Справа №573/80/26
Номер провадження 1-кп/573/79/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2026 року м. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в режимі відеоконференції клопотання прокурора про звільнення від кримінальної відповідальності у кримінальному провадженні, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань № 0007221 від 23 квітня 2025 по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, військовослужбовця

у вчиненні кримінального правопорушення,

передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд до Білопільського районного суду Сумської області надійшов обвинувальний акт Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 23 квітня 2025 за № 0007221 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

11 лютого 2026 надійшло клопотання прокурора у кримінальному провадженні за № 0007221 про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 137 від 07.05.2024 солдата ОСОБА_4 включено в списки особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення та призначено на посаду водія 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 163 від 01.06.2024 солдата ОСОБА_4 водія 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 3 стрілецької роти, переведено на посаду водія 3 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до положень п. 3 ч. 9 ст. 1, п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу та початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу - день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути Дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і Стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам Державної влади, військовомучення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, Обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався нормативно-правовими актами та триває до теперішнього часу.

Згідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання 'внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

У порушення вищевказаних вимог нормативно-правових актів, солдат ОСОБА_4 , не з`явився вчасно на службу без поважних причин понад три доби, в умовах воєнного стану, при наступних обставинах.

Так, наказом командира військової частини НОМЕР_1 №329 від 10.11.2024 солдату ОСОБА_4 на період з 10 листопада 2024 року по 28 листопада 2024 року надано щорічну основну відпустку, та 29.11.2024 повинен був прибути на військову службу у військову частину НОМЕР_1 .

Разом з тим, військовослужбовець військової служби по мобілізації військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного командира, 29.11.2024 не з`явився вчасно на службу без поважних причин понад три доби в тимчасове розташування підрозділу поблизу АДРЕСА_2 і не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд, до 14.12.2024.

14.12.2024 року ОСОБА_4 повернувся до місця тимчасового розташування підрозділу поблизу АДРЕСА_2 .

Відтак, з 29.11.2024 до 14.12.2024 солдат ОСОБА_4 , проводив час на власний розсуд, обов`язки військової служби не виконував, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини приховував. Під час незаконного перебування за межами військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 до органів місцевої влади та військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, як самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Під час досудового розслідування кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_4 , добровільно звернувся із клопотанням до прокурора про намір повернутися до військової служби до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Крім того, командир військової частини НОМЕР_2 надав письмову згоду на продовження проходження ОСОБА_4 , військової служби у військовій частині НОМЕР_2 на вакантну посаду механіка-водія механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону у військовій частині.

13 лютого 2026 у судовому засіданні в режимі відеоконференції прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, оскільки він вже повернувся та проходить військову службу в ЗСУ.

До клопотання долучена письмова згода командира в/ч НОМЕР_2 про надання згоди на подальше проходження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині, письмова згода останнього на звільнення від кримінальної відповідальності.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 24 лютого 2022 Президентом України було видано Указ №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», який було затверджено Законом України 2102-IX від 24 лютого 2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у відповідності до якого в Україні введено воєнний стан. Також Президентом України було видано Указ №69/2022 «Про загальну мобілізацію», яким постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Воєнний стан в Україні неодноразово продовжувався та діє на теперішній час.

Частиною 5 статті 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно з частинами 1 та 2 статі 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Аналогічні норми викладені у пункті 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, відповідно до якого суд зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності у разі наявності спеціальних обставин, передбачених конкретною нормою закону, якою, у даному випадку, є норма ч. 5 ст. 401 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує поновити звільнену особу на військовій службі.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби. З дня прибуття до військових частини (місць проходження військової служби), але не пізніше набрання такою ухвалою законної сили, для таких військовослужбовців військова служба та дія контракту продовжуються, поновлюються виплата грошового і здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення, пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством України.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, подав письмове клопотання про намір продовження проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_2 .

Згідно із письмовою згодою командира військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_6 від 04.01.2026, останній надає згоду на подальше проходження ОСОБА_4 військової служби у військовій частині НОМЕР_2 з наступним призначенням на вакантну посаду механіка-водія механізованого відділення механізованого взводу механізованої роти механізованого батальйону.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження за ч. 5 ст. 401 КК України, звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості подальшого судового розгляду провадження з вирішенням його по суті.

Отже, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, виявив бажання продовжити проходити військову службу, надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження щодо нього, суд дійшов висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, а ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України на підставі ч. 5 ст. 401 КК України та закриття кримінального провадження відносно нього.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 370, 371, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, задовольнити.

ОСОБА_7 звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0007221 від 23 квітня 2025 по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя