Справа № 991/960/26
Провадження № 1-кс/991/966/26
УХВАЛА

про обрання запобіжного заходу

2 березня 2026 року місто Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

його захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання старшого детектива Національного бюро Третього підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 , погоджене прокурором третього відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України, у кримінальному провадженні № 0000150 від 12.03.2025.

(1) Зміст поданого клопотання

04.02.2026 до суду надійшло вказане клопотання.

З його змісту вбачається, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000150 від 12.03.2025 за підозрою ОСОБА_10 у пособництві в зловживанні службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 Кримінального кодексу України (далі - КК України).

Це кримінальне провадження зареєстроване у зв`язку з виділенням 12.03.2025 матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000822.

За твердженням детектива, під час досудового розслідування встановлено такі обставини.

Протягом 2013-2016 років ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код - ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) (далі - АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ») обслуговував відкриті у нього депозитні рахунки та рахунки в цінних паперах таких нерезидентів:

1) QUICKPACE LIMITED (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_2 , країна резиденції Республіка Кіпр);

2) SABULONG TRADING LTD (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_3 , країна резиденції Республіка Кіпр);

3) KVITEN SOLUTION LIMITED (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_4 , країна резиденції Республіка Кіпр);

4) WONDERBLISS LTD (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_5 , країна резиденції Республіка Кіпр);

5) BALEINGATE FINANCE LIMITED (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_6 , країна резиденції Республіка Кіпр);

6) KATIEMA ENTERPRISES LIMITED (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_7 , країна резиденції Республіка Кіпр);

7) FOXTRON NETWORKS LIMITED (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_8 , країна резиденції Республіка Кіпр);

8) LORICOM HOLDING GROUP (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_9 , країна резиденції Республіка Кіпр);

9) AKEMI MANAGEMENT LIMITED (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_10 , країна резиденції Республіка Кіпр);

10) OPALCORE LTD (код нерезидента в країні резиденції НОМЕР_11 , країна резиденції Республіка Кіпр).

Протягом указаного періоду АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » виплачував цим клієнтам доходи у вигляді процентів за депозитами та за цінними паперами, і як податковий агент здійснював нарахування, утримання та сплату до бюджету податку з доходів нерезидентів.

У період з 28.12.2016 по 02.03.2017, працівниками Офісу великих платників податків ДФС (далі - ОВПП ДФС ) проведено планову документальну перевірку фінансово-господарської діяльності з питань дотримання АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.07.2008 по 30.09.2016.

За результатами цієї перевірки встановлено, що АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » не нараховано, не утримано та не сплачено до бюджету податок з доходів указаних нерезидентів у вигляді процентів, за ставкою 15% на загальну суму 480 886 502,89 грн. Зокрема, по періодам: 2013 рік - 19 558 107,69 грн; 2014 рік - 132 976 960,31 грн; 2015 рік - 216 671 157,49 грн; три квартали 2016 року - 111 680 277,39 грн. (пункт 4 висновків акту № 480/28-10-43-02-0032129 від 15.03.2017).

Вказані порушення податкового законодавства відбулись у зв`язку з безпідставним застосування АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » пониженої ставки податку з доходів підприємств-резидентів Республіки Кіпр протягом 2013-2016 років.

30.03.2017 ОВПП ДФС прийнято, та в цей же день вручено, податкове повідомлення-рішення № , яким АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » нараховано суму грошового зобов`язання на загальну суму 841 532 781 грн, з яких: за податковими зобов`язаннями 480 886 502,89 грн, за штрафними санкціями 359 646 278,11 грн.

На вказане податкове повідомлення-рішення АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » подано скаргу від 07.04.2017 № 13/3-17/43 до контролюючого органу вищого рівня - ДФС.

Відповідно до її прохальної частини АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » просить розглянути скаргу та скасувати податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 № .

Згідно п. 56.1. ст. 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 56.15. ст. 56 ПК України встановлено, що скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

У свою чергу порядок розгляду в ДФС скарг платників податків на податкові повідомлення-рішення регламентовано такими нормами.

Відповідно до п. 56.8. ст. 56 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку.

Пунктом 56.9 ст. 56 ПК України встановлено, що керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті.

Згідно абз. 2 п.56.9 ст. 56 ПК України якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Відповідно п. 2.2.5.4. Положення про Департамент адміністративного оскарження та судового супроводження, затвердженого наказом ДФС від 06.05.2016 № 421 (далі - Положення про Департамент адміністративного оскарження та судового супроводження), департамент адміністративного оскарження та судового супроводження здійснює підготовку проектів рішень про продовження строку розгляду скарги, а відповідно до наказу ДФС від 01.02.2016 № 86 уповноваженою особою на прийняття рішення про продовження строку розгляду скарг платників податків є директор Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження, який має право підпису рішень про продовження строку розгляду скарг.

Наказом ДФС від 28.01.2016 № 153-о директором Департаменту адміністративного оскарження та судового супроводження з 29.01.2016 призначено ОСОБА_11 .

Разом з тим, відповідно до п. 2.2.5.8. Положення про Департамент адміністративного оскарження та судового супроводження, останній здійснює підготовку проектів рішень за результатами розгляду скарг платників податків.

25.04.2017 ОСОБА_11 прийнято рішення про продовження строку розгляду скарг АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до 08.06.2017 (включно).

В подальшому, Департаментом адміністративного оскарження та судового супроводження підготовлено проект рішення. Згідно з ним, «ДФС скасовує ІНФОРМАЦІЯ_10 від 30.03.2017 № у частині нарахувань з податку на доходи нерезидентів за період 2013р. і у відповідній частині штрафні санкції з вказаного податку та у частині застосування штрафних санкцій за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, а в іншій частині зазначене ППР - залишає без змін, а скаргу - частково задовольняє».

Таким чином, грошове зобов`язання АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », мало бути зменшене до 641 401 707,8 грн, з яких: за податковими зобов`язаннями до 461 328 395,2 грн та за штрафними санкціями до 180 073 312,61 грн.

Але, не пізніше 02.06.2017, невстановлені посадові особи АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », вступили у злочинну змову із заступником начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_10 та працівниками ДФС , зокрема з першим заступником Голови ДФС ОСОБА_12 . Метою таких посадових осіб АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » було сплати податків та штрафних санкцій до державного бюджету України. При цьому, вони розуміли відсутність будь-якої законної можливості не сплачувати податки та штрафні санкції, а також, що їх сплата може призвести до зменшення позитивного або формування негативного фінансового результату банку. Це в свою чергу, могло б вказувати на проблеми в управлінні і оцінено як неефективна робота керівництва банку, завдати негативних репутаційних наслідків як для самого банку так і його керівництва, а також вплинути на розмір різних видів винагород для посадових осіб АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Наказом Генерального прокурора України від 13.04.2017 № 420-у ОСОБА_10 , старший радник юстиції, призначений на посаду заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_11 з 14.04.2017.

Постановою від 18.05.2017 про призначення групи прокурорів у кримінальному провадженні та визначення старшого прокурора групи ОСОБА_10 визначено старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001533 від 18.05.2017.

Так, не пізніше 02.06.2017, ОСОБА_10 , перебуваючи в службовому кабінеті першого заступника Голови ДФС ОСОБА_12 , висловив прохання ОСОБА_12 як уповноваженій службовій особі ДФС , посприяти у задоволенні скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

ОСОБА_12 відповів, що не може прийняти рішення про задоволення скарги, оскільки позиція ОВПП підтримується всіма профільними департаментами ДФС, а у разі неприйняття ним рішення за результатами розгляду скарги у встановлені законом строки, відповідальність за це буде на ДФС та на ньому особисто.

Тоді, ОСОБА_10 запропонував ОСОБА_12 не приймати рішення до 08.06.2017, а вже в останній день розгляду скарги Генеральна прокуратура України, використовуючи для цього можливості кримінального провадження, вилучить усі матеріали по скарзі АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що створить видимість неможливості прийняття ОСОБА_12 відповідного рішення і забезпечить ухилення його та ДФС від будь-якої можливої відповідальності.

Вказаний механізм, на думку ОСОБА_10 мав приховати злочинний характер їх дій і створити вигляд, що неприйняття ОСОБА_12 рішення по скарзі АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » є наслідком збігу обставин і законним перебігом подій, що усувало перешкоду для реалізації злочинного плану.

На таку пропозицію ОСОБА_12 погодився, після чого зустріч була завершена.

02.06.2017, перебуваючи в службовому кабінеті першого заступника Голови ДФС ОСОБА_12 ОСОБА_11 , на виконання вимог п. 2.2.5.8 Положення про Департамент і п. 56.8. ст. 56 ПК України, надав на підпис ОСОБА_12 два примірника вищевказаного проекту рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (один з яких містив візи фахівців ДФС) та доповів йому по суті скарги.

Проте ОСОБА_12 , діючи з метою реалізації злочинного умислу, всупереч інтересам служби, не підписав надані йому ОСОБА_11 примірники проекту рішення, та залишив їх у себе.

У зв`язку із цим, ОСОБА_11 повідомив ОСОБА_12 про необхідність прийняття рішення за вказаною скаргою АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до 08.06.2017 включно, оскільки неприйняття рішення у встановлений строк тягне за собою задоволення скарги на користь платника податків, що унеможливить стягнення з АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » нарахованих сум грошового зобов`язання.

Проект рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » був підготовлений за підписом ОСОБА_12 оскільки підписання такого документу належало безпосередньо до повноважень останнього.

Так, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 № 425-р ОСОБА_12 призначено першим заступником Голови Державної фіскальної служби України .

Згідно наказу Голови ДФС України від 06.05.2015 № 1396-0 ОСОБА_12 приступив до роботи на посаді першого заступника Голови Державної фіскальної служби України з 6 травня 2015 року.

Наказом ДФС від 21.03.2017 № 190 встановлено тимчасовий розподіл обов`язків між керівництвом ДФС , відповідно до якого Перший заступник Голови - ОСОБА_12 здійснює керівництво роботою структурних підрозділів ДФС , серед яких Департамент адміністративного оскарження та судового супроводження.

Даним наказом встановлена така заміна на період відсутності керівництва: ОСОБА_13 - ОСОБА_12 , ОСОБА_12 - ОСОБА_13 .

Відповідно до п. 3.1.4 Регламенту Державної фіскальної служби України затвердженого Наказом Державної фіскальної служби України від 21.08.2014 № 65 (далі - Регламент ДФС) Перший заступник, заступник Голови ДФС (за напрямами, визначеними Положенням про ДФС , та відповідно до розподілу обов`язків) підписують серед іншого рішення за наслідками розгляду скарг (заяв) платників податків на податкові повідомлення-рішення або інші рішення органів ДФС та рішення територіальних органів ДФС , прийнятих за результатами розгляду скарг платників податків під час адміністративного оскарження.

Таким чином, ОСОБА_12 , перебуваючи на посаді першого заступника Голови ДФС , відповідно до прим. 1 ст. 364 КК України був службовою особою, та був уповноваженим на підписання рішень за результатами розгляду скарг платників податків.

Враховуючи той факт, що до 07.06.2017 ОСОБА_12 так і не повідомив ОСОБА_11 про долю наданого йому для підписання проекту рішення, о 12 год 51 хв 07.06.2017 ОСОБА_11 , скерував за допомогою електронної системи документообігу АІС «Управління документами» доповідну записку на ім`я Першого заступника Голови ДФС ОСОБА_12 у якій нагадав останньому про необхідність підписання рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». При цьому, ОСОБА_11 був на лікарняному, однак усвідомлював необхідність прийняття ДФС рішення за скаргою АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Окрім того, ОСОБА_11 зазначив вимоги ст. 56 ПК України та про необхідність прийняття рішення у строк до 08.06.2017 (включно), а також додатково роз`яснив, що у разі пропущення строку розгляду скарги, вона автоматично задовольняється на користь платника податків.

Усвідомлюючи негативні наслідки пропущення строку розгляду скарги, враховуючи бездіяльність ОСОБА_12 щодо підписання наданого йому проекту рішення, 07.06.2017 ОСОБА_11 , підготував та скерував за допомогою АІС «Управління документами» на адресу в.о. Голови ДФС ОСОБА_13 доповідну записку про наявність загрози не підписання ОСОБА_12 рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у встановлений строк, та додатком у вигляді проекту рішення за підписом в.о. Голови ДФС ОСОБА_13 .

Проте, ОСОБА_13 не міг підписати це рішення, оскільки перебував у відпустці в той час і не був присутній на робочому місці.

У свою чергу ОСОБА_10 , діючи з метою реалізації спільного із ОСОБА_12 злочинного плану, будучи старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001533, підготував запит від 07.06.2017 № 14/2/1-27467-17 в порядку ст. 93 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) до ДФС про витребування всіх наявних документів щодо розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

При цьому, ОСОБА_10 не мав доступу до реквізитів документів які треба витребувати в ДФС , але не зважаючи на це, він їх отримав за невстановлених обставин і використав при підготовці вищевказаного запиту.

Для досягнення злочинної мети, щоб створити видимість неможливості прийняти рішення за скаргою АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ОСОБА_10 зазначив у запиті прохання видати всі наявні в паперовому та електронному вигляді документи, у тому числі носії інформації, на яких зберігались такі документи.

Крім того, для досягнення злочинної мети ОСОБА_10 включив до запиту заборону працівникам ДФС виготовляти світлокопії документів, які планується витребувати. При цьому, сторона обвинувачення не наділена повноваженнями забороняти вчиняти певні дії володільцю документів, зокрема виготовляти світлокопії документів.

З метою надання вказаному запиту ГПУ важливості, ОСОБА_10 зробив його від імені заступниці Генерального прокурора ОСОБА_14 , яка не будучи обізнаною про злочинні наміри ОСОБА_10 , підписала вказаний запит на його прохання.

Окремо слід зауважити, що кримінальне провадження № 0001533 від 18.05.2017, в межах якого направлено запит до ДФС , зареєстровано за фактом «повторного сприяння невстановленими особами діяльності злочинної організації під керівництвом ОСОБА_15 шляхом підроблення документів для апеляційного оскарження вироку ІНФОРМАЦІЯ_14 з метою заволодіння грошовими коштами злочинної організації».

Підставою для реєстрації цього кримінального провадження була інформація про те, що адвокат, який подав апеляційну скаргу на вирок ІНФОРМАЦІЯ_14 , на підтвердження своїх повноважень, надав фіктивні документи.

Тобто, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001533 від 18.05.2017 здійснювалось у зв`язку із зовсім іншим фактом та обставинами ніж перевірка ДФС та її результати.

Але, враховуючи відсутність підстав для внесення відомостей до ЄРДР за фактом проведення ДФС перевірки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та незаконності її результатів, запит ГПУ створено і направлено до ДФС у вже зареєстрованому кримінальному провадженні за іншим фактом.

Крім того, в підготовленому ОСОБА_10 запиті, зазначено, що його метою є перевірка обґрунтованості висновків акту ДФС від 15.03.2017 № 480/28-10-43-02-0032129, правомірності винесення податкового повідомлення-рішення та проведення у зв`язку із цим судової експертизи.

Проте, для перевірки обґрунтованості висновків акту ДФС від 15.03.2017 № 480/28-10-43-02-0032129, правомірності винесення податкового повідомлення-рішення та проведення судової експертизи, не було необхідності у: а) вилученні всіх примірників одних і тих самих документів у паперовому та електронному вигляді, б) вилученні носіїв інформації, на яких зберігались електронні примірники документів, в) забороні виготовляти світлокопій таких документів.

Такі вимоги були зазначені ОСОБА_10 в запиті виключно на виконання узгодженого злочинного плану.

Після підписання вказаного запиту ОСОБА_10 , як старший групи прокурорів, забезпечив його скерування до ДФС через слідчого ГПУ ОСОБА_16 надавши останньому усне доручення відвезти відповідний запит в ДФС та отримати на його виконання документи.

В останній день строку розгляду скарги, тобто 08.06.2017, ОСОБА_16 , не будучи обізнаним про злочинні наміри ОСОБА_10 та інших осіб, особисто доставив до ДФС запит про добровільне надання оригіналів матеріалів перевірки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », скарг АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », проектів рішень за результатами розгляду скарг, доповідних записок та інших документів, без виготовлення їх світлокопій, як у паперовому так і в електронному вигляді (на відповідних носіях інформації), який зареєстровано в ДФС як вхідний документ о 16 год 42 хв.

Своєю письмовою резолюцією «До розгляду і підготовки відповідної інформації» від 08.06.2017, яку зареєстровано в АІС «Управління документами» о 18 год 00 хв, ОСОБА_12 доручив виконання даного запиту ОСОБА_11 (головний виконавець), ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , керівникам структурних підрозділів (за визначенням головного виконавця), а також ОСОБА_19 «до відмова».

Оскільки 08.06.2017 ОСОБА_11 не перебував на робочому місці у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю, замість нього доручення ОСОБА_12 виконував заступник директора Департаменту - начальник управління супроводження судових спорів - ОСОБА_20 .

У той же час, ОСОБА_12 , використовуючи обставину надходження підготовленого ОСОБА_10 запиту ГПУ як засіб для приховування злочинного характеру свого діяння і надання йому законного вигляду, у період з 02.06.2017 по 08.06.2017 так і не підписав наданий йому проект рішення. Перебуваючи в приміщенні ДФС у період часу приблизно з 16 год 42 хв до 20 год 00 хв 08.06.2017, віддав невстановленій особі, надані йому 02.06.2017 ОСОБА_11 два примірники проекту рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (один з яких містив візи фахівців ДФС ), для їх негайної добровільної, передачі на запит ІНФОРМАЦІЯ_15 . При цьому він усвідомлював:

1) свій обов`язок прийняти рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 № до 08.06.2017 включно;

2) необхідність надіслати таке рішення на адресу платника податків поштою з повідомленням про вручення або надати йому під розписку у строк до 08.06.2017 включно;

3) графік роботи діловодної служби ДФС, згідно якого реєстрація вихідної кореспонденції здійснюється до 15 год 00 хв, підготовка вихідної кореспонденції до відправки до 17 год 00 хв, і доставка кореспонденції до поштового відділення Київ-53 з 17 до 18 год;

4) відсутність обов`язку надавати документи на запит ІНФОРМАЦІЯ_15 в порядку ст. 93 КПК у кримінальному провадженні без відповідного рішення суду та, що така видача є добровільною (про що прямо зазначено в запиті ІНФОРМАЦІЯ_15 );

5) відсутність граничного строку для виконання запиту ІНФОРМАЦІЯ_15 ;

6) незаконність заборони виготовляти світлокопії документів;

7) існування в ДФС практики відмовляти правоохоронним органам у видачі інформації та документів на їх запити в порядку ст. 93 КПК та надавати такі документи на виконання ухвали слідчого судді про тимчасовий доступ до речей і документів.

Також, на виконання підготовленого ОСОБА_10 запиту ГПУ, листом ДФС (без номеру), за підписом працівників ДФС, зокрема ОСОБА_20 , 08.06.2017 слідчому в особливо важливих справах слідчого відділу управління особливо важливих справ Департаменту міжнародного-правового співробітництва Генеральної прокуратури України ОСОБА_16 надано зазначені в запиті документи.

Після чого, ОСОБА_20 о 18 год 57 хв 08.06.2017 зареєстрував в АІС « Управління документами » доповідну записку № 1741/99-99-11-18, направив її о 19 год 00 хв на ім`я першого заступника Голови ДФС ОСОБА_12 , та завантажив примірник цієї доповідної записки в зазначену інформаційну систему о 19 год 57 хв.

Цією доповідною запискою ОСОБА_20 повідомив ОСОБА_12 про те, що 08.06.2017 Генеральною прокуратурою України вилучено всі документи, як у паперовому та і в електронному вигляді по скарзі АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також зазначені документи із системи АІС «Управління документами».

Попри усвідомлення невідворотності настання шкоди державним інтересам внаслідок неприйняття та не надіслання рішення скаржнику, діючи на виконання спільного злочинного плану за пособництва ОСОБА_10 , ОСОБА_12 умисно, з метою одержання неправомірної вигоди АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 , не вчиняв жодних дій для виконання обов`язку щодо прийняття рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », у встановлений законом строк.

А саме, маючи обов`язок прийняти рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у строк до 08.06.2017 та можливість це зробити шляхом:

1) виготовлення копій наданих йому 02.06.2017 ОСОБА_11 двох проектів рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та їх підписання, або;

2) підписання проектів рішень, наявних в АІС «Управління документами», які є ідентичними за змістом тим проектам, які були надані йому ОСОБА_11 02.06.2017 у письмовому вигляді, або;

3) надання вказівки ОСОБА_20 чи іншим працівникам ДФС підготувати ще один проект рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

ОСОБА_12 , зловживаючи владою, діючи в супереч інтересам служби, з метою отримання АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 неправомірної вигоди та відповідно обов`язку зі сплати грошового зобов`язання на суму 641 401 707,8 грн, не вжив жодних заходів для прийняття ним відповідного рішення. Навпаки, у той же день, підписав лист від 08.06.2017 № 12351/6/99-99-11-01-02-25, яким повідомив скаржника, що станом на 08.06.2017 матеріали перевірки та їх скарги вилучені Генеральною прокуратурою України. Вказаний лист направлено поштою на адресу АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » 09.06.2017 о 14 год 44 хв.

Вказані діяння ОСОБА_12 суперечать інтересам служби, оскільки вони призвели до невиконання ДФС як контролюючим органом, своїх функції і завдань, зокрема щодо:

1) контролю своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків, зборів, платежів (п. 19-1.1.2 ст. 19-1 ПК України);

2) контролю за надходженням до бюджетів та державних цільових фондів податків і зборів, митних та інших платежів (п. 3 Положення про ДФС);

3) здійснення адміністрування податків і зборів, митних та інших платежів, єдиного внеску в порядку, встановленому законом, забезпечення контроль за своєчасністю, достовірністю, повнотою їх нарахування та сплати до бюджету і відповідних позабюджетних фондів (п. 4 Положення про ДФС, п. 19-1.1.1 ст. 19-1 ПК України) відповідно до покладених на неї завдань;

4) забезпечення перегляду рішень контролюючих органів нижчого рівня (п. 19-1.1.11. п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України);

5) забезпечення визначення сум податкових та грошових зобов`язань платників податків, застосування і своєчасне стягнення сум передбачених законом штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) за порушення податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи (п. 19-1.1.34 п. 19-1.1 ст. 19-1 ПК України).

Внаслідок неприйняття ОСОБА_12 рішення за скаргою АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що відбулось за пособництва ОСОБА_10 , державним інтересам спричинено тяжкі наслідки у вигляді втрати права вимоги до АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » щодо сплати податків і штрафних санкцій в Державний бюджет України на суму 641 401 707,8 грн.

Пособництво ОСОБА_10 у вчиненні ОСОБА_12 кримінального правопорушення полягає в усуненні перешкод, а саме ризиків для ОСОБА_12 бути притягнутим до будь-якого виду відповідальності за необґрунтоване та безпідставне неприйняття рішення по скарзі АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у встановлені законом строки.

Детектив указує, що ОСОБА_10 підозрюється у пособництві в зловживанні владою та службовим становищем, тобто в умисному, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи, використанні службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

15.01.2026 за вказаними фактами складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 .

У зв`язку з не встановленням місцезнаходження ОСОБА_10 письмове повідомлення про підозру 15.01.2026 йому вручено у спосіб, передбачений КПК для вручення повідомлень.

Детектив указує, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами.

З урахуванням цього, детектив просить обрати відносно підозрюваного ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

(2) Позиції учасників провадження

Прокурор підтримав доводи клопотання. Вказав, що докази у справі є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Наявні ризики кримінального провадження, що є підставою для обрання запобіжного заходу. А тому, просив обрати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник ОСОБА_21 вказала, що підозрюваний виїхав за кордон ще у 2022 році не з метою переховування від органів досудового розслідування. Причиною виїзду був замах на вбивство ОСОБА_10 . Він офіційно проживає та має реєстрацію в Німеччині, оголошення його в розшук відбулося формально.

Захисник ОСОБА_22 заперечив з приводу клопотання. Вказав, що в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні докази факту зустрічі або змови між ОСОБА_23 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , окрім показань ОСОБА_12 та ОСОБА_24 . Матеріали не містять негласних слідчих (розшукових) дій, аудіо та відеофіксації, даних контролю доступу, геолокації, переписки чи незалежних свідків. У матеріалах клопотання відсутні докази того, що саме ОСОБА_10 є автором тексту запиту або він здійснював процесуальну дію. У клопотанні не конкретизовано: 1) з якого моменту у держави виникло право на примусове стягнення; 2) який саме момент є точкою виникнення шкоди як реального чи і неминучого наслідку; 3) в чому саме дії ОСОБА_10 утворюють причинно-наслідковий зв`язок, якщо сама конструкція обвинувачення побудована на поєднанні дій різних осіб та оціночних категоріях без доведення неминучості результату саме від дій ОСОБА_10 . Сторона обвинувачення не вказує одну конкретну та узгоджену модель, з якої саме розраховується шкода у цьому кримінальному провадженні. До матеріалів клопотання не долучено повного переліку матеріалів, на які посилається орган досудового розслідування. ОСОБА_10 з моменту реєстрації провадження, тобто з 2019 року не був допитаний стороною обвинувачення щодо обставин, які покладено в основу підозри. Отож, обвинувачення не здійснило базової перевірки версії через допит підозрюваного.

Стосовно ризиків, захисник указав, що ризик переховування відсутній, адже сторона обвинувачення обґрунтовує цей ризик тим, що місцезнаходження ОСОБА_10 є невідомим. Однак, він проживає в Федеративній Республіці Німеччини, і ці відомості відомі стороні обвинувачення, які були відображені у державних реєстрах та обліках України. Сторона обвинувачення не повідомила його про підозру шляхом міжнародної правової допомоги, не ініціювала міжнародне доручення/звернення компетентним органам ФРН, не забезпечила вручення повідомлення про підозру у передбачений законом спосіб, а також не забезпечила направлення повісток про виклик через міжнародні процедури. У клопотанні відсутні фактичні дані про спроби впливу на свідків (контакти, погрози, посередники). Загальні посилання на «зв`язки» не відповідають вимозі конкретизації. Цей ризик нейтралізується процесуальними обов`язками - заборона спілкування з визначеними особами тощо.

Захисник указав, що у ОСОБА_10 четверо дітей, з яких двоє неповнолітні та двоє малолітні, діти фактично проживають у ФРН, залежать від батьківської участі. Тримання під вартою призведе до непропорційного втручання у сімейне життя та права дітей. Захисник ОСОБА_22 просив відмовити у задоволенні клопотання, обрати йому більш м`який запобіжний захід та покласти процесуальні обов`язки, достатні для нейтралізації ризиків.

Також, сторона захисту вказала, що ОСОБА_10 нагороджений орденом «За заслуги ІІІ ступеню», згідно з Указом Президента України від 28.06.2017 № 168/2017; нагрудним знаком «Почесний працівник прокуратури України» № 0046 від 16.04.2015; нагрудним знаком «Подяка за сумлінну службу в органах прокуратури ІІІ ступеня» № 075 від 26.06.2017; пам`ятним нагрудним знаком «За Україну, за її волю» № 651 від 06.08.2015; почесною відзнакою військової прокуратури Об`єднаних Сил № 583 від 25.08.2019. На підтвердження цього захист надав копії відповідних документів.

Сторона захисту долучила документи на підтвердження місця проживання підозрюваного, свідоцтво про народження дітей, посвідчення учасника бойових дій, довідку про включення ОСОБА_10 до Єдиного державного реєстру осіб, які мають право на пільги згідно з Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інформацію з реєстру Оберіг, а також інші документи на підтвердження версії сторони захисту про необґрунтованість оголошеної підозри.

Підозрюваний підтримав доводи захисників. Вказав, що сторона обвинувачення перекручує факти. Підозра є необґрунтованою. Він має проблеми через принципову позицію під час розслідування ним як прокурором злочинів вчинених ОСОБА_25 та іншими учасниками його злочинної організації. ОСОБА_10 виклав свою версію подій, що відбувалися в період інкримінованих йому дій. Матеріали перевірки були вилучені внаслідок нарад, які проводилися в ІНФОРМАЦІЯ_17 . Вилучення матеріалів відбувалося для проведення експертизи, за результатами якої висновки перевірки банку є невірними. Долучені до клопотання висновки експертів не підтверджують завдання шкоди, а експерти по суті вирішували правові питання. Шкода відсутня, вона є гіпотетичною. Він впевнений в своїй невинуватості та буде доводити це під час розгляду обвинувального акта у Вищому антикорупційному суді.

(3) Мотиви, з яких виходив слідчий суддя під час вирішення клопотання

За результатами дослідження клопотання та доданих до нього матеріалів, з урахуванням думки учасників провадження, слідчий суддя доходить висновку, що ОСОБА_10 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Розділ ІІ КПК визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення. До них, згідно з п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК, віднесені також запобіжні заходи. Статтею 132 КПК встановлені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження - вони не допускаються, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

- існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

- потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

- може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Порядок застосування до особи запобіжних заходів визначений главою 18 КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 176 КПК запобіжними заходами є: особисте зобов`язання, особиста порука, застава, домашній арешт, тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Стаття 184 КПК визначає вимоги до змісту клопотання слідчого, прокурора про застосування запобіжних заходів.

З аналізу зазначених вище норм законодавства можна підсумувати, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу необхідно перевірити:

1) чи відповідає подане клопотання вимогам, визначеним у ст. 184 КПК?

2) чи є ОСОБА_10 підозрюваним?

3) чи наявна обґрунтована підозра у вчиненні ним кримінального правопорушення?

4) чи наявні ризики, передбачені ст. 177 КПК?

5) чи наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний виїхав та/або оголошений у міжнародний розшук?

6) чи наявні інші обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, передбачені ст. 178 КПК?

Слідчому судді необхідно дослідити окремо кожне із зазначених питань, за результатами чого постановити відповідне рішення.

(3.1) Клопотання про обрання запобіжного заходу, відповідає вимогам, визначеним у ст. 184 КПК

Клопотання подане в межах предметної підсудності Вищого антикорупційного суду.

Його зміст містить в загальних рисах усі необхідні відомості, що визначені п. 1-7 ч. 1 ст. 184 КПК.

Виконано вимоги ч. 2 ст. 184 КПК, а саме копію клопотання та матеріалів, якими воно обґрунтовується, надано захиснику підозрюваного за три години до початку його розгляду.

До клопотання додано документи, визначені ч. 3 ст. 184 КПК.

(3.2) ОСОБА_10 має статус підозрюваного у вказаному кримінальному провадженні

Запобіжні заходи можуть застосовуватися, зокрема, до підозрюваного.

Підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК).

Згідно з ч. 1 ст. 276 КПК повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадку, серед інших, обрання до особи одного з запобіжних заходів, наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Стаття 278 визначає порядок вручення особі повідомлення про підозру. Частина перша цієї статті визначає, що письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з ч. 1 ст. 111 КПК повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої, серед іншого, слідчий, прокурор, повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.

Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу (ч. 3 ст. 111 КПК).

Глава 11 КПК включає у себе положення, що стосуються здійснення, серед іншого, виклику слідчим, прокурором.

Стаття 135 КПК передбачає, що особа викликається до слідчого, прокурора, шляхом вручення їй повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи (ч. 2 ст. 135 КПК).

Належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом (ч. 1 ст. 136 КПК).

Згідно з ч. 2 ст. 136 КПК якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти.

Таким чином, функціональний та системний способи з`ясування змісту норм права, що регламентують порядок повідомлення особі про підозру, дають підстави слідчому судді дійти висновку, що вручення повідомлення про підозру, а також вжиття стороною обвинувачення усіх можливих заходів щодо доведення його змісту до особи, спрямовані зокрема на забезпечення особі в тому числі можливості захищатися у кримінальному провадженні.

Вручення повідомлення не повинно носити лише формальний характер, а мають бути достатні відомості, що належним чином підтверджують виконання такого обов`язку. І лише у разі наявності доказів вжиття слідчим чи прокурором заходів по доведенню змісту повідомлення особі про підозру, дає підстави вважати про належне його здійснення, набуття особою статусу підозрюваного.

Детективом повідомлено про підозру ОСОБА_10 , що підтверджується наступним.

15.01.2026 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

На копії повідомлення про підозру, долученого до клопотання міститься розписка представника правління ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » ОСОБА_26 , що він 15.01.2026 о 12 год 21 хв отримав копію повідомлення про підозру для передачі ОСОБА_10 .

Згідно протоколу від 15.01.2026, з метою вручення письмового повідомлення про підозру ОСОБА_10 здійснено виїзд за місцем його проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Об 11 год 22 хв детективи прибули за вказаною адресою та встановили, що у будинку АДРЕСА_2 наявний вхід (двері) до квартири АДРЕСА_3 та наступна за нею - № 1327. Фізично окремі двері до квартири АДРЕСА_4 відсутні.

Разом з тим, місце фактичного проживання та місце реєстрації членів сім`ї ОСОБА_10 , а саме дітей: ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , а також особи з якою ОСОБА_10 спільно проживає, має спільний побут та мають спільних дітей - ОСОБА_31 , за адресою: АДРЕСА_5 .

Так, житло ОСОБА_10 являє собою квартиру на 13 поверсі багатоквартирного будинку. На неодноразові дзвінки та стук у вхідні двері домоволодіння ніхто не відчинив.

Детектив також здійснив телефонні дзвінки на відомі мобільні номери телефонів ОСОБА_10 : НОМЕР_12 , НОМЕР_13 , однак вони були вимкнені.

У зв`язку із тимчасовою відсутністю ОСОБА_10 та дорослих членів сім`ї за місцем проживання і реєстрації, з метою вручення повідомлення про підозру у спосіб, передбачений для вручення повідомлень, о 12 год 21 хв письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 вручено представнику житлово-експлуатаційної організації - представнику ОСББ « ІНФОРМАЦІЯ_18 » ОСОБА_32 , ІНФОРМАЦІЯ_19 під розпис, для передачі ОСОБА_10 .

Також, ОСОБА_33 повідомив, що окремого входу до квартири АДРЕСА_4 в будинку немає, а фактично такий вхід здійснюється через квартиру № 1326.

У зв`язку із тимчасовою відсутністю ОСОБА_10 та дорослих членів сім`ї за місцем проживання і реєстрації, о 13 год 10 хв письмове повідомлення про підозру ОСОБА_10 направлено поштою ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_1 .

О 15 год 47 хв електронні файли письмового повідомлення про підозру, пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, повістка про виклик підозрюваного, направлені ОСОБА_10 на його електронну скриньку: ІНФОРМАЦІЯ_20

О 15 год 48 хв електронні файли письмового повідомлення про підозру, направлено дорослому члену сім`ї ОСОБА_10 , а саме особі з якою він спільно проживає, має спільний побут та мають спільних дітей - ОСОБА_31 на її електронну скриньку: ІНФОРМАЦІЯ_21

О 17 год 00 хв у соціальній мережі «Instagram» ОСОБА_34 , яка користується сторінкою за посиланням « ІНФОРМАЦІЯ_22 » направлено повідомлення наступного змісту: «Пані Ірино, доброго дня.», на що о 18 год 25 хв отримано повідомлення наступного змісту: «Добрий вечір». Після цього, о 18 год 25 хв направлено повідомлення наступного змісту: «У порядку ст. 111 та ст. 135 КПК, 15.01.2026 ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України у кримінальному провадженні 0000150 від 12.03.2025. Повідомлення про підозру вручив старший детектив НАБУ ОСОБА_35 . Направляю Вам, як члену сім`ї, для передачі ОСОБА_10 повідомлення про підозру, пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного ОСОБА_10 ». Також, направлено, зокрема, копію письмового повідомлення про підозру.

З інформації у соціальній мережі «Instagram» ОСОБА_31 повідомлення та електронні файли переглянула, однак на подальше повідомлення детектива: «Підтвердіть, будь ласка, отримання.» не відповіла.

О 16 год 59 хв у соціальній мережі «Facebook» ОСОБА_34 , яка користується сторінкою ІНФОРМАЦІЯ_23 направлено повідомлення наступного змісту: «Пані Ірино, доброго дня.». Після цього, о 18 год 37 хв направлено, зокрема, копію письмового повідомлення про підозру ОСОБА_10 , яке було доставлено.

До протоколу від 15.01.2026 додано: копію фіскального чеку, накладної АТ « ІНФОРМАЦІЯ_24 » № 566 від 15.01.2026 (час - 13 год 09 хв) та опису вкладення про направлення повідомлення про підозру на 15 арк. за адресою: АДРЕСА_6 ; копії відомостей про відправку електронних листів на електронні скриньки ІНФОРМАЦІЯ_20 та ІНФОРМАЦІЯ_21 ; скріншоти бесіди в додатку «instagram» з ОСОБА_31 ; скріншоти бесіди в соціальній мережі «facebook» з ОСОБА_36 .

Таким чином, повідомлення про підозру ОСОБА_10 :

1) вручено представнику житлово-експлуатаційній організації за місцем проживання ОСОБА_10 ;

2) направлено поштою за місцем його реєстрації;

3) направлено на електронну скриньку ОСОБА_10 ;

4) направлено на електронну скриньку дорослому члену сім`ї ОСОБА_10 , а саме особі з якою він спільно проживає, має спільний побут та мають спільних дітей - ОСОБА_31 ;

5) направлено у соціальних мережах «facebook» та «Іnstagram

ОСОБА_37 , слідчий суддя вважає, що детектив забезпечив вручення та вжив заходів для вручення такого повідомлення у порядку, передбаченому КПК.

А тому, відповідно до вимог ст. 42 КПК ОСОБА_10 має статус підозрюваного у цьому кримінальному провадженні і стосовно нього може вирішуватися питання про обрання запобіжного заходу.

(3.3) ОСОБА_10 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України

Поняття обґрунтованої підозри та чіткі критерії її оцінки у національному законодавстві не визначені.

Проте воно висвітлено у практиці Європейського суду з прав людини, що підлягає застосуванню українськими судами. Зважаючи на неї, обґрунтована підозра не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення. Однак вона повинна бути заснована на об`єктивних фактах, наданих суду стороною обвинувачення.

Цей стандарт переконання є нижчим, ніж стандарт переконання «поза розумним сумнівом», та вимагає меншої ваги доказів, ніж для вирішення судом питання про винуватість чи невинуватість особи на стадії судового розгляду.

Так, слідчому судді необхідно оцінити відповідність підозри цій правовій кваліфікації лише для встановлення її обґрунтованості (тобто, чи є підстави обґрунтовано вважати, що ОСОБА_10 міг вчинити саме цей злочин). При цьому, остаточна оцінка та кваліфікація здійснюється судом під час розгляду справи по суті.

В цьому кримінальному провадженні йдеться про можливе вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно з ч. 5 ст. 27 КК України пособником є особа, яка порадами, вказівками, наданням засобів чи знарядь або усуненням перешкод сприяла вчиненню кримінального правопорушення іншими співучасниками, а також особа, яка заздалегідь обіцяла переховати особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, знаряддя чи засоби вчинення кримінального правопорушення, сліди кримінального правопорушення чи предмети, здобуті кримінально протиправним шляхом, придбати чи збути такі предмети або іншим чином сприяти приховуванню кримінального правопорушення.

Частина друга статті 364 КК України передбачає відповідальність за зловживання службовим становищем, тобто умисне, з метою одержання неправомірної вигоди для іншої юридичної особи використання службовою особою влади та службового становища всупереч інтересам служби, якщо воно спричинило тяжкі наслідки державним інтересам.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими прокурором поясненнями та представленими матеріалами кримінального провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

Окрім цього, для визначення можливості вчинення ОСОБА_10 вказаного кримінального правопорушення слідчий суддя дослідив відомості, надані сторонами, зокрема в їх копіях:

- витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000150 від 12.03.2025;

- постанову від 12.03.2025 про виділення матеріалів досудового розслідування з кримінального провадження № 0000822 від 13.09.2019 в окреме провадження;

- протокол огляду від 21.10.2019, яким оглянуто матеріали у кримінальному провадженні № 0000822. Зокрема, оглянуто відомості про проведення перевірки господарської діяльності АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » за період з 01.07.2008 по 30.09.2016 та її результатів - акт від 15.03.2017 про результати документальної планової виїзної перевірки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства. Встановлено підприємства, які є резидентами Республіки Кіпр та які отримували однакові за видом доходи у вигляді процентів дисконтних доходів, роялті за період з 2013 по третій квартал 2016 року - QUICKPACE LIMITED , SABULONG TRADING LTD , KVITEN SOLUTION LIMITED , WONDERBLISS LTD , BALEINGATE FINANCE LIMITED , KATIEMA ENTERPRISES LIMITED , FOXTRON NETWORKS LIMITED , LORICOM HOLDING GROUP , AKEMI MANAGEMENT LIMITED , OPALCORE LTD . За результатами перевірки встановлено порушення норм Податкового кодексу України, а саме не враховано, не утримано та не сплачено до бюджету податок з доходів нерезидентів за 2013 рік - 19 558 107,69 грн; 2014 рік - 132 976 960,31 грн; 2015 рік - 216 671 157,49 грн; три квартали 2016 року - 111 680 277,39 грн.

- податкове повідомлення-рішення від 30.03.2017 № , яким АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » нараховано суму грошового зобов`язання за податковими зобов`язаннями 480 886 502,89 грн, за штрафними (фінансовими) санкціями 359 646 278,11 грн.

- скарга АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 07.04.2017 № 13/3-17/43 до ДФС на податкове повідомлення-рішення № , подану в порядку ст. 56 Податкового кодексу України. Відповідно до її прохальної частини АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » просить розглянути скаргу та скасувати податкове повідомлення-рішення ОВПП від 30.03.2017 № .

- рішення від 25.04.2017 № 8772/6/99- за підписом ОСОБА_11 , яким продовжено строку розгляду скарг АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до 08.06.2017 (включно);

- проект рішення про результати розгляду скарги без номеру, дати та підпису ОСОБА_12 . Згідно з ним, «ДФС скасовує ІНФОРМАЦІЯ_10 від 30.03.2017 № у частині нарахувань з податку на доходи нерезидентів за період 2013р. і у відповідній частині штрафні санкції з вказаного податку та у частині застосування штрафних санкцій за період з 01.01.2015 по 31.12.2015, а в іншій частині зазначене ППР - залишає без змін, а скаргу - частково задовольняє»;

- доповідна записка ОСОБА_11 на ім`я Першого заступника Голови ДФС ОСОБА_12 від 02.06.2017 № 1694/99-99-11-18. У ній він нагадав останньому про необхідність підписання рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » до 08.06.2017 (включно). Вказав, що якщо вмотивоване рішення за скаргою не направляється протягом продовженого строку, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначеного строку;

- доповідна записка ОСОБА_11 на ім`я в.о. Голови ДФС ОСОБА_13 від 07.06.2017 № 1714/99-99-11-18. У ній він вказав про наявність загрози не підписання ОСОБА_12 рішення за результатами розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » у встановлений строк;

- протокол робочої наради з обговорення спірних питань, що виникли під час розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », яку проведено 06.06.2017 під головуванням ОСОБА_11 ;

- запит від 07.06.2017 № 14/2/1-27467-17 до ДФС про витребування всіх наявних документів щодо розгляду скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » в порядку ст. 93 КПК за підписом Заступника Генерального прокурора ОСОБА_38 у кримінальному провадженні № 0001533. На запиті міститься резолюція ОСОБА_10 . У запиті вказано, що його метою є перевірка обґрунтованості висновків акту ДФС та надання оцінки правомірності винесення податкового повідомлення-рішення № ;

- лист ДФС про виконання запиту Генеральної прокуратури України про надання матеріалів перевірки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » зі всіма додатками до неї, змінами та доповненнями як у паперовому, так і в електронному вигляді;

- доповідна записка ОСОБА_20 на ім`я Першого заступника Голови ДФС ОСОБА_12 від 08.06.2017 № 1741/99-99-11-18. У ній він вказав, що 08.06.2017 Генеральною прокуратурою України вилучено всі документи, як у паперовому та і в електронному вигляді по скарзі АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », а також зазначені документи із системи АІС «Управління документами»;

- лист ОСОБА_12 від 08.06.2017 № 12351/6/99-99-11-01-02-25, яким він повідомив АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що станом на 08.06.2017 матеріали перевірки та скарги вилучені Генеральною прокуратурою України;

- матеріали кримінального провадження № 0001533 - рапорт від 18.05.2017; витяг з ЄРДР (відповідно до фабули, кримінальне провадження здійснюється за фактом повторного сприяння невстановленими особами діяльності злочинної організації під керівництвом ОСОБА_15 шляхом підроблення документів для апеляційного оскарження вироку ІНФОРМАЦІЯ_14 з метою заволодіння грошовими коштами злочинної організації. До групи прокурорів входить, зокрема, ОСОБА_10 ); постанова про призначення групи прокурорів від 18.05.2017, відповідно до якої старшим групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0001533 визначено ОСОБА_10 ;

- протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 20.12.2019. Вказав, що з 2015 по вересень 2019 року він перебував на посаді керівника ОВПП. Було проведено перевірку діяльності АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », під час якої виявлено порушення у діях службових осіб банку. Було встановлено несплату податків. На етапі складення вказаного акту до приміщення офісу приїжджав прокурор Генеральної прокуратури України ОСОБА_10 . Він намагався вплинути на свідка особисто, а також на інших осіб - ОСОБА_39 та ОСОБА_40 з метою не відображення в акті встановлених під час перевірки порушень. ОСОБА_10 неодноразово повідомляв, що це державницька позиція допомогти АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Пізніше був телефонний дзвінок до нього з повідомленням про необхідність прибути до ДФС. В ДФС була організована зустріч, де були присутні він, ОСОБА_41 та ОСОБА_42 , а також ОСОБА_12 , ОСОБА_11 зі сторони ДФС, ОСОБА_43 зі сторони банку та прокурор ОСОБА_10 . Під час зустрічі ОСОБА_43 та ОСОБА_10 намагалися схилити фахівців ДФС прийняти рішення на користь АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Однак, було відмовлено в такому проханні, оскільки позиція ОВПП була аргументованою та законною. Після цього, хтось категорично повідомив, що знайде будь-який спосіб, щоб вирішити це питання на користь АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Пізніше в ОВПП прибув слідчий ОСОБА_44 та повідомив, що має вилучити документи, оскільки є вказівка ДФС та Генеральної прокуратури. Було видано зазначені копії документів щодо перевірки АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (оригінали знаходилися в ДФС). Пізніше він виявив, що ДФС не приймало рішення за результатами скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що свідчить про її задоволення та позбавляє обов`язку сплатити донараховані суми податкового зобов`язання;

- протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 05.08.2020. Вказав, що з жовтня 2015 по серпень 2017 працював в ДФС. ОВПП проведено планову виїзну перевірку. Після цього банком до ДФС подано скаргу на податкові повідомлення рішення. Він створив та очолив робочу групу з метою прийняття єдиної позиції ДФС у цій скарзі. До повноважень ОСОБА_12 належало прийняти рішення за результатами розгляду скарги. Робочою групою було рекомендовано прийняти рішення, яким підтримати позицію ОВПП та скаргу АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » залишити без задоволення. Далі підготовлено проект вказаного рішення, який він надав ОСОБА_12 02.06.2017. Останній не повідомив, чи підпише він вказаний проект рішення чи ні. ОСОБА_12 відклав це питання, а тому свідок доповів ОСОБА_12 , що рішення за скаргою необхідно прийняти до 08.06.2017 включно, оскільки неприйняття рішення тягне за собою автоматичне задоволення скарги на користь АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Через відсутність реакції ОСОБА_12 він підготував доповідну записку на його ім`я. Про цю ситуацію він особисто доповідав в.о. Голови ДФС ОСОБА_13 . У подальшому, 07.06.2017 він підготував доповідну записку на ім`я ОСОБА_13 про необхідність прийняття рішення за скаргою АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Він перебував на лікарняному, а коли вийшов на роботу, то дізнався, що жодне рішення за результатами скарги не було прийнято, а матеріали скарги вилучено Генеральною прокуратурою України, включаючи інформацію на електронних носіях та робочих комп`ютерах працівників;

- висновок експертів № 7070 від 29.04.2022 за результатами проведення комісійної судової економічної експертизи. Згідно з нею, підтверджуються донарахування податку з доходів нерезидентів у вигляді процентів у сумі 461 328 395,2 грн;

- висновок експерта № 01/18.02.2025 за результатами проведення судово-економічної експертизи. Згідно з нею, розмір штрафних санкцій, зазначених ОВПП у податковому повідомленні-рішенні від 30.03.2017 № з урахуванням суми податкового зобов`язання, зазначеного у висновку експертів № 7070 від 29.04.2022 підтверджується в сумі 180 073 312,61 грн; розмір грошового зобов`язання, зазначеного ОВПП у податковому повідомленні-рішенні від 30.03.2017 № , з урахуванням суми зазначеної у висновку експертів № 7070 від 29.04.2022 підтверджується в сумі 641 401 707,8 грн;

- розпорядження Кабінету Міністрів України від 05.05.2015 № 425-р, яким ОСОБА_12 призначено першим заступником Голови Державної фіскальної служби України ;

- наказ ДФС від 21.03.2017 № 190, яким встановлено тимчасовий розподіл обов`язків між керівництвом ДФС , відповідно до якого Перший заступник Голови - ОСОБА_12 здійснює керівництво роботою структурних підрозділів ДФС , серед яких Департамент адміністративного оскарження та судового супроводження;

- наказ ДФС України від 21.08.2014 № 65, яким затверджено Регламент Державної фіскальної служби України . Відповідно до п. 3.1.4 цього регламенту Перший заступник, заступник Голови ДФС (за напрямами, визначеними Положенням про ДФС , та відповідно до розподілу обов`язків) підписують серед іншого рішення за наслідками розгляду скарг (заяв) платників податків на податкові повідомлення-рішення або інші рішення органів ДФС та рішення територіальних органів ДФС , прийнятих за результатами розгляду скарг платників податків під час адміністративного оскарження;

- положення про Департамент адміністративного оскарження та судового супроводження, затверджене наказом ДФС від 06.05.2016 № 421. Відповідно до п. 2.2.5.4. цього положення, департамент адміністративного оскарження та судового супроводження здійснює підготовку проектів рішень про продовження строку розгляду скарги. Відповідно до п. 2.2.5.8 департамент здійснює підготовку проектів рішень за результатами розгляду скарг платників податків;

- протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 15.09.2025. Вказав, що у травні чи на початку червня 2017 року йому зателефонував ОСОБА_10 та запросив на нараду до Генерального прокурора ОСОБА_45 . Він прибув до ГПУ, де був присутній також керівник ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_43 та ОСОБА_10 . На нараді ОСОБА_10 повідомив, що на розгляді в ДФС перебуває скарга АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на велику суму нарахувань, яка пов`язана з коштами ОСОБА_25 . ОСОБА_43 сказав, що нарахування виникли через те, що він сприяв ГПУ та інтересам держави. Свідок відповів, що не знайомий з матеріалами скарги. Далі в ДФС відбулася зустріч за участі представників різних департаментів, голова АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_43 та ОСОБА_10 . Останні наполягали на задоволенні скарги, однак їм було відмовлено, оскільки позиція профільних департаментів в цілому підтверджувала правильність нарахувань та штрафів, за виключенням певної суми, і її було зменшено з 800 до 650 млн грн. Після зустрічі до його кабінету прибули ОСОБА_43 та ОСОБА_10 . Останній вказав, що нарахування пов`язані з режимом ОСОБА_25 , а ДФС використовують як інструмент для втягування банку в судові позови. ОСОБА_43 , зокрема, вказав, що нарахування таких сум завдасть репутаційної шкоди банку та йому особисто як керівнику. А тому, вони обидва попросили посприяти у задоволенні скарги АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». Свідок відповів, що не може цього зробити, оскільки нарахування є правильними. ОСОБА_43 сказав, що є механізм автоматичного задоволення скарги платника податків, якщо у встановлений термін не буле прийнято рішення по скарзі і просив застосувати такий механізм. Свідок відмовився, адже відповідальність за це буде на ДФС. Тоді, ОСОБА_10 попросив не поспішати з прийняттям рішення і сказав, що Генеральна прокуратура вилучить усі матеріали по скарзі в рамках кримінального провадження. Свідок погодився на це, однак нагадав, що існують терміни перевірки, які спливають 08.06.2017 і ДФС повинно прийняти рішення до вказаного часу. ОСОБА_46 та ОСОБА_10 влаштувала така ситуація. Далі, на початку червня 2017 року Донець передав йому проект рішення, який, враховуючи попередні розмову та домовленість, він не підписав. 08.06.2017 ГПУ направило запит до ДФС про надання всіх матеріалів по скарзі, який свідок розписав на профільні департаменти для розгляду до кінця дня. Наскільки він знає ДФС надало ГПУ всі документи та носії;

- протокол допиту свідка ОСОБА_47 від 24.09.2025. Вказав, що у 2017 році йому повідомили, що керівник АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ОСОБА_43 має проблеми з податковою. ОСОБА_10 сказав, що судова тяганина банку та ДФС може розкрити рішення суду, на підставі якого здійснено спеціальну конфіскацію та може негативно вплинути на кримінальні провадження, які перебували в провадженні ГПУ. Він погодився провести зустріч, які ініціював ОСОБА_10 чи ОСОБА_48 . Далі в його кабінеті пройшла зустріч за участі ОСОБА_10 , ОСОБА_46 , ОСОБА_12 , можливо ОСОБА_49 . В кінці зустрічі він запитав у ОСОБА_10 чи пов`язано це якось з кримінальними провадженнями ГПУ, на що той повідомив, що не пов`язано, окрім як може вплинути на розголошення рішення Краматорського міського суду , яким проведено спеціальну конфіскацію коштів ОЗУ. Свідок повідомив, що у цьому питанні АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ДФС необхідно самим розібратися, а ГПУ до цього питання не має жодного відношення;

- інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності

В контексті обґрунтованості підозри слідчий суддя також бере до уваги надані захисниками пояснення та відомості під час судового засідання, які проте не спростовують наявності сукупності фактичних даних, які свідчать про ймовірність вчинення підозрюваним вказаного злочину.

Для визнання на даному етапі підозри не обґрунтованою, на переконання слідчого судді повинні бути обставини, які б беззаперечно та прямо стверджували б, що версія сторони обвинувачення є неспроможною. При цьому, такі факти мали б вказувати, що правова позиція захисту є єдино можливою в даному конкретному випадку й інша версія подій є малоймовірною.

Разом з тим, позиція захисту щодо необґрунтованості підозри, зокрема щодо можливої причетності до цих злочинів ОСОБА_10 , та інші твердження, не є настільки неспростовними та однозначними, що давали б змогу дійти висновку про необґрунтованість підозри.

Усі суперечливі доводи сторін будуть встановлюватись судом при розгляді справи по суті, у разі направлення до суду обвинувального акту.

З урахуванням досліджених документів, слідчий суддя доходить переконання, що наразі є достатньо обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_10 вказаного кримінального правопорушення.

Слід зауважити, що на цьому етапі провадження слідчий суддя не вирішує ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, винуватість чи невинуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення. Слідчий суддя на підставі оцінки сукупності отриманих відомостей лише визначає, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою (за стандартом «обґрунтованої підозри») для обрання йому запобіжного заходу.

(3.4) Слідчий суддя вважає доведеним існування ризиків вчинення підозрюваною дій, визначених статтею 177 КПК

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

У клопотанні детектив вказує на ризики 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду та 2) незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

1. На переконання слідчого судді, ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_10 , суворість можливого покарання, пов`язані із цим негативними для особи наслідками та інші обставинами.

ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України.

Санкція ч. 2 ст. 364 КК України відносить цей злочин до тяжких, за який передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Це кримінальне правопорушення є корупційним. Звільнення від відбування покарання з випробуванням чи призначення покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, за вчинення корупційного злочину КК України не передбачено (статті 69, 75 КК України).

Очікування можливого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідчий суддя, вирішуючи питання щодо обрання запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_10 у сукупності з іншими обставинами.

Згідно з долученими доказами та поясненнями самого підозрюваного, наразі він перебуває за кордоном у Федеративній Республіці Німеччина.

Як убачається з наданих відомостей про перетин кордону, ОСОБА_10 06.03.2022 виїхав з України через пункт пропуску « Ужгород » до Словацької Республіки. Станом на сьогоднішній день він до України не повертався.

Кримінальне провадження № 0000822, з якого виділено кримінальне провадження № 0000150 стосовно ОСОБА_10 внесене до ЄРДР 13.09.2019.

Відповідно до доданих матеріалів, у кримінальному провадженні № 0002261 від 24.11.2020 здійснюється розшук ОСОБА_10 як підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 255 КК України. Розшук здійснюється з 2024 року, що підтверджує тривале переховування ОСОБА_10 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Разом з тим, згідно листа Першого заступника Голови ДМС від 26.01.2026 № 6.2-925/2-26, ОСОБА_10 з питання оформлення документів для виїзду за кордон на постійне місце проживання в установленому законодавством порядку до територіальних підрозділів ДМС України , станом на 26.01.2026 не звертався. Місце проживання ОСОБА_10 на теперішній час значиться зареєстрованим на території України.

Відповідно до листа заступника директора Департаменту консульської служби - начальника Управління консульської діяльності МЗС України від 26.01.2026 № 71/16-533-9831, за даними Відомчої інформаційної системи МЗС України відсутня інформація про перебування на консульському обліку в закордонних дипломатичних установах України громадянина ОСОБА_10 .

Тривале перебування підозрюваного за кордоном указує про реальну можливість впродовж довгого часу ухилятися від кримінальної відповідальності та в такий спосіб, переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Очевидно, що підозрюваний має житло для проживання поза межами України і фінансову можливість перебувати за кордоном.

Доводи сторони захисту про поважні причини, які змусили його покинути Україну не спростовують наведених вище висновків суду. Наразі ОСОБА_10 набув процесуального статусу підозрюваного, що зумовлює більше не повертатися йому в Україну після цієї події.

2. У засіданні встановлено ризик впливу підозрюваного на свідків у цьому провадженні.

КПК встановлює таку процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК).

Варто зазначити, що такий ризик як вплив на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

До клопотання детектив додав протоколи допиту деяких свідків у цьому провадженні.

Дослідження протоколів допиту цих осіб свідчить про те, що їх показання мають важливе значення для цього кримінального провадження. А в умовах зацікавленості підозрюваного у відверненні негативних наслідків, обумовлених притягненням його до кримінальної відповідальності, не будучи обмеженим у спілкуванні з ними, ОСОБА_10 може безпосередньо, а також використовуючи зв`язки із іншими особами, впливати на цих свідків з метою спонукання їх до ненадання показань, перекручування або спотворення обставин, які їм відомі. На даний момент, підозрюваному стали відомі матеріали кримінального провадження, зокрема, протоколи допитів свідків, а тому, підозрюваний знатиме не лише повні їх дані, а й зміст наданих ними свідчень.

До того ж, ОСОБА_10 тривалий час перебував на керівних посадах ІНФОРМАЦІЯ_15 , яку обіймав на час вчинення кримінального правопорушення. У зв`язку з цим ОСОБА_10 набув сталі зв`язки в державних та правоохоронних органах, а також у нього складись міцні відносини з колишніми працівниками Генеральної прокуратури, у тому числі, які є свідками у даному кримінальному провадженні, він має серед них авторитет.

Також, слідчий суддя враховує, що за версією сторони обвинувачення для досягнення злочинної мети підозрюваний діяв спільно з посадовими особами ДФС та АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

Доводи сторони захисту про відсутність цього ризику не спростовують наведених вище висновків слідчого судді.

У зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя дійшов висновку про наявність двох ризиків кримінального провадження, передбачених ст. 177 КПК, а саме - 1) переховуватися від органів досудового розслідування та суду; 2) незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Отож, на цьому етапі кримінального провадження обрання запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою дієвості відповідного провадження.

(3.5) Наявні достатні підстави вважати, що підозрюваний виїхав та оголошений у міжнародний розшук

Як убачається з доданих до клопотання відомостей про перетин кордону, ОСОБА_10 06.03.2022 виїхав з України через пункт пропуску « Ужгород » до Словацької Республіки.

Відомості про його повернення до України відсутні.

Постановою старшого детектива НАБУ ОСОБА_8 від 02.02.2026 ОСОБА_10 оголошено в національний та міжнародний розшук.

Отож, підозрюваний ОСОБА_10 виїхав та оголошений у міжнародний розшук, що є підставою для обрання йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

(3.6) Слідчим суддею враховуються обставини, на підставі наданих сторонами матеріалів

При вирішенні питання про обрання ОСОБА_10 запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності такі обставини:

- надані відомості свідчать про вагомість наявних доказів на підтвердження вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України;

- злочин за ч. 2 ст. 364 КК України є тяжким, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, зі штрафом від п`ятисот до однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Покарання за цією статтею може бути призначено без можливості застосування пільгових інститутів кримінального права;

- станом на день вирішення клопотання ОСОБА_10 виповнилося 48 років. Будь-які відомості, що на цей час він має захворювання відсутні;

- він одружений, має 4 дітей (з яких троє малолітніх);

- слідчим суддею досліджено, надані стороною захисту подяки та нагороди. ОСОБА_10 нагороджений орденом «За заслуги ІІІ ступеню», згідно з Указом Президента України від 28.06.2017 № 168/2017; нагрудним знаком «Почесний працівник прокуратури України» № 0046 від 16.04.2015; нагрудним знаком «Подяка за сумлінну службу в органах прокуратури ІІІ ступеня» № 075 від 26.06.2017; пам`ятним нагрудним знаком «За Україну, за її волю» № 651 від 06.08.2015; почесною відзнакою військової прокуратури Об`єднаних Сил № 583 від 25.08.2019;

- відомості про постійне місце роботи, його майновий стан та наявність судимостей відсутні;

- ОСОБА_10 є обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0002261 за ч. 1 ст. 255 ч. 1 ст. 111 КК України. Обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні направлено 10.10.2024 до Шевченківського районного суду міста Києва. Розгляд справи здійснюється в порядку спеціального судового провадження та наразі перебуває на стадії судового розгляду. Під час досудового розслідування цього кримінального провадження Печерський районним судом міста Києва ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 11.04.2024 його оголошено у міжнародний розшук;

- ОСОБА_10 підозрюється за ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 364 КК України. За версією органу досудового розслідування, внаслідок неприйняття ОСОБА_12 рішення за скаргою АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », що відбулось за пособництва ОСОБА_10 , державним інтересам спричинено тяжкі наслідки у вигляді втрати права вимоги до АТ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » щодо сплати податків і штрафних санкцій в Державний бюджет України на суму 641 401 707,8 грн. Докази, що підтверджують ці обставини є вагомими.

У зв`язку з вищевикладеним, підозрюваному ОСОБА_10 слід обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, розмір застави не визначається (ч. 4 ст. 183 КПК).

Враховуючи це, розмір застави в цьому випадку слідчий суддя не визначає.

Згідно з ч. 4 ст. 197 КПК у разі постановлення слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

У зв`язку з тим, що слідчим суддею обрано ОСОБА_10 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на підставі указаних положень КПК, строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Отож, після затримання підозрюваного ОСОБА_10 і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, слід розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

Слідчий суддя звертає увагу, що згідно зі ст. 198 КПК висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

На підставі викладеного, слідчий суддя постановив:

-клопотання старшого детектива Національного бюро Третього підрозділу детективів Третього Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_8 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити;

-обрати підозрюваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину України, уродженцю міста Києва, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;

-після затримання підозрюваного ОСОБА_10 і не пізніш як через 48 годин з часу його доставки до місця кримінального провадження, розглянути питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.

На ухвалу слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга, яка подається до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення п`ятиденного строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі її подання ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1