СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/75/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2026 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засіданя ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000977 від 04.04.2025, про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м.Києва від 21.10.2025.

Клопотання обґрунтоване тим, що 21.10.2025 слідчим суддею Святошннського районного суду міста Києва у справі №759/24772/25-к винесено ухвалу, якою клопотання старшого слідчого в ОВС ГСУ НП України ОСОБА_5 , про арешт майна задоволено та накладено у кримінальному проваджені №0000977 від 04.04.2025 арешт на: пакунок із вмістом спресованої порошкоподібної речовини невідомого походження білого кольору, який поміщено до спеціального пакету PSP4146279, зразок порошкоподібної речовини невідомого походження, який поміщено до спеціального пакету CRI1073554, мобільний телефон марки «Infinix НОТ 3О» ІМЕІ: НОМЕР_1 , який поміщено до спеціального пакету CRI1073520, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ запалювання до нього, які поміщено до спеціального пакету CRI1073519, та транспортний засіб марки «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_3 .

Адвокат ОСОБА_3 вважає, що з тексту ували слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва не вбачається підстав накладення арешту на майно, зокрема на свідоцтво про реєстрацію вказаного транспортного засобу серії НОМЕР_2 та ключ запалювання до нього, які поміщено до спеціального пакету CRI1073519, та транспортний засіб автомобіль марки «HYUNDAI ACCENT», д.н.з. НОМЕР_3 , VIN: НОМЕР_4 . Власник майна не має жодного статусу у кримінальному проваджені та навіть свідком не був допитаний. У зазначеному кримінальному проваджені, досудовим розслідуванням не встановлено, що арештоване майно було знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, також не є об`єктом кримінально протиправних дій чи набуті кримінально протиправним шляхом, отже, вважає, що арештоване майно не відповідає критеріям, визначеним в ч.1 ст. 98 КПК України.

Окремо звертає увагу на те, що частина майна, належить не підозрюваному а ОСОБА_4 , яка не є ні свідком, ні підозрюваним у вищевказаному кримінальному провадження.

Адвокат ОСОБА_3 подав клопотання про розгляд скарги, яку підтримав та просив задовольнити, у його відсутності.

Слідчий подав клопотання про розгляд скарги у його відсутності. У задоволенні клопотання просив відмовити, надав додаткові матеріали на спростування доводів адвоката.

Дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя дійшла наступного висновку.

Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, та полягає у тимчасовому позбавленні права на відчуження, розпорядження та/або користування майном (ч. 1, п. 7 ч. 2 ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України).

Згідно з приписами ч. 1, 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, та він допускається виключно з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частина 1 ст. 174 КПК України передбачає право власника або володільця майна заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт може бути скасований ухвалою слідчого судді у випадку, якщо особа доведе наявність принаймні однієї з таких підстав: в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба; арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 21.10.2025 задоволено клопотання слідчого та накладено арешт на майно, що є речовими доказами у кримінальному провадженні.

Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що арешт на вказане майно накладено, оскільки його може бути використано, як речовий доказ у кримінальному провадженні.

Задовольняючи клопотання прокурора про накладення арешту, слідчий суддя обґрунтовано врахував наявність правових підстав, передбачених ч. 1-3 ст. 170 КПК України, для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на таке майно.

Доводи представника власника майна про те, що необхідності у застосуванні арешту щодо такого майна немає, є безпідставними, оскільки ухвала слідчого судді містить сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вказане майно відповідає ознакам речового доказу, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно ч. 3 ст. 173 КПК України дає підстави для його арешту як речового доказу з метою збереження.

Оскільки, на майно, яке просить повернути заявник, накладено арешт і вказане майно визнане речовими доказами у кримінальному провадженні №0000977 від 04.04.2025, досудове розслідування в кримінальному провадженні триває, не доведено, що арешт накладено необґрунтовано, та не надано доказів, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба, як того вимагають положення ч. 2 ст. 174 КПК України, слідчий суддя, вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.21, 170, 174, 369 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000977 від 04.04.2025, про скасування арешту майна - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1