печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4853/26-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Києві судове провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , яка подано в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002386 від 21.11.2024, -

В С Т А Н О В И В :

27.01.2026 у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка подано в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002386 від 21.11.2024.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що 06.03.2025, на підставі ухвали Печерського районного суду міста Києва від 04.03.2025 у справі № 757/10119/25-к, за адресою АДРЕСА_1 , який належать на праві приватної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , працівниками поліції проведено обшук, під час якого вилучено майно, що належить ОСОБА_4 .

Власник вилученого майна вважає, що воно має статус тимчасово вилученого майна, оскільки не має відношення до жодної протиправної діяльності та в подальшому на нього не було накладено арешт, а відтак вилучене майно підлягає поверненню його законному володільцю.

Адвокат подав заяву про проведення судового засідання без фіксації технічними засобами, вимоги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий та/або прокурор у судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до положень ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність особи, якою подано скаргу та слідчого, при цьому слідчим суддею враховано положення ст.ст. 26, 306 КПК України.

Вивчивши скаргу, слідчий суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, приходить до наступного висновку.

За своїм змістом подана скарга направлена на повернення вилученого майна у ході проведеного обшуку, через призму оскарження бездіяльності прокурора/слідчого.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0002386 від 21.11.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Згідно матеріалів виконаного доручення Департаменту боротьби з наркозлочинністю Національної поліції України від 28.02.2025, матеріалів кримінального провадження в сукупностіє наявні підстави вважати, що до вчинення злочину причетний ОСОБА_4 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Турецької Республіки, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідає за легалізацію коштів отриманих злочинним шляхом, власник криптообмінника « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташовується у нежитлових приміщеннях за адресою: АДРЕСА_3 через, який здійснюється переставлення грошових коштів до країн Європи для вирішення місцевих проблемних питань,.

Ухвалою слідчого судді від 04.03.2025 задоволено клопотання та надано дозвіл на проведення обшуку нежитлових приміщень (118,119) за адресою: АДРЕСА_1 , який належать на праві приватної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , де розташовується пункт обміну криптовалюти «elite global», з метою відшукання та вилучення наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації (у тому числі системних блоків, серверних блоків, флеш-карток, жорстких дисків, відео-записуючих пристроїв, мобільних телефонів, планшетів, ноутбуків), банківських пластикових карток, довіреностей, чорнових записів, фотокарток в роздрукованому вигляді або на цифрових носіях, анкети, в яких міститься інформація про обставини вчинення кримінального правопорушення стосовно закупівлі, постачання, переміщення прекурсорів чи інших речей, необхідних для виготовлення, зберігання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів.

Частиною 2 статті 168 КПК України визначено, що тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Разом з цим, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Слідчий суддя, при вирішенні даної скарги, враховує, приписи статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Так, статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

За вказаних обставин, слід дійти висновку, що особі, за скаргою якої здійснюється судове провадження, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки, тобто обов`язок доказування обставин, на які посилається заявник, покладається саме на нього.

При дослідженні слідчим суддею матеріалів скарги встановлено, що доказів в обґрунтування слідчому судді не надано, оскільки сторона заявника, при зверненні до суду, не зазначила, яке саме майно було вилучено та відповідно, яке саме майн,о адвокат просить повернути.

Відповідно до ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Враховуючи вказані норми кримінального процесуального законодавства, слідчий суддя приходить до висновку, що заявником не доведено, що вилучене майно, на поверненні якого наполягає адвокат, не підпадає під критерії, визначені ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 04.03.2025.

На підставі викладеного, враховуючи ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, слідчий суддя приходить до висновку про не доведення та безпідставність вимог скарги, так як заявником не доведено обставин, викладених у скарзі, а відтак у задоволенні вимог слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 22, 98, 100, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , яка подано в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку в рамках здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0002386 від 21.11.2024.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_9