Справа № 522/885/17
Провадження по справі № 1-кп/522/210/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одесі обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000634 від 25.03.2016 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноукраїнськ Миколаївської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, не одруженого, військовослужбовця, солдата групи оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_2 , без постійного місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

14.02.2016, близько 14 год. 00 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Єва», який належить ТОВ «Руш» та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Канатна, 102, з корисливих мотивів, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадання чужого майна.

Реалізуючі свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , впевнившись, що за ним ніхто не спостерігає та його злочинні дії залишаться непоміченими, діючи умисно, з корисливих мотивів, викрав майно, що належить ТОВ «Руш», а саме: «Жиллет Венус Олей» змінний картридж для гоління жіночий з ароматом солодких ягід 4 шт., вартістю 297,68 гривень.

Взявши вказане майно, ОСОБА_3 , непомітно для оточуючих, поклав вказане майно в сумку чорного кольору, після чого направився до виходу з магазину, навмисно не оплативши на касі вказаний товар, пройшов безперешкодно магнітні рамки попередження прихованого виносу товару з магазину, тим самим розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Так, ОСОБА_3 таємно викрав майно, що належить ТОВ «Руш», на загальну суду 297,68 гривень, спричинивши тим самим майнову шкоду ТОВ «Руш» на зазначену суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 заявив клопотання про закриття кримінального провадження відносно нього на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Прокурор не заперечувала проти задоволення заявленого клопотання.

Представник потерпілого у судове засідання, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи у передбачений законом спосіб, не з`явився. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду.

Суд, вислухавши думку сторін, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, дійшов висновку про можливість задоволення заявленого клопотання. При цьому суд виходить з наступного.

Щодо застосування положень Закону України № 3886-IX.

09.08.2024 набрав чинності ЗУ "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", яким ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2-х неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 51 КУпАП, яка, встановлює верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна. Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ (неоподатковуваний мінімум) безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, а цей розмір прямо не визначено в тексті кримінального закону, бо він вказаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

В силу ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотню дію у часі, тобто поширюється на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Для обрахунку суми заподіяної майнової шкоди неоподатковуваний мінімум доходів громадян (н.м.д.г.) застосовується як 1 / 2 прожиткового мінімуму для працездатних громадян станом на 1 січня поточного року, тобто, щорічно змінюється Законом України про Державний бюджет України тому, на відміну від обрахунку штрафу в якості відповідальності за правопорушення - де розмір н.м. становить 17 грн. (п.5 підрозділу 1 розділу XX Податкового кодексу України), - для кваліфікації кримінальних правопорушень використовується сума н.м.д.г. - яка встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної відповідною нормою ПК України (пп. 169.1.1) і дорівнює 50 % розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (в розрахунку на місяць), та враховується станом на час вчинення правопорушення, з урахуванням пп 169.1.1 п. 169.1 ст.169 розділу IV Податкового кодексу України.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у 2016 році становило 1378 гривень.

Щодо зворотної дії змін до статі 185 КК України внаслідок набрання чинності Законом № 3886-IX.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Такий же принцип неявно гарантований і ст. 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Цей принцип втілюється в правилі про те, що, якщо існують відмінності між кримінальним законодавством, чинним на момент вчинення злочину, та наступними кримінальними законами, прийнятими до винесення остаточного рішення, суди повинні застосовувати закон, положення якого є найбільш сприятливими для обвинуваченого.

Суд зазначає, що відповідь на запитання, чи мають зміни, яких зазнали статті 185 КК внаслідок зміни редакції ст. 51 КУпАП, зворотну дію в часі, залежить від відповіді на запитання, чи є Закон № 3886-IX «Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи» у значенні ст. 5 КК.

Законом № 3886-IX у ст. 51 КУпАП, якою передбачена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підвищена верхня межа вартості майна, викрадення якого охоплюється цим положенням, до 2 НМ.

Суд виходить з того, що стаття 185 КК України фактично містять відсилку до ст. 51 КУпАП, яка, встановлюючи верхню межу вартості викраденого майна для кваліфікації його як дрібного викрадення, тим самим визначає нижню межу цього параметра для кримінальної відповідальності за крадіжку, шахрайство, привласнення чи розтрату чужого майна.

Таким чином, кількісна зміна розміру дрібного викрадення з 0,2 до 2 НМ безпосередньо вплинула на суть таких кримінально караних діянь, як крадіжка, шахрайство, привласнення та розтрата, адже в тексті кримінального закону цей розмір прямо не визначено і він указаний законодавцем у ст. 51 КУпАП.

Отже, із часу набуття 09 серпня 2024 року чинності Законом № 3886-IX кримінальна відповідальність за статтями 185, 190, 191 КК може настати, лише якщо розмір викраденого перевищує 2 НМ. Унаслідок цієї зміни частина діянь, які на час їх вчинення передбачали кримінальну відповідальність, після цього охоплюється диспозицією ст. 51 КУпАП.

Як наслідок, суд приходить до висновку, що для діянь, які на час їх вчинення становили кримінальне правопорушення за статтями 185, 190 або 191 КК, але в яких вартість предмета кримінального правопорушення не перевищувала 2 НМ, обговорювана зміна «скасовує кримінальну протиправність діяння» у значенні ст. 5 КК.

Положення статті 58 Конституції України з урахуванням вимог пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України треба розуміти так, що виключно законами України визначаються діяння, які є злочинами, та встановлюється кримінальна відповідальність за їх вчинення. Такі закони мають зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують кримінальну відповідальність особи.

Застосування положень Закону про кримінальну відповідальність в обставинах цієї справи.

Згідно ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

При цьому суд бере до уваги приписи ч. 1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.

На підставі зворотної дії закону суд також повинен виходити з розміру неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_3 інкримінується вчинення крадіжки, сума викраденого майна якого становила 297,68 гривень. Тому вказані дії ОСОБА_3 підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, за яке передбачена адміністративна відповідальність, оскільки у 2016 році відповідальність за ч. 1 ст. 51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 1378 гривень.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Висновки до яких дійшов суд

Положення п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч. 3 ст. 479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_3 , який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Питання про речові докази підлягає вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлено.

На підставі наведеного, керуючись ст. 284, 372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -задовольнити.

Кримінальне провадження № 0000634 від 25.03.2016 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази:

-«Жилет» - касети для гоління вважати повернутими потерпілому за належністю.

Ухвалу про закриття кримінального провадження направити до відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області для прийняття рішення в порядку КУпАП.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом семи діб з моменту її оголошення.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_5

04.03.2026