ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року

м. Київ

справа № 991/4379/23

провадження № 51-1990км24

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 (у режимі відеоконференції)

розглянула в судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 6 січня 2025 року про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Рух справи, короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені обставини

Вищий антикорупційний суд (далі - ВАКС) ухвалою від 20 грудня 2024 року задовольнив клопотання захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 і на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) закрив кримінальне провадження № 0000496 стосовно обвинувачених за ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі - КК) ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , а також обвинуваченої за ч. 5 ст. 27 і ч. 2 ст. 364 КК ОСОБА_23 у зв`язку зі звільненням їх від кримінальної відповідальності через закінчення строків давності.

Цивільний позов прокурора та Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХНОСЕРВ Україна» у частині вимог до вказаних осіб залишено без розгляду.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 27 і ч. 2 ст. 364 КК, у зв`язку із закінченням строків давності суд відмовив.

Не погодившись із таким рішенням, захисник ОСОБА_5 оскаржив його в апеляційному порядку.

Суддя Апеляційної палати ВАКС ухвалою від 6 січня 2025 року, керуючись ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті провадження, оскільки скаргу було подано на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Вимоги касаційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_5 просить на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК скасувати ухвалу суду апеляційної інстанції і призначити новий розгляд у цьому суді. Суть доводів скаржника зводиться до того, що оспорювана ухвала незаконна, її постановлено всупереч загальним засадам з істотними порушеннями вимог указаного Кодексу. Захисник наполягає на обґрунтованості клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності й твердить, що, відмовляючи у відкритті провадження, апеляційний суд не виконав приписів ст. 398 КПК, не забезпечив гарантованого права на оскарження судового рішення, залишив без оцінки недодержання процедури розгляду заявлених стороною захисту клопотань, вирішення їх без участі обвинувачених ОСОБА_24 і ОСОБА_25 , потерпілого ОСОБА_26 та представника Національного банку України.

Учасникам кримінального провадження було належним чином повідомлено про дату, час та місце касаційного розгляду, клопотань про його відкладення не надходило.

Позиції учасників судового провадження

У суді касаційної інстанції (далі - Суд) захисник підтримав подану скаргу; прокурор уважав неспроможними аргументи сторони захисту.

Мотиви Суду

Заслухавши доповідь судді, пояснення сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла таких висновків.

За правилами ч. 2 ст. 424 КПК ухвалу суду першої інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку лише після її апеляційного перегляду. Ураховуючи зазначене та положення ч. 6 ст. 399 вказаного Кодексу, в цій справі предметом касаційної перевірки є ухвала суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті провадження. Тому наведені в касаційній скарзі доводи про безпідставність відхилення ВАКС клопотання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності не ревізуються.

Аргументи скаржника про незаконність ухвали апеляційного суду не можна визнати прийнятними.

Засада законності, зміст якої розкрито насамперед у ст. 9 КПК, зобов`язує суд неухильно додержуватися Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, інших актів законодавства. За приписами ч. 2 ст. 370 КПК законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з додержанням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 11 ст. 284, ч. 5 ст. 288 КПК в апеляційному порядку може бути оскаржена тільки ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Однак, як убачається з матеріалів справи, такого рішення стосовно ОСОБА_7 суд першої інстанції не ухвалював.

Звертаючись до апеляційного суду зі скаргою, у ній захисник ОСОБА_5 заперечував обґрунтованість ухвали ВАКС і правомірність відмови в задоволенні його клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності.

Перевіривши наявність підстав для прийняття апеляційної скарги, суддя-доповідач, урахувавши положення ч. 11 ст. 284, ст. 392 КПК, установив, що її подано на судове рішення, яке не належить до предмета апеляційного перегляду.

Застосованийюридичний підхід узгоджується з практикою Суду. До того ж відмова в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням процесуальних строків не перешкоджає його повторній подачі та вирішенню, а попередня ухвала суду з цього питання не має характеру преюдиційного та остаточного. Саме тому можливість її апеляційного оскарження законодавець не передбачив (див, наприклад, постанови від 23 листопада 2023 року, 8 лютого, 16 грудня 2024 року, справи № 991/747/20, 643/10167/20, 405/1050/24 відповідно).

Згідно з ч. 4 ст. 399 КПК суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Тож, постановляючи 6 січня 2025 року ухвалу й констатуючи в ній, що рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності не може бути предметом апеляційного перегляду, суддя Апеляційної палати ВАКС діяв відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Відмова апеляційного суду у відкритті провадження на підставі статей 392, 399 КПК, у яких чітко встановлені правові обмеження оскарження певних судових рішень, не є свідченням перешкоджання доступу до правосуддя і з огляду на законодавче регулювання не означає порушення права на захист.

Такий підхід корелюється з позиціями Суду (наприклад, див. ухвали від 13 березня 2024 року, 11 березня 2025 року в справах № 991/10619/23, 175/9499/24, постанову від 16 квітня 2019 року в справі № 757/25646/17).

Істотних порушень норм процесуального права, які зумовлюють скасування оскарженої ухвали і призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції, про що йдеться в поданій скарзі, під час касаційного розгляду не встановлено.

Тому касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 необхідно залишити без задоволення.

Керуючись статтями 433, 436, 441, 442 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 6 січня 2025 року про відмову у відкритті провадження залишити без зміни, а касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3