справа № 208/644/26
провадження № 1-кс/208/407/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського у складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №7 м.Кам`янське скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України,

ВСТАНОВИВ:

До Заводського районного суду міста Кам`янського в провадження слідчого судді ОСОБА_1 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на закриття кримінального провадження в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України.

В обґрунтування скарги захисник зазначає, що 28.06.2026 ОСОБА_4 до Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було подано заяву про спричинення їй легких тілесних ушкоджень.

30.06.2025 по даному факту було внесені відомості до ЄРДР.

Проведення досудового слідства було доручено СД Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшому лейтенанту поліції ОСОБА_5 .

31.07.2025 дізнавач ОСОБА_5 закрила дане кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, скаржником подано скаргу, в якій зазначено, що під час до судового розслідування не було допитано її допитано, як особу, якій спричинено легкі тілесні ушкодження, так і інших свідків вказаної події. На підставі чого просила скаргу задовольнити та постанову про закриття кримінального провадження скасувати.

До судового засідання захисник та скаржник не з`явились, про дату та час розгляду скарги були повідомлені належним чином, причини неявки до суду невідомі.

Уповноважена особа Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровській області у судове засідання не з`явилась, її відсутність не є перешкодою для розгляду скарги.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, в зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Частиною 3 ст. 303 КПК України визначено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується.

Таким чином, КПК України не тільки надає особі право на звернення до суду з відповідною скаргою, а й покладає на неї процесуальний обов`язок з`явитись до суду для участі у розгляді поданої скарги.

З матеріалів судового провадження встановлено, що розгляд скарги був призначений на 21.01.2026, однак розгляд такої не відбувся, через участь слідчого судді у розгляді 6 кримінальних проваджень, розгляд яких здійснювався у складі колегій суддів. Розгляд скарги відкладено на 18.02.2026.

18.02.2026 розгляд скарги не відбувся, у зв`язку із неявкою скаржника її захисника та слідчої, розгляд скарги відкладено на 03.03.2026.

25.02.2026 через "Електронний суд" захисником ОСОБА_3 було надіслано заяву про її зайнятість в судових засіданнях в районних судах м. Дніпра та висловлено прохання про розгляд скарги за її участю в режимі ВКЗ. Водночас, документів, які підтверджують участь в інших судових засіданнях до заяви не долучено.

25.02.2026 вказане клопотання ухвалою слідчого судді про участь захисника ОСОБА_3 в режимі відеоконференції задоволено, розгляд скарги відкладено на 19.03.2026.

03.03.2026, у зв`язку із технічними роботами на сайті ВКЗ судова влада, розгляд скарги відкладено на 19.03.2026.

16.03.2026 через "Електронний суд" захисником ОСОБА_3 було надіслано заяву про її зайнятість в судових засіданнях в районних судах м. Дніпра та висловлено прохання про розгляд скарги 19.03.2026 за її участю в режимі ВКЗ. Водночас, документів, які підтверджують участь в інших судових засіданнях до заяви не долучено.

19.03.2026 розгляд скарги не відбувся, у зв`язку із неявкою скаржника її захисника, розгляд скарги відкладено на 01.04.2026.

Згідно із ч. 1 ст. 24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя виходить з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України заявником, потерпілим, його представником чи законним представником на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого оформляються постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Слідчим суддею встановлено, що заявником строки звернення до слідчого судді не порушено, оскільки оскаржувану постанову від 31.07.2025 ОСОБА_4 було отримано 05.01.2026 та відповідно скарга надіслана засобами поштового зв`язку в межах 10 денного строку - 14.01.2026, тому підстави для поновлення непропущеного строку відсутні.

Також встановлено, що в провадженні Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області перебували матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000194 від 01.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Постановою дізнавача Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 від 31.07.2025 закрито кримінальне провадження, внесеного до ЄРДР за №0000194 від 01.07.2025 за ч.1 ст. 125 КК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно п.5 ч.1 ст.3 КПК України, досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акту, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 303 ч.1 п.4 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Стаття 307 КПК України визначає, що ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до положень ст. ст. 283, 284 КПК України, закінчення досудового розслідування це завершальний етап стадії досудового розслідування, у межах якого підбиваються підсумки роботи слідчого і прокурора щодо вирішення завдань кримінального провадження, аналізуються всі зібрані докази та приймається підсумкове рішення у справі на стадії досудового розслідування.

Відповідно до ч.2 ст.8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ щодо здійснення ефективного досудового розслідування кримінальних поводжень, у п. 259 рішення у справі «Карабет та інші проти України», зазначив, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатись з`ясувати, що трапилось, і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки, як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема, показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту.

Відповідно до ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів -з точки зору достатності та взаємозв`язку, для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно ст.84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ч.1 ст.93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно із ч.2 ст.93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Таким чином, у постанові про закриття кримінального провадження дізнавач зобов`язаний обґрунтувати свої доводи доказами, які отримані безпосередньо під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні.

За змістом ст. 110 КПК України мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, оцінки доказів, які стосуються цього провадження, у сукупності, а формальне закриття кримінального провадження органом досудового розслідування лише з підстав закінчення строків, встановлених ст. 219 КПК України, за відсутності повного, неупередженого, ефективного досудового розслідування є неприпустимим.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, скарги та зміст постанови дізнавача про закриття кримінального провадження, слідчий суддя вважає її такою, що не відповідає вимогам ст. 110 КПК України, оскільки містить повний перелік слідчих дій які були проведенні.

Зокрема, у вказаній постанові відсутні відомості щодо допиту потерпілої ОСОБА_4 з детальним аналізом на встановлення обставин по справі, а також інших свідків вказаної події.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що рішення про закриття провадження є передчасним, а досудове розслідування не є повним та всебічним, оскільки в повному обсязі не з`ясовані всі обставини справи, що мають значення для кримінального провадження.

Враховуючи важливість інституту закриття кримінального провадження для належної реалізації прав осіб, пов`язаних з вчиненням кримінального правопорушення, ухвали слідчих суддів, за результатами розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, мають містити відповіді на всі доводи скаржника, які зумовили звернення до слідчого судді.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Бєлоусов проти України» зазначає: «Мінімальні стандарти ефективності, визначені практикою Суду, включають в себе вимоги, що розслідування має бути ретельним, незалежним, безстороннім та підконтрольним громадськості, а також, що компетентні органи влади повинні діяти зі зразковою ретельністю і оперативністю» («Алексахін проти України» п.55).

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення скарги та скасування постанови про закриття кримінального провадження.

Керуючись ст.ст.110, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову про закриття кримінального провадження в порядку п.3 ч.1 ст.303 КПК України - задовольнити.

Скасувати постанову дізнавача Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 від 31.07.2025 про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000194 від 01.07.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1