Справа № 392/625/20
провадження № 1-кп/405/124/20
УХВАЛА

16.02.2026 м. Кропивницький

Подільський районний суд міста Кропивницького в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кропивницькому, клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2020 за № 0000106, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участі:

прокурора ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5

ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3

встановив:

в провадженні Подільського районного суду міста Кропивницького знаходиться кримінальне провадження за №0000106 від 08.02.2020 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням щодо обрання обвинуваченій ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на 2 місяці, вказавши, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст. 176 КПК України не зможуть забезпечити належне виконання обвинуваченою процесуальних обов`язків. Зазначив, що існують ризики передбачені п.а.1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання та просив задовольнити.

Обвинувачена та захисники заперечували щодо задоволення клопотання, просили обрати обвинуваченій інший запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби.

Дослідивши подане прокурором клопотання та заслухавши прокурора, обвинувачену і захисниіва, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав вважати, що на даний час існують ризики, передбачені п.п.1,3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: обвинувачена може ухилятися від кримінальної відповідальності, оскільки через тяжкість кримінального правопорушення по якому пред`явлено обвинувачення, та можливе покарання у разі доведення її провини та відсутність стійких зав`язків, остання може вчинити спробу направлену на ухилення від кримінальної відповідальності та суду. Ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»). При цьому суд враховує, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 , у разі визнання її винною, з огляду на особу обвинуваченої, визначає вірогідність переховування від суду, на тому рівні, щоб запобігти встановленому ризику можливо лише при застосуванні запобіжного заходу тримання під вартою.

Крім того, обвинувачена може впливати на свідків, які у судовому засіданні можуть бути допитані повторно, тому суд дійшов до переконання, що обвинувачена з метою ухилення від кримінальної відповідальності може впливати на свідків з метою зміни останніми своїх показів.

Згідно із ч. 1 ч ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Домашній арешт являє собою позбавлення свободи в розумінні підпункту «с» пункту 1 статті 5 Європейської конвенції з прав людини (пункт 17 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Вітторіо та Луіджи Манчіні проти Італії», «Лавентс проти Латвії»).

Таким чином, суд відхиляє клопотання сторони захисту щодо можливості обрання обвинуваченій іншого запобіжного заходу, а саме особистого зобов`язання та вважає, що для запобігання встановленим ризикам, зазначеним в ч. 1 ст. 177 КПК України та забезпечення виконання обвинуваченою ОСОБА_3 процесуальних обов`язків, наявні підстави для обрання обвинуваченій запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України, строком на 2 місяці.

Керуючись ст.ст.177, 178, 181, 331, 369, 395 КПК України,

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Обрати обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, який полягає у забороні обвинуваченій цілодобово, з 16.02.2026 року до 16.04.2026 року, залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинувачену ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому вона зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.

5) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_3 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Контроль за виконанням ОСОБА_3 покладених на неї обов`язків покласти на відділення поліції №1 (м. Мала Виска) Новоукраїнського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Кіровоградській області.

Строк дії ухвали, запобіжного заходу та покладених на обвинувачену обов`язків визначити до 16.04.2026 року.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Суддя ОСОБА_7