Провадження №1-кп/522/1209/26
УХВАЛА

17 лютого 2026 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000416 від 13.04.2022 року відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Рудки Самбірського району Львівської області, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, тимчасово проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Приморським районним судом м. Одеси під головуванням судді ОСОБА_1 розглядається обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000416 від 13.04.2022 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2022 року міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 обрана у вигляді тримання під вартою з альтернативою сплати застави у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 104000,00 (сто чотири тисячі гривень 00 коп.) гривень, яка в подальшому продовжувалась судом.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 .

В обґрунтування продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 прокурор посилається на те, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_3 та його захисник заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили обрати інший менш суворий запобіжний захід.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод на державу покладається обов`язок вжити заходи до забезпечення прав людини, яка тримається під вартою.

Відповідно до ст. 17 Закону України №3477-IV від 23.02.2006 року «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини, а також українські суди мають застосовувати при розгляді справ практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, суд враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Дослідивши матеріали обвинувального акту в межах заявленого прокурором клопотання, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_3 , оскільки він обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачене основне покарання у вигляді позбавлення волі до восьми років, є не працевлаштованою особою, без зареєстрованого місця проживання в м. Одесі, раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, а тому, знаходячись на свободі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілу та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Таким чином, суд вважає, що наявні достатні підстави вважати, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 .

Метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання здійснити дії, передбачені ст. 177 КПК України, а саме, що обвинувачений може переховуватись від суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому провадженні, так як судом ще не досліджувались докази у справі, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Суд при визначенні розміру застави, враховує те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, який відноситься до категорії тяжких.

Водночас, розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Позиція Європейського суду стосовно питання обрання національними судами запобіжного заходу у вигляді застави та призначення її розміру цілковито прослідковується в рішенні Суду у справі «Мангурас проти Іспанії» (Mangouras v. Spain) від 28.09.2010, в якому Суд зазначає, що розмір застави має оцінюватись в першу чергу «з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб стримати його від втечі».

Суд також приймає до уваги позицію ЄСПЛ у рішенні «Істоміна проти України» від 13.01.2022, відповідно до якого: хоча національне законодавство дозволяло суду у «виключних випадках» встановлювати більші розміри застави (див. пункт 19), таке рішення мало передбачати ретельний аналіз обставин справи для обґрунтування її «виключного» характеру.

Разом із тим, ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м.Одеси від 25.11.2022 року (справа №522/10153/22, провадження №1-кс/522/4809/22) відносно ОСОБА_3 визначено розмір застави як альтернативний запобіжний захід у сумі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року, тобто у сумі 104000,00 (сто чотири тисячі гривень 00 коп.) гривень, з покладенням у разі внесення застави відповідних обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

При цьому, з моменту визначення ОСОБА_3 застави, останнім вона не була внесена, що свідчить про те, що раніше визначений розмір застави є завідомо непомірним для обвинуваченого, що в свою чергу виключає забезпечення альтернативності запобіжного заходу у вигляді застави.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне зменшити ОСОБА_3 розмір застави, визначений на підставі ухвали слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2022 року, до 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який у зв`язку з набранням чинності Закон України від 03.12.2025 року №4695-IX «Про Державний бюджет України на 2026 рік» становить 66560,00 гривень, що буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Враховуючи наведені вище фактори, суд вважає, що застава саме у зазначеному розмірі здатна у разі її внесення забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, а саме: вказаний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку ОСОБА_3 під загрозою звернення застави в дохід держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 177, 178, 194, 197, 205, 331, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят) днів в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор», тобто до 17.04.2026 року включно.

Зменшити раніше визначений розмір застави як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 66560,00 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.) гривень.

Роз`яснити обвинуваченому, що він або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м. Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за обвинуваченого ОСОБА_3 ; провадження по справі №1-кп/522/1209/26.

Обвинувачений ОСОБА_3 звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави покласти на обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду в розумні строки;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає або перебуває без дозволу суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 17.04.2026 року включно.

Попередити обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків після внесення застави, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі визначеному КПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1