Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000103 від 06.01.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 2 ст.15, ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 ,ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 263 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Подільського районного суду м. Києва надійшло клопотання ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000103 від 06.01.2016 р.

В обґрунтування клопотання заявник зазначає, що в межах даного кримінального провадження ухвалою №758/7997/2019 слідчого судді Подільського районного суду м. Києва від 24.06.2019 було задоволене клопотання прокурора та накладено арешт на об`єкти нерухомості, зокрема на належну ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 .

Як зазначає представник власника майна, накладення арешту на квартиру було здійснено на підставі ст.ст. 98, 170 КПК України та мотивовано тим, що це майно могло бути набуто кримінально протиправним шляхом та отримано внаслідок вчинення кримінального правопорушення. В ухвалі слідчого судді вказано, що приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_5 посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 22.01.2018 за №12 між сторонами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому нібито продавець ОСОБА_6 набув право власності на дану квартиру на підставі договору дарування квартири від 01.07.209 №265, посвідченого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 , який згідно із висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України №17-3/613 від 30.05.2019, не відповідає аналогічним документам, що знаходяться у офіційному обігу на території України, тобто є підробленим.

В ухвалі слідчого судді про накладення арешту міститься посилання на постанову прокурора Київської місцевої прокуратури №7 від 20.06.2019 про визнання квартири речовим доказом у кримінальному провадженні №0000103 від 06.01.2016. Вирішення слідчим суддею питання про накладення арешту на квартиру здійснювалось без повідомлення та участі реального власника ОСОБА_4 .

У клопотанні про скасування арешту майна зазначає, що арешт на майно накладено необґрунтовано, оскільки арештоване майно не відповідає критеріям речового доказу, що визначені статтею 98 КПК України. Вказує, що квартира АДРЕСА_1 , власником якої є Заявник на підставі Договору купівлі-продажу від 13.02.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_9 , не має і не може мати ніяких слідів злочину, оскільки була придбана в законний спосіб зі сплатою усіх обов`язкових платежів, зборів та податків до державного бюджету України, а отже не відповідає ознакам речового доказу згідно із ст.98 КПК України. Вказує, що діяв доброчесно, купував квартиру через ріелтора, про що долучив копію договору про надання послуг №05-02, укладеного між ним та ТОВ «Ріелторська компанія «Золоті Ворота»

Зазначає, що за змістом Договору купівлі-продажу від 13.02.2019 ціна купівлі-продажу квартири становила 837 тисяч гривень, у свою чергу, її ринкова вартість була оцінена у 783 тисячі гривень. А отже, купівля квартири була здійснена за ціною, що була вище ринкової на момент набуття прав на неї, на підтвердження цього надає копії платіжних квитанцій.

У клопотанні про скасування арешту майна зазначає, що у квітні 2019 році заявник був викликаний на допит у кримінальному провадженні №0000103. Будь-якого процесуального статусу учасника кримінального провадження не набув.

Посилаючись на те, що заявник є добросовісним набувачем квартири, на яку накладено арешт, вказуючи про сплив значного проміжку часу, який пройшов з моменту накладення арешту, та недоцільність подальшого застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, звернувся до слідчого судді з даним клопотанням, у якому просив суд скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва від 24.06.2019 року у справі №758/7997/19 у кримінальному провадженні №0000103 від 06.01.2016 на майно, яке на праві власності належить ОСОБА_4 , а саме на: квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна № 000).

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту, заявниця зазначає, що з відкритих джерел вбачається, що кримінальне провадження №0000103 від 06.01.2016 по сьогоднішній день перебуває на стадії досудового розслідування.

У судовому засіданні власник квартири ОСОБА_4 повідомив, що придбав квартиру у законного власника 13.02.2019 р.. Орієнтовно в квітні 2019 року його викликали до слідчого та ОСОБА_4 надавав пояснення щодо придбання квартири. Проживши у квартирі орієнтовно 1 рік, виникла необхідність зареєструватися у квартирі, однак в ЦНАПі відмовили у реєстрації дружини заявника, посилаючись на накладений арешт. Так дізнався по арешт. З моменту набуття права власності на квартиру минуло 6 років. Вважає, що цього часу було достатньо для того, щоб орган досудового розслідування встановив причетних до підробок осіб, а він набув права ініціювати питання про звільнення його квартири з-під арешту, щоб мати можливість хоча б зареєструватися у квартирі.

Представник власника майна просив клопотання про скасування арешту задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

У судове засідання прокурор не з`явився, подав письмові Заперечення на клопотання. Просив відмовити у задоволенні клопотання, зважаючи на те, що квартира є об`єктом безпосереднього злочинного посягання, досудове розслідування триває, відтак, у збереженні арешту потреба не відпала.

Вивчивши клопотання, дослідивши матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до частин 1, 2 статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна розглядає слідчий суддя, суд не пізніше трьох днів після його надходження до суду. Про час та місце розгляду повідомляється особа, яка заявила клопотання, та особа, за клопотанням якої було арештовано майно.

В судовому засіданні встановлено, що СВ Подільського ГУНП у місті Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000103 від 06.01.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 2 ст.15, ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 ,ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 263 КК України.

Процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні здійснює Подільська окружна прокуратура міста Києва.

Ухвалою слідчого судді Подільського районного суду міста Києва у справі №758/7997/19 від 24.06.2019 накладено арешт на ряд об`єктів нерухомого майна, серед яких квартира АДРЕСА_1 , яка з 13.02.2019 р. належить на праві власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_9 .

Вбачається, що арешт накладено з метою забезпечення збереження речових доказів - безпосередніх об`єктів нерухомого майна щодо яких є підозри у набутті права власності на них попередніми власниками (продавцями) за підробленими документами.

У договорі купівлі-продажу квартири, на підставі якого ОСОБА_4 набув право власності на квартиру, зазначено, що продавцем цієї квартири був ОСОБА_10 , який володів цією квартирою на підставі договору купівлі-продажу квартири від 30.01.2018, посвідченого приватним нотаріусом КМНО ОСОБА_11 .

Отже, починаючи з 30.01.2018 власником квартири був ОСОБА_10 , з 13.02.2019 - ОСОБА_4 .

При цьому, за тиждень до набуття квартири ОСОБА_10 , 22.01.2018 щодо цієї квартири було посвідчено договір купівлі-продажу між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . При цьому ОСОБА_6 нібито набув право власності на дану квартиру на підставі договору дарування квартири від 01.07.2009 №265, який було підроблено, що було встановлено висновком експерта Київського НДЕКЦ МВС України №17-3/613 від 30.05.2019.

У своїх запереченнях проти скасування арешту прокурор зазначив, що кримінальне провадження №0000103 від 06.01.2016 р. зупинене у зв`язку з розшуком підозрюваної особи. Прокурор не повідомив про те, що ОСОБА_4 або ОСОБА_10 є підозрюваними особами.

Наразі добросовісність набуття права власності на квартиру ОСОБА_4 презюмується.

У кримінальному провадженні розслідуються факти підробки документів та незаконне заволодіння квартирами кола осіб, починаючи з 2016 року.

Зі спливом 10 років кримінальному провадженню та зі спливом 6 років після купівлі квартири збереження арешту майна є надмірним втручанням у права власника та може свідчити про порушення ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Слідчий суддя враховує, що прокурор не надав доказів того, що збереження арешту необхідне для досягнення цілей кримінального провадження, перешкоджатиме досудовому розслідуванню.

Зважаючи на те, що скасування арешту майна не створить загрози для досудового розслідування та не вплине на мету кримінального провадження, беручи до уваги, що на даний час потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна ОСОБА_4 , адже через арешт власник не може реалізувати своє право вільно користуватися майном, в тому числі здійснити реєстрацію у квартирі, слідчий суддя дійшов висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 110, 131, 132, 174, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження №0000103 від 06.01.2016 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.190, ч. 2 ст.15, ч. 4 ст.190, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 28, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 358 ,ч. 3 ст.15, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 365-2, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 365-2, ч. 1 ст. 263 КК України, - задовольнити.

Скасувати накладений ухвалою №758/7997/19 від 24.06.2019 слідчого судді Подільського районного суду м. Києва арешт з квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 .

Ухвала слідчого судді апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення проти неї може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1