Справа № 951/796/25
Провадження №1-кп/951/16/2026
УХВАЛА

31 березня 2026 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 , представника потерпілої - адвоката ОСОБА_7 ,

під час судового засідання в залі суду в селищі Козова в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.182 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді у Козівському районному суді Тернопільської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч.1 ст.182 КК України.

Прокурор ОСОБА_3 подав до суду письмове клопотання про продовження раніше застосованого ухвалою суду 02.02.2026 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_4 строком на два місяці, аргументуючи його тим, що існують ризики того, що останній може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечили щодо зазначеного клопотання. Вважають, що підстави для продовження запобіжного заходу відсутні, оскільки стороною обвинувачення не зібрано доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_6 та її представник адвокат ОСОБА_7 просили вказане клопотання прокурора задовільнити. Водночас суд враховує, що питання про продовження дії запобіжного заходу вирішується у зв`язку з обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України, тобто у кримінальному правопорушенні, щодо якого ОСОБА_6 не визнавалася потерпілою.

Заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який є найменш суворим видом запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, оскільки в даний час судовий розгляд кримінального провадження не завершений, відтак забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого є необхідним.

Оцінка обґрунтованості висунутого обвинувачення на стадії дослідження доказів не може бути надана через те, що суд лише за наслідками судового розгляду та дослідження наданих усіх доказів в їх сукупності має встановити, чи доведена винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення. Цей стандарт доказування є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі і не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення.

Суд вважає, що наявність обґрунтованої підозри підтверджується матеріалами клопотання, а також іншими матеріалами кримінального провадження.

Також суд надає оцінку щодо наявності ризиків і чи може запобігти існуючим ризикам продовження застосування до обвинуваченого менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Суд, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , обставини кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого, вважає, що у даному кримінальному провадженні встановлені ризики, а саме ризик переховуватися від суду та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Наявність наведених ризиків дає підстави припускати, що ОСОБА_4 може неналежним чином виконувати процесуальні обов`язки у даному кримінальному провадженні.

Також суд бере до уваги, що стороною захисту не доведено того, що наявні ризики, встановлені ухвалою від 02.02.2026, якою до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід, припинили існувати.

За таких обставин клопотання слід задовольнити.

При цьому суд зазначає, що відповідно до ст. 198 КПК України висловлені в ухвалі суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиційного значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора слід задовольнити та продовжити раніше застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, оскільки вважає, що саме такий запобіжний захід є співмірним з існуючими ризиками, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості інкримінованого йому правопорушення, а також зможе забезпечити виконання останнім процесуальних обов`язків.

Керуючись ст. 177, 178, 179, 194, 331, 392, 393 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - задовольнити.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням на обвинуваченого таких обов`язків на строк з 01.04.2026 до 30.05.2026 (включно):

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- прибувати за першим викликом до прокурора, чи суду.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків, до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора в даному кримінальному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1