Дата документу 19.02.2026 Справа № 337/1/26
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №337/1/26 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/109/26 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 19 лютого 2026 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя, який неодружений, військовослужбовець певної військової частини, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції,

підозрюваного ОСОБА_6 - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_8 - в режимі відеоконференції.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 січня 2026 року, якою задоволено клопотання та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 28 лютого 2026 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 133120,00 грн. (сто тридцять три тисячі сто двадцять гривень 00 копійок).

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що більш м`які запобіжні заходи, зокрема, особисте зобов`язання, особиста порука, застава та домашній арешт не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам, які є достатньо високими.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що оскаржувана ухвала є необґрунтованою.

Вважає, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, щодо ОСОБА_6 відсутні.

Повідомляє, що ОСОБА_6 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ніколи до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, зацікавлений у повному та законному розгляді кримінального провадження, щоразу з`являвся до органів досудового розслідування, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, був присутній на судових засіданнях.

Згідно з ухвалою слідчого судді, слідчим відділом відділу поліції №5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР 15 грудня 2025 року за №0001100, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України (самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану).

Досудовим розслідуванням встановлено, що 28 лютого 2022 року наказом командира певної військової частини, ОСОБА_6 зараховано до списків особового складу на відповідну посаду, та він вважається таким, що приступив до виконання обов`язків за вказаною посадою.

Разом з цим, ОСОБА_6 , будучи призваним на військову службу під час мобілізації в особливий період (ведення воєнного стану), достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені чинним законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення, вчинивши військовий злочин за наступних обставин.

Так, з 10 вересня 2022 року, в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від військової служби, самовільно залишив місце несення служби, а саме місце дислокації підрозділів певної військової частини у відповідному районі, свої службові обов`язки не виконував, час проводив на власний розсуд, заходів для повернення до місця несення служби не приймав та про своє місцезнаходження до органів командування, в органи військового та цивільного управління не повідомляв та незаконно перебував за межами місця служби до 04 липня 2025 року.

30 грудня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, а саме самовільне залишення військової частини, вчинене в умовах воєнного стану.

05 січня 2026 року до Хортицького районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого СВ ВП № 5 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке є тяжким злочином, за яке передбачено покарання виключно у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Вказане кримінальне правопорушення підозрюваний вчинив в умовах воєнного стану, самовільно залишив військову частину та фактично тривалий час переховувався, раніше не судимий, неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей немає. Слідчий посилаючись на існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, вважає, що наявні підстави для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Інші більш м`які запобіжні заходи за вищевказаних обставин не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання наявним ризикам. Крім того, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого ст.407 КК України застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника на підтримання апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, переглядаючи оскаржувану ухвалу у межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , дані про його особу, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри в апеляційній скарзі не оспорюється та підтверджується доданими до клопотання доказами, зазначеними як в самому клопотанні так і в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Разом з цим, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність існування ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, навівши відповідне обґрунтування.

В цій частині висновки слідчого судді ніким не оспорюються.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке є тяжким злочином, за який передбачено суворе покарання - виключно у виді позбавлення волі на тривалий строк - від п`яти до десяти років.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував фактичні обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема відомості про особу підозрюваного, який хоча раніше не судимий, має постійне місце проживання, проте в матеріалах провадження відсутні відомості про наявність у підозрюваного стійких соціальних зав`язків, будь яких джерел доходу та утриманців.

Також, слідчий суддя звернув увагу в оскаржуваній ухвалі і на те, що за змістом підозри, будучи військовослужбовцем ЗСУ, ОСОБА_6 тривалий час (з10 вересня 2022 року до 04 липня 2025 року) без поважних причин не виконував обов`язків військової служби. За наданою інформацією певної військової частини 05 червня 2025 року останній знов таки самовільно залишив місце служби.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.

Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

Окрім того, слідчим суддею враховано і те, що відповідно до вимог ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених в т.ч. статтею 407 КК України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Водночас слідчим суддею, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, при застосуванні щодо підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою одночасно визначено розмір застави, передбачений п.2 ч.5 ст.182 КПК України, як альтернативного запобіжного заходу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ті, що заявлені підозрюваним при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Твердження сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний має місце реєстрації, ніколи до адміністративної чи кримінальної відповідальності не притягався, зацікавлений у повному та законному розгляді кримінального провадження, щоразу з`являвся до органів досудового розслідування, не має наміру переховуватись від органів досудового розслідування та суду, був присутній на судових засіданнях, на думку колегії суддів, самі по собі правильність висновків слідчого судді не спростовують, оскільки не зменшують встановлених ризиків.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника та ті, що наведені самим підозрюваним під час апеляційного розгляду, на думку колегії суддів, правильності висновків суду першої інстанції теж не спростовують.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 05 січня 2026 року, якою задоволено клопотання та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, до 28 лютого 2026 року включно, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 133120,00 грн. (сто тридцять три тисячі сто двадцять гривень 00 копійок), залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4