Справа № 466/1224/26
Провадження № 1-кс/466/451/26
У Х В А Л А

18 лютого 2026 року м. Львів

Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянула клопотання слідчої ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, з середньою освітою, працездатного, офіційно непрацюючого, неодруженого, раніше не судженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні №0000183 від 16.02.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 259 КК України,,-

в с т а н о в и л а :

18.02.2026 року слідчий СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 звернулась в суд з клопотанням, погодженим прокурором Галицької окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначенням застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_6 , 16.02.2026 року о 09 год. 49 хв., перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , діючи умисно, достовірно знаючи, що поширена ним інформація є неправдивою та розуміючи, що таке повідомлення створить обстановку загального страху і невпевненості в людей, порушить громадську безпеку, здійснив дзвінок із мобільного телефону із номером мобільного оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_1 , на лінію екстреного виклику оператора «102» ГУ НП у Львівській області, та повідомив працівникам поліції завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування в будівлі Верховної Ради України, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, 5, і яка, згідно Закону України «Про критичну інфраструктуру», належить до критично важливих об`єктів інфраструктури. Вказані умисні протиправні дії ОСОБА_6 призвели до порушення громадської безпеки та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення

16.02.2026 слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського РУП №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , вручено ОСОБА_6 письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: матеріали ІКС ІПНП, протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, повідомленням про підозру, допитом підозрюваного, протоколом огляду предмета, а також іншими доказами в їх сукупності, зібраними під час досудового розслідування.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, слідча зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, будучи особою, який обізнаний із можливою мірою покарання у разі визнання його винним у вчиненні злочину, в якому він підозрюється, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, він може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Окрім того, на даний час кримінальне правопорушення знаходиться на стадії досудового розслідування, і у випадку застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, у ОСОБА_6 буде реальна можливість переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, у ОСОБА_6 не встановлено тяжких хворіб та інвалідності, які б перешкоджали утриманню його під вартою.

Вважаючи, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вище вказаним ризикам, слідча просить застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави.

Прокурор та слідча в судовому засіданні клопотання підтримали, просили це клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечив. Надав пояснення про те, що на момент вчинення інкримінованих діянь перебував у хворобливому стані, не міг адекватно оцінити обставини та свої дії, на даний час він проходить амбулаторне лікування у зв`язку з розладами психіки. Також зазначив, що захоплюється малюванням та музикою, проживає з батьком, який його утримує.

Захисник підозрюваного ОСОБА_5 , покликаючись на стан здоров`я підзахисного, його позитивні характеристики та соціальні зв`язки, а також враховуючи відсутність коштів для внесення застави, просила застосувати більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, слідчу, захисника, підозрюваного, оглянувши та перевіривши надані до клопотання матеріали, вважаю, що клопотання підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно змісту ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України слідчий суддя, при розгляді клопотання слідчого, прокурора вправі застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, якщо прокурор не доведе, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою є недостатньо для запобігання ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначено у ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Встановлено, що 16.02.2026 року о 11 год. 31 хв. ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

16.02.2026 року слідчим слідчого відділення відділу поліції №1 Львівського районного управління поліції №1 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_4 за погодженням із прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 , ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.259 КК України.

За ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.259 КК України, відноситься до тяжких злочинів, за його вчинення настає основне покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Відповідно п.3 ч.2 ст.183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу слідча суддя враховує вимоги п.п.3,4,5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно із якими обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурором та слідчим у клопотанні вказується на наявність ризику переховування підозрюваного ОСОБА_6 від органу досудового розслідування чи суду, вчинення іншого кримінального правопорушення.

При вирішенні заявленого клопотання слідчим суддею враховується те, що підозрюваний, який є молодою людиною, до кримінальної відповідальності раніше не притягувався, має постійне місце реєстрації і проживання разом з батьками, після скоєного він від правоохоронних органів не переховувався, був затриманий 16.02.2026. о 11.31год. за місцем свого фактичного проживання, будучи допитаним в якості підозрюваного детально розказав про обставини вчиненого. Слідча суддя також зважає на особу підозрюваного ОСОБА_6 , його стан здоров`я, те, що він з 26.12.2025 по 06.01.2026р. стаціонарно лікувався в КНП ЛОР «Львівська обласна психіатрична лікарня», виписаний під динамічне спостереження та лікування у лікаря-психіатра за місцем проживання. Також приймає до уваги подані стороною захисту документи, що позитивно характеризують підозрюваного.

Слідча суддя вважає, що при розгляді клопотання слідчий та прокурор не довели, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, буде для підозрюваного ОСОБА_6 недостатнім для запобігання зазначеним в клопотанні ризикам.

Вивчивши надані матеріали клопотання, слід дійти висновку про можливість обрання підозрюваному ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. Цей запобіжний захід буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, виконання ним процесуальних обов`язків та зможе запобігти ризику переховування особи, на який вказувала сторона обвинувачення, та іншим ризикам.

На підозрюваного слід покласти обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 131, 132, 176, 177, 178, 181, 182, 183, 193, 194, 197, 376 КПК України, слідча суддя,-

п о с т а н о в и л а :

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , крім обов`язків підозрюваного/обвинуваченого, визначених ст.42 КПК України, такі обов`язки:

- не відлучатись з місця проживання АДРЕСА_1 впродовж доби без дозволу слідчого, суду чи прокурора в залежності від стадії кримінального провадження;

- прибувати до ВП №1 ЛРУП №1 ГУ НП у Львівській області та Шевченківського районного суду м. Львова на першу вимогу;

- утримуватись від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні

- здати на зберігання до уповноваженого органу паспорт громадянина України для виїзду за кордон та інші документи, що дають право виїзду із України.

Строк дії ухвали і встановлених обов`язків 60 днів обчислюється з 18 лютого 2026 року.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному та прокуророві.

Виконання ухвали доручити слідчій СВ ВП №1 ЛРУП №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 .

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 лютого 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_7