Номер провадження: 11-кп/813/376/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченої - ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, матеріали кримінального провадження №0000419 від 19.03.2023 року за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на вирок Київського районного суду м. Одеси від 21.02.2024 року, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Красноокнянського району, Одеської області, громадянки України, із середньою освітою, заміжньої, яка має на утриманні 2 неповнолітні дитини, працює монтером колії 2-го розряду КП "ОМЕД", зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

встановив:

Оскарженим вироком суду ОСОБА_7 визнана винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та їй призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років.

Строк відбування покарання обвинуваченій відраховується з 19.03.2023 року.

На підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбування призначеного покарання зарахований період перебування ОСОБА_7 під вартою, з 19.03.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили обвинуваченому залишений без змін.

Вироком суду вирішено питання стосовно долі речових доказів, процесуальних витрат та заходів забезпечення кримінального провадження.

Не погоджуючись з вироком суду захисник ОСОБА_6 та обвинувачена ОСОБА_7 подали апеляційні скарги.

Захисник ОСОБА_6 просить скасувати вирок та закрити провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та вичерпанням можливості їх отримати.

Захисник вважає, що показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не є прямими доказами, які доводять винуватість обвинуваченої, оскільки вони не були очевидцями нанесення потерпілому тілесного ушкодження, від якого наступила його смерть. Інші наведені судом фактичні дані, які містяться у наведених судом документах, висновках експертиз та речових доказах, на думку захисника також не можна віднести до прями чи непрямих доказів, оскільки вони не підтверджують факт злочинної діяльності ОСОБА_7 , не вказують на причину, наслідок або умову вчинення кримінального правопорушення. Захисник вважає, що стороною обвинувачення не надано переконливих доказів щодо причетності ОСОБА_7 до умисного вбивства ОСОБА_13 .

Обвинувачена ОСОБА_7 також просить скасувати вирок та закрити кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з тим, що не доведена її вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України. Обвинувачена наголошує, що висновок суду про її винуватість є необґрунтованим та не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Досудове розслідування проведено упереджено, а в основу обвинувачення покладені недопустимі докази, оскільки під час проведення слідчого експерименту вона надавала показання, які були заздалегідь узгоджені з працівниками поліції.

11.03.2026 року від обвинуваченої ОСОБА_7 надійшло письмове клопотання про заміну захисника ОСОБА_6 на іншого захисника, оскільки вона не задоволена роботою захисника.

Відповідно до ч.1 ст.350 КПК України клопотання учасників судового провадження розглядаються судом після того, як буде заслухана думка щодо них інших учасників судового провадження, про що постановляється ухвала.

Заслухавши суддю-доповідача; обвинувачену ОСОБА_7 , яка підтримала своє клопотання; думку захисника ОСОБА_6 , який не заперечував проти його задоволення; обговоривши доводи клопотання; апеляційний суд дійшов висновку про таке.

Згідно ст.59 Конституції України кожен має право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Стаття 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» наголошує, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

У рішенні Європейського суду з прав людини справі «Бертуззі проти Франції (Bertuzzi v. France)» зазначено, що юрист, призначений для представництва особи у суді, може затягувати із процесом надання правової допомоги, або взагалі не виконувати свої обов`язки. Компетентні органи державної влади повинні замінити такого юриста, якщо їм повідомляють про таку ситуацію; у випадку, якщо вони не замінять юриста, сторона у справі буде позбавлена ефективної правової допомоги у суді, незважаючи на гарантію забезпечення безоплатної правової допомоги.

Крім того, у справі «Камасінскі проти Австрії» Європейський суд з прав людини наголосив, що для того, щоб виконати зобов`язання щодо надання ефективної правової допомоги, державі недостатньо просто призначити обвинуваченому адвоката. Якщо призначений адвокат не в змозі забезпечити ефективне представництво і це є очевидним або доводиться до відома держави, то держава зобов`язана втрутитися і виправити становище.

Відповідно до ст.54 КПК України підозрюваний, обвинувачений має право відмовитися від захисника або замінити його. Відмова від захисника або його заміна повинна відбуватися виключно в присутності захисника після надання можливості для конфіденційного спілкування. Така відмова або заміна фіксується у протоколі процесуальної дії. Відмова від захисника не приймається у випадку, якщо його участь є обов`язковою. У такому випадку, якщо підозрюваний, обвинувачений відмовляється від захисника і не залучає іншого захисника, захисник повинен бути залучений у порядку, передбаченому статтею 49 цього Кодексу, для здійснення захисту за призначенням.

Крім того, згідно з ч.1 ст.52 КПК України участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, а тому відповідно до положень ч.1 ст.52 КПК України, участь захисника у вказаному кримінальному провадженні є обов`язковою.

Враховуючи право обвинуваченої на вільний вибір захисника, яке закріплено в кримінальному процесуальному законі, а також в Конституції України, приймаючи до уваги положення ст.54 КПК України, з метою забезпечення процесуальних прав обвинуваченої, колегія суддів приходить до висновку, що заявлене клопотання про заміну захисника ОСОБА_6 на іншого захисника підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 49, 52, 54, 376, 419 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Задовольнити клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про заміну захисника.

Доручити директору Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги замінити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , захисника ОСОБА_6 на іншого захисника для надання правової допомоги під час апеляційного розгляду кримінального провадження №0000419 від 19.03.2023 року.

Зобов`язати захисника, призначеного Південним міжрегіональним центром з надання безоплатної правничої допомоги, ознайомитись з матеріалами кримінального провадження №0000419 від 19.03.2023 року та провести конфіденційну зустріч з обвинуваченою.

Апеляційний розгляд відкласти на 14 годину 50 хвилин 29.04.2026 року.

Копію ухвали направити для виконання директору Південного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, за адресою: 65023, м.Одеса. вул.Кіри Муратової, 6, (електронна адреса: ).

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4