У Х В А Л А

Іменем України

03.03.2026 м. Львів

Франківський районний суд м.Львова в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000130 від 12 грудня 2012 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,-

встановив:

у провадженні Франківського районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000130 від 12 грудня 2012 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , 29 листопада 2010 року приблизно о 10 годині 40 хвилин, керуючи автомобілем марки «BMW-535» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який перебував у технічно-справному стані та рухаючись ним у місті Львові по вулиці Науковій, при виїзді на нерегульоване перехрестя вулиць Наукова-Кульпарківська з метою подальшого руху в напрямку виїзду за межі міста Львова, порушив вимоги Розділу 1 п.п.1.5, 1.10 (в частині термінів «головна дорога», «дати дорогу», «небезпека для руху»); Розділу 2 п.2.3 6) і д); Розділу 10 п.10.1, Розділу 16 п.16.11, Розділу 33 дорожній знак 2.1 Правил дорожнього руху України, які виразились у тому, що він, керуючи транспортним засобом, був неуважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, перед виїздом на головну дорогу частину вулиці Кульпарківської, не переконався у безпеці такого маневру і не дав дорогу автомобілю марки «Fiat Scudo» реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, такими своїми діями створив не тільки небезпеку для руху, а й, одночасно, аварійну обстановку, що призвело до ДТП зіткнення керованого ним автомобіля із автомобілем «Fiat Scudo» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який рухався у крайній лівій смузі в напрямку центральної частини міста і який при виникненні такої небезпеки не мав технічної можливості уникнути зіткнення із автомобілем "BMW-535" шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

У результаті порушення водієм ОСОБА_4 правил безпеки дорожнього руху потерпілий ОСОБА_6 , згідно висновку експерта № 396/2012 судово-медичної експертизи від 15.03.2012 року отримав тілесні ушкодження: забій-розтяг зв`язок шийного відділу хребта, струс головного мозку, забій-розтяг зв`язок, гемартроз лівого колінного суглобу, підшкірна гематома верхньої третини лівої гомілки, забій м`яких тканин лобної ділянки справа, які відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров`я.

Згідно з обвинувальним актом, що є предметом судового розгляду, ОСОБА_4 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Обвинувачений подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження, внесене до ЄРДР за № 0000130 від 12 грудня 2012 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України за закінченням строків давності.

В судовому засіданні відповідно до ч.2 ст.285 КПК України обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснено суть обвинувачення, що він може бути звільнений від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою - у зв`язку із закінченням строків давності (п.1 ч.1 ст.49 КК України) та має право заперечувати проти закриття кримінального провадження, з підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України не визнав, проте просив закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, на підставі ст.49 КК України за закінченням строків давності.

Захисник в судовому засіданні подане клопотання підтримав, просив закрити кримінальне провадження за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності, на підставі п.2 ч.1 ст.49 КК України за закінченням строків давності без встановлення вини обвинуваченого, при цьому зазначив, що обвинувачений вини не визнає.

Прокурор в судовому засіданні не заперечив щодо задоволення клопотання захисника про закриття кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні при вирішенні клопотання обвинуваченого про закриття кримінального провадження поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників, суд вважає, що кримінальне провадження стосовно ОСОБА_4 підлягає закриттю з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про закриття кримінального провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно зі ст. 44 КК України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Пунктом другим частини першої статті 49 КК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:

2) три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років;

Згідно з ч.3 ст. 49 КК України перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини. Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України, яке інкриміноване ОСОБА_4 відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк до двох років, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Кримінальний проступок, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , було вчинено 29.11.2010 року, станом на час розгляду справи судом сплив строк давності притягнення до кримінальної відповідальності з дня вчинення кримінального правопорушення, обвинувачений від слідства та суду не ухилявся та не вчинив нового нетяжкого злочину, тяжкого чи особливо тяжкого. Таким чином, суд доходить висновку, що наявні правові підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Зазначене узгоджується з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17.

Окрім цього, ВП ВС звернула увагу, що звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК (сплив строків давності) є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування обвинуваченим шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Враховуючи правовий висновок, викладений у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 12 вересня 2022 року у справі №203/241/17, провадження №51-4251кмо21, про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Крім цього, з роз`яснень, які містяться в п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1989 року №3 «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна», вбачається, що в разі закриття кримінальної справи з передбачених законом підстав цивільний позов не розглядається.

Відтак цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 необхідно залишити без розгляду.

Суд вважає за необхідне відповідно до вимог положень чинного КПК України, зокрема ст. 129 КПК України, роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 право на звернення з цивільним позовом про відшкодування завданих збитків в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.49 КК України, ст.ст. 129, 284, 286, 288 КПК України, суд,

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000130 від 12 грудня 2012 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрити на підставі п.1 ч.2 ст.284 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз в сумі 39157,68 грн віднести за рахунок держави.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 залишити без розгляду.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 право на звернення з цивільним позовом про відшкодування збитків в порядку цивільного судочинства.

Ухвала суду може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1