Провадження № 1-в/991/6/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА [І].

Дата і місце постановлення [1-1].

17 лютого 2026 року, місто Київ.

Назва та склад суду, секретар судового засідання [1-2].

Суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (надалі - суддя).

Найменування (номер) кримінального провадження [1-3].

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань (надалі - ЄРДР) 06 жовтня 2025 року за № 0000564.

Прізвище, ім`я і по батькові підозрюваного, обвинуваченого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місце проживання [1?4].

Інформація у клопотанні про зняття арешту з майна відсутня.

Закон України про кримінальну відповідальність, що передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа [1-5].

Інформація у клопотанні про зняття арешту з майна відсутня.

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження [1-6].

Представник ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_3 .

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА [ІІ].

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається [2-1].

Вирішується питання про повернення клопотання адвоката ОСОБА_3 про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні за № 0000564 від 06 жовтня 2025 року.

Питання про повернення зазначеного клопотання вирішується за ініціативою судді.

Встановлені суддею обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів [2-2].

Слідчий суддя встановив таке.

16 лютого 2026 року до провадження судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_4 надійшло клопотання представника ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3 про зняття арешту з майна з додатками (ордер адвоката і копія свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю; інформаційна довідка з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з реєстраційним номером 224 (земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:5096) за № 456019593 від 11.12.2025 року (надалі - довідка № 456019593); копія нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:5096 від 10.09.2019 року зареєстрованого у реєстрі за № 3126 (надалі - договір № 3126); копія нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:5097 від 10.09.2019 року зареєстрованого у реєстрі за № 3129 (надалі - договір № 3129); копія ухвали слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.01.2026 року у кримінальному провадженні за № 0000606 від 20.10.2016 року (справа № 369/1305/26, провадження номер 1-кс/369/334/26) такого змісту: « ОСОБА_2 10 вересня 2019 року на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки придбав дві земельні ділянки за кадастровими номерами: :03:001:5097, площею: 1,4958 га, яка розташована за адресою: Київська область, Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; :03:001:5096, площею: 1,9999 га, яка розташована за адресою: Київська область, Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства. Під час проведення державної реєстрації 10 вересня 2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу ОСОБА_5 , не змогла здійснити державну реєстрацію, оскільки 10.09.2019 о 14:22:27 державний реєстратор: ОСОБА_6 , Виконавчий комітет Броварської міської ради, Київська обл. на підставі ухвали суду Дніпровського районного суду м. Києва № 755/14057/19, виданий 12.09.2019, рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 48826938 від 24.09.2019 11:25:45 внесено запис про арешт зазначених земельних ділянок. Головним управління СБ України у м. Києві та Київській області здійснювалося досудове розслідування за № 0000528 від 30 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України. Ухвалами слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва від 04 вересня 2019 року у справі № 755/14057/19 (провадження № 1-кс/755/6409/19) (https://reyestr.court.gov.ua/Review/84088024) та від 12 вересня 2019 року у справі № 755/14057/19 (провадження № 1-кс/755/6742/19) задоволено клопотання прокурора про накладення арешту на майно в рамках кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000528 від 30 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України, та накладено арешт, зокрема на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:5096 та :03:001:5097 шляхом заборони розпорядження та користування ними, а також будівництва на них об`єктів нерухомості. Заборонено державним органам, органам місцевого самоврядування, органам нотаріату, іншим фізичним та юридичним особам, вчиняти дії, пов`язані із виділом, поділом, зміною цільового призначення, а також реєстрацією та перереєстрацією права власності зазначених земельних ділянок. За змістом ухвал слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 04.09.2019 та 12.09.2019, арешт на земельні ділянки накладено з метою забезпечення збереження речових доказів в кримінальному провадженні. Постановою заступника Генерального прокурора ОСОБА_7 від 21.05.2020 проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000528 від 30 серпня 2019 року доручене слідчим ГСУ Державного бюро розслідувань. У провадженні СВ Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області перебувало кримінальне провадження № 0000606 від 09.09.2019, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. При цьому, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ухвалою слідчого судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2019 року задоволено клопотання прокурора Києво-Святошинської місцевої прокуратури ОСОБА_8 , про арешт майна по матеріалам досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000606 від 09.09.2019, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та: накладено арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:5096 та :03:001:5097; заборонено відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок; заборонено Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельних ділянок; заборонено відповідним державним органам та органам нотаріату вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, реєстрацією (перереєстрацією), поділом (об`єднанням), заставою або іншого виду зміни власника майна.

При цьому, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно ухвалою суду, провадження № 1-кс/991/9362/20, серія та номер 991/9133/20, виданий 12.11.2020 Вищим антикорупційним судом. Отже, як вбачається з наведеного, арешт нерухомого майна було накладено трьома самостійними процесуальними рішеннями, кожне з яких породило окремий запис про обтяження у Державному реєстрі. Представник ОСОБА_2 адвокат ОСОБА_9 звернулася з клопотаннями про скасування арешту на вище зазначені земельні ділянки до Києво-Святошинського районного суду Київської області та Печерського районного суду м. Києва. У ході розгляду цих клопотань прокурорами було повідомлено, що кримінальні провадження № № 0000606 від 09.09.2019, за ознаками злочину передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України та 0000528 від 30 серпня 2019 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 191 КК України було визначено підсудність та доручено проведення досудового розслідування ще у 2022 році за детективами Національного антикорупційного бюро України. Відповідно клопотання, подані адвокатом ОСОБА_9 судами повернуті. Як стало відомо моєму довірителю, 12.12.2025 року Вищим антикорупційним судом винесено вирок, яким затверджено угоду про визнання винуватості та скасовано арешти на вище зазначені земельні ділянки. Після затвердження угоди про визнання винуватості розгляд кримінального провадження завершено, обсяг покарання визначений, конфіскація щодо спірних ділянок не застосована, необхідність у забезпеченні доказів відсутня. Арешт майна не є самостійною санкцією чи покаранням. Після вирішення кримінального провадження по суті суд зобов`язаний оцінити наявність подальшої процесуальної необхідності у збереженні арешту. За відсутності підстав, передбачених ст. 170 КПК України, арешт підлягає скасуванню. Продовження обмеження права власності без наявності процесуальної мети є неправомірним втручанням у право мирного володіння майном. Отже, подальше існування арештів суперечить як положенням ст. 170, 174 КПК України так і правовим висновкам Верховного Суду. Навіть у випадку скасування одного з таких арештів ( зокрема накладений ухвалою Вищого антикорупційного суду), обтяження, накладені іншими ухвалами, продовжують існувати як самостійні правові підстави обмеження для мого довірителя у внесенні змін до реєстру. Таким чином, скасування одного арешту не призводить автоматично до припинення інших право власника залишається обмеженим, фактична можливість розпорядження нерухомим майном відсутня. З огляду на це, для повного відновлення порушеного права мого довірителя необхідним є скасування кожного з арештів окремо. Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. КПК встановлює обмеження щодо кола питань, які можуть бути вирішені в межах відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом людини на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.

Відповідно до пунктів 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності. За змістом ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження, серед іншого, є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження. Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Частиною другою цієї статті визначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. Частина перша статті 174 КПК України передбачає, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано».

У клопотанні заявник просить:

«1. Скасувати арешт земельних ділянок: :03:001:5097, площею: 1,4958 га, яка розташована за адресою: Київська область, Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства; :03:001:5096, площею: 1,9999 га, яка розташована за адресою: Київська область, Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, накладений ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05.11.2019, справа № 369/14319/19 та ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 12.09.2019, справа № 755/14057/19;

2. Скасувати заборону відділу містобудування та архітектури Києво-Святошинської районної державної адміністрації вчиняти дії по видачі містобудівних умов та обмежень забудови земельних ділянок.

3. Скасувати заборону Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Київській області вчиняти дії по реєстрації дозвільних документів на забудову земельних ділянок.

4. Скасувати заборону відповідним державним органам та органам нотаріату вчиняти будь-які дії, пов`язані з відчуженням, зміною, реєстрацією (перереєстрацією), поділом (об`єднанням), заставою або іншого виду зміни власника майна.

5. Скасувати заборону розпорядження та користування ними, а також будівництва на них об`єктів нерухомості.

6. Скасувати заборону державним органам, органам місцевого самоврядування, органам нотаріату, іншим фізичним та юридичним особам, вчиняти дії, пов`язані із виділом, поділом, зміною цільового призначення, а також реєстрацією та перереєстрацією права власності зазначених земельних ділянок».

Слідчий суддя дослідив клопотання про зняття арешту з майна з додатками.

Мотиви, з яких суддя виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався [2-3].

Суддя дійшов висновку про це клопотання не може бути ним розглянуте і підлягає поверненню адвокату ОСОБА_3 з огляду на таке.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України: «досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження».

Відповідно до вимог п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України: «кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність».

Відповідно до вимог п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України: «сторони кримінального провадження - з боку обвинувачення: слідчий, дізнавач, керівник органу досудового розслідування, керівник органу дізнання, прокурор, а також потерпілий, його представник та законний представник у випадках, установлених цим Кодексом; з боку захисту: підозрюваний, особа, стосовно якої зібрано достатньо доказів для повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, але не повідомлено про підозру у зв`язку з її смертю, обвинувачений (підсудний), засуджений, виправданий, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, їхні захисники та законні представники».

Відповідно до вимог п. 24 ч. 1 ст. 3 КПК України: «судове провадження - кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами».

Відповідно до вимог п. 25 ч. 1 ст. 3 КПК України: «учасники кримінального провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, інша особа, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, особа, стосовно якої розглядається питання про видачу в іноземну державу (екстрадицію), заявник, у тому числі викривач, свідок та його адвокат, понятий, заставодавець, перекладач, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, секретар судового засідання, судовий розпорядник».

Відповідно до вимог п. 26 ч. 1 ст. 3 КПК України: «учасники судового провадження - сторони кримінального провадження, потерпілий, його представник та законний представник, цивільний позивач, його представник та законний представник, цивільний відповідач та його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, представник персоналу органу пробації, третя особа, щодо майна якої вирішується питання про арешт, а також інші особи, за клопотанням або скаргою яких у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється судове провадження».

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 26 КПК України: Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом».

Відповідно до вимог ч. ч. 1 і 4 ст. 174 КПК України: «Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 181 ЦК України: «До нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення».

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2, 4 ст. 182 ЦК України: «Право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом».

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 334 ЦК України: «Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону».

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: «Державній реєстрації прав підлягають: право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості».

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: «У Державному реєстрі прав реєструються речові права та їх обтяження на земельні ділянки, а також на об`єкти нерухомого майна, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення, а саме: житлові будинки, будівлі, споруди, а також їх окремі частини, квартири, житлові та нежитлові приміщення, меліоративні мережі, складові частини меліоративної мережі».

З матеріалів кримінального провадження за № 0000564 від 06.10.2025 року, матеріалів клопотання адвоката ОСОБА_3 та змісту наведених норм кримінального процесуального права видно, що:

- ані ОСОБА_2 , ані адвокат ОСОБА_3 не належать до сторін та/або учасників зазначеного кримінального провадження, а також і учасників судового провадження з розгляду цього кримінального провадження (справа № 991/10758/25, провадження номер 1-кп/991/136/25);

- ОСОБА_2 не набув права власності на зазначені у клопотанні земельні ділянки, які на праві власності зареєстровані за ОСОБА_10 ;

- 11.12.2025 року у цьому кримінальному провадженні був ухвалений вирок (справа № 991/10758/25, провадження номер 1-кп/991/136/25), який станом на час звернення адвоката ОСОБА_3 з цим клопотанням набрав законної сили. Цим вироком був скасований арешт вказаних у клопотанні земельних ділянок, накладений ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.11.2020 року (справа № 991/9133/20) (власник ОСОБА_10 ). Відомостей про наявність будь-яких інших ухвал щодо накладання арешту на ці земельні ділянки матеріали кримінального провадження за № 0000564 від 06.10.2025 року (справа № 991/10758/25, провадження номер 1-кп/991/136/25) не містили і до клопотання адвоката ОСОБА_3 не надано будь-яких доказів та/або матеріалів на підтвердження їх існування (копій ухвал слідчих суддів тощо).

За таких обставин та зважаючи на наведені норми матеріального і кримінального процесуального права, керуючись загальними засадами кримінального провадження і положеннями ст. ст. 9, 26, 369, 372 КПК України, дійшов висновку про повернення клопотання адвоката ОСОБА_3 заявнику.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА [ІІІ].

Висновки судді [3-1].

Суддя постановив.

Клопотання про зняття арешту з майна у кримінальному провадженні за № 0000564 від 06 жовтня 2025 року повернути заявнику - адвокату ОСОБА_3 .

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження [3-2].

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя ОСОБА_1