Справа № 473/4745/24
Номер провадження 1-кс/473/196/2026
У Х В А Л А

"31" березня 2026 р. м. Вознесенськ

Слідчий суддя Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу потерпілої ОСОБА_3 про скасування постанови від 20.02.2026 слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області про закриття кримінального провадження №0000002 від 12.01.2024,

в с т а н о в и в:

24.03.2026 до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 від 20.02.2026 про закриття кримінального провадження №0000002 від 12.01.2024.

В обґрунтування скарги ОСОБА_3 посилається на те, що постанова є необґрунтованою. При цьому потерпіла зазначає, що надала вагомі докази слідчому для ознайомлення та створення завірених копій, а саме свою медичну карту, в якій зафіксовано, що на момент звернення до лікарні вона мала 100 відсотковий зір та нормальний очний тиск на обох очах, проте при закритті кримінального провадження, ці факти були повністю проігноровані та слідство поклалося виключно на висновок УОЗ, який є зацікавленою стороною та намагається приховати лікарську помилку. Слідчий ОСОБА_5 у месенджері Viber підтвердила, що копії медичних документів відносно потерпілої прийняті експертом, але згодом через пошту вимагала оригінали документів. Тому потерпіла сама направляла експертам оригінали документів, але лист повернувся з вказівкою «неправильна адреса». Крім того, потерпіла стверджує, що втратила 50 % зору, що є тяжкими наслідками для неї, що є обов`язковою ознакою складу злочину за ст.140 КК України.

Потерпіла просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження, зобов`язати слідчу надати їй матеріали кримінального провадження для ознайомлення, зобов`язати прокурора надати слідчому відповідні вказівки, зобов`язати слідство розпочати розслідування за ст. 139 КК України, призначити судово-психологічну експертизу відносно неї, встановити стислі розумні строки для проведення слідчих дій.

В судовому засіданні особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 скаргу підтримала, просила її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні просила суд відмовити в задоволенні скарги. При цьому вказала, що на момент прийняття постанови про закриття кримінального провадження слідчий виконала всі можливі дії у кримінальному провадженні, зокрема, слідчий призначила комісійну судово-медичну експертизу, експерт направляв заяви про надання медичної документації яка перебуває у потерпілої; слідчий надсилала відповідне повідомлення останній з проханням надати медичну документацію, але потерпіла відмовлялася надавати.

З`ясувавши думки учасників процесу, а також дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, дати їм належну оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Забезпечення права на оскарження процесуальних рішень відповідно до п.17 ч.1 ст.7 КПК України визнано однією із загальних засад кримінального провадження.

В силу положень п.3 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

У відповідності з ч.2 ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Оцінка слідчим доказів, відповідно до ст.94 КПК України, повинна ґрунтуватися на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження; керуючись законом, оцінювати кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається при встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися лише після всебічного повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Відповідно до ст.110 КПК України, постанова про закриття кримінального провадження має бути вмотивована, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладена суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав та законних інтересів учасників процесу.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.01.2024 внесено відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.140 КК України, та присвоєно № 0000002.

За результатами розслідування кримінального правопорушення 20.02.2026 слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000002 від 12.01.2024, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

В обґрунтування постанови слідчий вказав, що в рамках кримінального провадження допитана потерпіла ОСОБА_3 , лікар ОСОБА_6 .

Також потерпіла ОСОБА_3 добровільно видала копію записів із медичної картки на її ім`я, але надати оригінал картки для огляду та з`ясування звідки були зроблені надані копії остання відмовилася. При цьому на неодноразові телефонні звернення до ОСОБА_3 про надання оригіналів медичної документації з метою подальшого проведення експертиз остання відмовилася їх надавати у категоричній формі.

25.06.2024 до СВ Вознесенського РУП надійшла копія довідки з ІНФОРМАЦІЯ_1 від 21.06.2024 за результатами перевірки стандартів надання медичної допомоги пацієнту ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в умовах КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » BMP, відповідно до результатів якої дані діагностичних обстежень та консультативних заключень, наданих приватними офтальмологічними клініками, КОКЛ, КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » МОР не підтверджують наявність посттравматичної травми очей. Недоліків у роботі медичних працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 не виявлено (т.1, а.п.46-47).

27.09.2024 у КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » BMP здійснено тимчасовий доступ до наявної медичної документації на ім`я ОСОБА_3 та вилучено наступні документи: діагностичний звіт від 05.09.2023, 07.09.2023, та копії виписки з медичної картки.

13.12.2024 призначено комісійну судово-медичну експертизу.

В подальшому, надійшла відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_7 , що у зв`язку із відсутністю оригіналів документів проведення експертизи не можливе та матеріали повернуті ініціатору.

30.12.2024 слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області винесено постанову про закриття кримінального провадження.

02.07.2025 прокурором Вознесенської окружної прокуратури винесено постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження.

09.10.2025 ОСОБА_3 надала копії медичної документації на 9 аркущах.

17.10.2025 ОСОБА_3 скеровано лист про необхідність надання оригіналів медичної документації. Проте, остання наявну документацію не надала.

20.10.2025 отримано ухвалу Вознесенського міськрайонного суду про тимчасовий доступ до документації гр. ОСОБА_3 , наявної в КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » ВМР.

19.11.2025 надійшов лист з КП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » BMP про те, що в данному лікувальному закладі амбулаторна картка та інша медична документація гр. ОСОБА_3 відсутні.

19.11.2025 вдруге призначено комісійну судово-медичну експертизу.

25.11.2025 та 16.12.2025 надійшли листи з ІНФОРМАЦІЯ_7 , про необхідність надання оригіналів документів.

При цьому, на листи та неодноразові телефонні звернення до ОСОБА_3 про надання оригіналів медичної документації з метою подальшого проведення експертизи, остання категорично відмовлялася їх надавати.

30.12.2025 надійшла відповідь з ІНФОРМАЦІЯ_7 про те, що у зв`язку із відсутністю оригіналів документів проведення експертизи не можливе та матеріали повернуті ініціатору.

Разом з тим, слідчий вказує у постанові про закриття кримінального провадження, що у ході досудового розслідування потерпілій неодноразово пропонувалося надати оригінали медичної документації для забезпечення можливості призначення та проведення судово-медичної експертизи, однак остання відмовився від їх надання, тому орган досудового розслідування позбавлений можливості отримати необхідні документи для проведення судово-медичної експертизи.

Таким чином, частиною 1 ст.140 КК України, передбачено відповідальність за невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Відповідно до ст.140 КК України, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є настання тяжких наслідків для хворого. Злочин вважається закінченим з моменту настання тяжких наслідків для хворого. Між діянням і вказаними наслідками повинен бути встановлений причинний зв`язок, для того як правило, призначається судово-медична експертиза. Суб`єктивна сторона злочину визначається психічним ставленням до суспільно-небезпечних наслідків і характеризується необережністю (злочинна недбалість або злочинна самовпевненість).

На думку слідчого судді, без проведення відповідної судово-медичної експертизи неможливо встановити наявність шкідливих наслідків для здоров`я потерпілого, ступінь їх тяжкості та причинно-наслідковий зв`язок між діями медичного працівника та такими наслідками, що є обов`язковими ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України.

Отже, у ході досудового розслідування вичерпано всі можливості щодо збирання доказів, необхідних для доведення вини особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Виходячи із вищевикладеного, на думку слідчого судді, слідчим, відповідно до ст.93 КПК України, вживались передбачені КПК України заходи щодо збирання доказів і перевірки всіх обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи обставини справи, слідчий суддя прийшов до висновку, про те, що слідчим прийнята обґрунтована постанова про закриття кримінального провадження, яка в повній мірі відповідає вимогам ч.5 ст.110 КПК України, логічно та послідовно наведено посилання на встановлені фактичні обставини, у зв`язку з чим кримінальне провадження закрито. Слідчим встановлено, що відповідно до довідки від 21.06.2024 з ІНФОРМАЦІЯ_1 , що за результатами перевірки стандартів надання медичної допомоги пацієнтці ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в умовах КП « ІНФОРМАЦІЯ_3 » BMP, відповідно до результатів якої дані діагностичних обстежень та консультативних заключень, наданих приватними офтальмологічними клініками, КОКЛ, КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » МОР не підтверджують наявність посттравматичної травми очей. Недоліків у роботі медичних працівників ІНФОРМАЦІЯ_5 не виявлено (т.1, а.п.46-47). Надати оригінали медичної документації для забезпечення можливості призначення та проведення судово-медичної експертизи потерпіла відмовляється.

Таким чином, на думку слідчого судді, на досудовому розслідуванні доказами не підтверджено факт невиконання чи неналежного виконання медичним працівником своїх професійних обов`язків, внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що слідчим прийнято законне та обґрунтоване рішення про закриття кримінального провадження №0000002 від 12.01.2024 із правовою кваліфікацією за ч.1 ст.140 КК України, тому відсутні правові підстави для задоволення скарги та скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Разом з тим, на думку слідчого судді, інші вимоги викладені у скарзі, не можуть бути предметом розгляду при розгляді скарги на рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись п.4 ч.2 ст.307 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області від 20.02.2026 про закриття кримінального провадження № 0000002 від 12.01.2024 відмовити.

Ухвала слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку, відповідно до ч.3 ст.307 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1