Справа № 947/8752/26
Провадження № 1-кс/947/2804/26
УХВАЛА

про відмову у поновленні процесуального строку

і про повернення скарги

05.03.2026 м.Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання заявника ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

25.02.2026 до Київського районного суду м.Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Одночасно заявник клопоче про поновлення процесуального строку на подання скарги наведеної ним скарги.

В обґрунтування клопотання заявник ОСОБА_3 зазначив, що 13.09.2025 засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу ГУНП в Хмельницькій області він подав заяву про злочин, вчинений стосовно його та його майна з боку ОСОБА_4 .

Однак уповноваженими особами ГУНП в Хмельницькій області його скарга була надіслана до поліції в Одеській області.

Уповноваженими особами поліції в Одеській області йому не були надіслані документи, що підтверджують реєстрацію його заяви у ЄРДР, відомості в ЄРДР не були внесені, та досудове слідство не розпочато, що свідчить про порушення уповноваженими особами поліції в Одеській області вимог ст.214 КПК України.

Ухвалою від 23.02.2026 Хмельницький апеляційний суд повернув йому скаргу.

Він, ОСОБА_3 , оскаржив ухвалу слідчого судді. Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 23.02.2026 він отримав 24.02.2026.

Тому вважає, що наведені ним обставини є поважними, а тому необхідно поновити строк подання скарги до суду.

Заявник ОСОБА_3 в судове засідання не прибув, був належним чином сповіщений про судове засідання. Разом з тим він подав клопотання про перенесення розгляду його скарги після закінчення дії воєнного стану в Україні і просив скаргу без нього не розглядати.

Предметом розгляду даного судового засідання є розгляд клопотання про поновлення процесуального строку, а не розгляд скарги по суті. В даному судовому засіданні слідчий суддя вирішує лише питання щодо прийнятності скарги.

Явку ОСОБА_3 обов`язковою суд не визнавав. Тому, порушене перед судом клопотання розглянуто відповідно до ст.117 КПК України за відсутністю ОСОБА_3 .

Від ГУНП в Одеській області до слідчого судді представник також не прибув, на час розгляду клопотання заявника ОСОБА_3 про поновлення процесуального строку будь-яких відомостей чи документів з приводу клопотання не надав. Адресат напередодні був належним чином сповіщений про судове засідання.

Тому, порушене перед судом питання відповідно до ст.117 КПК України розглянуто і без участі представника правоохоронного органу.

Згідно п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Відповідно до ч.1 ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст.303 цього Кодексу можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.2 ст.304 КПК України скарга повертається заявнику, якщо скарга подана після закінчення десятиденного строку, і слідчий суддя за клопотанням заявника не знайде підстав для поновлення процесуального строку.

Із змісту заяви заявника ОСОБА_3 в обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подання скарги вбачається, що заявник ОСОБА_3 вважає датою, коли він дізнався про порушення його прав, дату отримання ним ухвали Хмельницького апеляційного суд від 23.02.2026 - 24.02.2026.

Наведені обставини заявник просить визнати поважними і поновити процесуальний строк.

Дослідивши надані матеріали, слідчий суддя відповідно до ст.117, п.3 ч.2 ст.304 КПК України дійшов висновку про відсутність законних підстав для поновлення процесуального строку.

Відповідно до ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого, дізнавача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні на стадії досудового розслідування.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні урегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.

Дотримання процедури, встановленої законом, є важливою гарантією права кожного на свободу та особисту недоторканність в розумінні ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У рішенні від 21 листопада 2019 року у справі «Мельник проти України» (CASEOFMELNYKv.UKRAINE) (заява № 72286/01) Європейський Суд з прав людини наголосив, що право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Згідно рішення ЄСПЛ від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях ЄСПЛ також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавиться провадженням у справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як видно з поданих матеріалів, заявник ОСОБА_3 13.09.2025 звернувся засобами електронного зв`язку на офіційну електронну адресу ГУНП в Хмельницькій області із заявою про злочин, вчинений стосовно його та його майна з боку ОСОБА_4 . Заява була зареєстрована в правоохоронному органі 18.09.2025.

Бездіяльність уповноважених осіб ГУНП в Хмельницькій області щодо невнесення відомостей до ЄРДР були оскаржені заявником ОСОБА_3 слідчому судді Хмельницького міжрайонного суду Хмельницької області, який ухвалою від 29.12.2025 повернув скаргу ОСОБА_3 через порушення правил територіальної підсудності, оскільки його заява про злочин була передана на розгляд до ГУНП в Одеській області.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Хмельницького міжрайонного суду Хмельницької області від 29.12.2025, заявник ОСОБА_3 оскаржив її до Хмельницького апеляційного суду.

Ухвалою від 23.02.2026 Хмельницький апеляційний суд залишив ухвалу слідчого судді Хмельницького міжрайонного суду Хмельницької області від 29.12.2025 без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_3 без задоволення.

Тому, твердження ОСОБА_3 про те, що він дізнався про порушене право лише тоді, коли отримав 24.02.2026 ухвалу Хмельницького апеляційного суду, не відповідає дійсності. ОСОБА_3 стало відомо про направлення заяви про злочин до ГУНП в Одеській області ще в перших числах 2026 року, коли він отримав ухвалу слідчого судді Хмельницького міжрайонного суду Хмельницької області від 29.12.2025, в якій йшлося про це.

Тому, перебіг строку на оскарження бездіяльності ГУНП в Одеській області починається с середини січня 2026 року.

Оскарження ухвали слідчого судді і очікування розгляду апеляційної скарги, ухвалу якої заявник отримав 24.02.2026, не є поважною причиною пропуску процесуального строку, оскільки незалежно від рішення суду апеляційної інстанції факт направлення заяви про злочин до ГУНП в Одеській області відбувся, що було встановлено слідчим суддею Хмельницького міжрайонного суду Хмельницької області.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (постанова ВП ВС від 12.06.2024 у справі №756/11081/20).

До того ж, в основу прийнятого рішення слідчий суддя кладе правовий висновок Верховного Суду України, викладений в постанові від 21.01.2016 року у справі №5-259кс15, згідно якого правило дотримання процесуального строку для подання скарги має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи, в яких порушуються відповідні питання, розглядалися впродовж розумного часу, не змушували органи влади та інші зацікавлені особи перебувати у стані невизначеності. Процесуальним Законом потенціальному заявнику встановлюється достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати скаргу. Процесуальні строки чітко окреслюють часові межі, після закінчення якого контрольна функція Суду не здійснюється.

У силу принципу диспозитивності на особу, що не вчинила вчасно відповідні процесуальні дії, покладається ризик несприятливих наслідків такої бездіяльності.

Створення судом штучних умов, які б надавали одній зі сторін більш сприятливі умови для реалізації її процесуальних прав, є порушенням ст.ст.6, 19 Конституції України та принципу змагальності сторін ст.22 КПК України (Постанова ВС від 06.07.2023 у справі №910/15120/20).

Отже, законних підстав для поновлення процесуального строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, не має, оскільки заявник пропустив процесуальний строк з неповажних причин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.117, 303, 304 і 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити заявнику ОСОБА_3 в задоволені клопотання про поновлення процесуального строку на подання скарги на бездіяльність уповноваженої особи ГУНП в Одеській області, яка полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Повернути заявнику ОСОБА_3 скаргу разом з усіма доданими до скарги документами.

Роз`яснити заявнику, що він не позбавлений права повторно подати до правоохоронного органу заяву про злочин, після чого ретельно контролювати перебіг процесуального строку.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом п`яти діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1