ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/586/26 Провадження 1-кс/636/441/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2026 місто Чугуїв

Слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чугуїв скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо неналежного виконання ухвали суду,

ВСТАНОВИЛА:

25.03.2026 (зареєстровано 26.03.2026) до Чугуївського міського суду Харківської області надійшла вказана скарга, яка обґрунтована тим, що у провадженні Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебувають кримінальні провадження №0000284, №0000033, №0000180 та інші («клони»), у яких заявник у первинних даних офіційно визнана потерпілою тільки в справі №00000284.

Починаючи з 16.02.2026 заявник неодноразово зверталася до слідчих ( ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , керівника Чугуївського РУП ОСОБА_7 ) із законними вимогами про ознайомлення з матеріалами справ (ст. 221 КПК України). Зокрема, було надіслано Вимогу №СВН-1 від 06.03.2026 та Заяву від 17.03.2026. Слідчі систематично ігнорують вимоги потерпілої про завантаження документів до системи «Електронний суд». Заявник має обґрунтовані підстави вважати, що така бездіяльність пов`язана з постійною зміною витягів з ЄРДР (підміна дат та фабул). Незважаючи на повідомлення про «об`єднання справ», заявник не бачить повної картини слідства та змісту постанови про об`єднання. Поліція умисно не надає потерпілій для ознайомлення матеріали перевірок ВСП у сфері оборони Східного регіону, які підтверджують відсутність наказів на використання її майна. Численні скарги ОСОБА_3 до ВСП у сфері оборони Східного регіону щодо саботажу розслідування та ненадання матеріалів наразі також не дають жодного результату. Органи ВСП фактично самоусунулися від контролю за законністю дій військових та слідчих у цій справі, що змушує заявника шукати захисту виключно в судовому порядку. Станом на 25.03.2026 заявник не має доступу до жодного документа.

У зв`язку з викладеним просила визнати протиправною бездіяльність службових осіб Чугуївського РУП ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , керівника Чугуївського РУП ОСОБА_7 та зобов`язати слідчих невідкладно надати можливість ознайомитися з усіма матеріалами (включаючи матеріали ВСП та актуальні витяги ЄРДР) через «Електронний суд».

31.03.2026 через систему «Електронний суд» ОСОБА_3 надала доповнення до скарги, в яких зазначила наступне.

Під час підготовки до засідання 31.03.2026 нею було виявлено факти, що свідчать про умисне затягування слідства та викривлення даних керівництвом та дізнавачами Чугуївського РУП:

- щодо приховування тривалості злочину (з 17.08.2025): у постанові дізнавача ОСОБА_5 (яка без іменної печатки) від 30.03.2026 (отриманій сьогодні о 14:51) він визнає, що факт незаконного проникнення мав місце ще 17.08.2025. Однак провадження було розпочато лише 12.11.2025 (через 3 місяці). Це підтверджує службову недбалість - поліція допустила тривале перебування сторонніх осіб у її житлі без жодної фіксації.

- щодо ігнорування вказівок прокуратури та ВСП: Листом Спеціалізованої прокуратури №53-3158 від 20.03.2026 РУП було зобов`язано негайно надати потерпілій копії всіх матеріалів. Попри це, РУП продовжує відмовляти у наданні документів по ст. 194 ККУ (майно) та матеріалів перевірок ВСП, посилаючись на «непідслідність» та «формальні причини».

- щодо маніпуляції з «клонами» справ та підслідністю: Слідство штучно роз`єднало події на кілька проваджень (№0000284, №00000033, №0000180). Тепер дізнавач ОСОБА_5 відмовляє у наданні витягів по ст. 194 ККУ, відправляючи мене до «слідчого відділу». Це класичний «процесуальний футбол», щоб приховати пошкодження майна, вчинене тими ж особами, що здійснили проникнення (ч. 2 ст. 162 ККУ).

- щодо визнаного порушення з боку дізнавача ОСОБА_5 : Згідно з відповіддю ГУНП у Харківській області №925/34-2026, за результатами службового розслідування дізнавачу ОСОБА_5 було оголошено попередження за порушення порядку ознайомлення з матеріалами та використання приватної пошти. Попри це, він продовжує вести провадження та ігнорувати вимоги ст. 221 КПК України.

- щодо ідентифікації військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 : Дізнавач стверджує, що не може перекваліфікувати справу на ч. 2 ст. 162 ККУ через «відсутність відповіді від в/ч». Це брехня, оскільки в матеріалах вже є підтвердження перебування осіб у будинку. Поліція просто саботує вручення підозр.

Щодо приховування матеріалів за ст. 194 ККУ: у відповіді РУП від 28.03.2026 згадується лише про об`єднання справ за ст. 162 ККУ. Проте заявником неодноразово подавалися заяви про вчинення злочину, передбаченого ст. 194 ККУ (пошкодження майна). Слідство умисно замовчує статус розслідування за ст. 194 ККУ, не повідомляє номер провадження за цією статтею та не надає можливості ознайомитися з матеріалами щодо знищення майна. Це підтверджує скаргу: РУП веде «вибіркове» слідство, ховаючи від потерпілої цілі пласти кримінальних правопорушень. Вимагає зобов`язати слідчого надати інформацію та матеріали також і за фактами, що кваліфіковані за ст. 194 ККУ.

Щодо штучного затягування слідства під приводом відсутності потерпілої: у листі РУП від 28.03.2026 слідство наполягає на її особистій присутності для проведення огляду за ст. 194 ККУ. Ще у листопаді 2025 року заявником було надано офіційну письмову згоду на проведення будь-яких слідчих дій (оглядів, обшуків) без її присутності. Вважає вимогу щодо її явки з-за кордону для проведення огляду, на який вже надано згоду, свідомим саботажем та дискримінацією її як потерпілої, що перебуває в евакуації через збройну агресію. Слідство має всі законні підстави для фіксації пошкоджень майна без її участі, але умисно цього не робить, намагаючись перекласти провину за свою бездіяльність на потерпілу.

Щодо приховування ключових доказів та ігнорування осіб виконавців: у листі РУП від 28.03.2026 згадується перекваліфікація на ч. 2 ст. 162 ККУ. Проте слідство повністю ігнорує неодноразові вимоги щодо ідентифікації двох конкретних військовослужбовців, яких потерпіла особисто бачила у своєму будинку 07.01.2026. Слідство не надає інформації, чи були проведені протоколи впізнання та чи встановлені дані цих осіб. Без ідентифікації виконавців перекваліфікація є лише формальністю, що не веде до розкриття злочину. Слідство свідомо саботує дослідження факту незаконного використання комунальних послуг та мережі Інтернет в її будинку. Потерпілою надавалися дані про несанкціоноване підключення, що є прямим цифровим доказом перебування сторонніх осіб у приміщенні. Витребування логів підключень та ідентифікація пристроїв не проведені. Посилання РУП на інформацію від ВСП є недостатнім, оскільки саме поліція зобов`язана збирати докази в повному обсязі, а не просто констатувати зміну статті. Вимагає зобов`язати РУП завантажити до матеріалів справи протоколи опитування свідків (якщо такі проводилися) щодо ідентифікації осіб та результати перевірки несанкціонованого доступу до мережі Інтернет як групова злочинність (том2.2 КП №0000284 арк. 245-250).

Щодо штучного розмноження проваджень (клонів) та приховування об`єднання: у відповіді РУП № від 28.03.2026 стверджується про об`єднання №0000284 та №00000033. Проте в системі «Електронний суд» досі відображаються обидва провадження як окремі. Це свідчить про службову халатність або свідоме введення в оману щодо реального стану об`єднання справ. Слідство умисно не об`єднує провадження №0000180 (ст. 194 ККУ) з основним провадженням №0000284 (ст. 162 ККУ), хоча вони стосуються однієї події. Це робиться з метою уникнення кваліфікації за ч. 2 ст. 162 ККУ (тяжчий злочин) та для створення штучних підстав для закриття справи про пошкодження майна окремо від факту проникнення. Вимагаю від суду зобов`язати слідчого надати витяг з ЄРДР, де чітко зафіксовано статус всіх трьох номерів та підстави їх роз`єднання або фіктивного об`єднання. Звертаю увагу суду, РУП плодить клонів, щоб потерпіла заплуталася. В Електронному суді одне, в листі Рожнова - друге, в листі ОСОБА_8 третє, а по факту майна (ст. 194) - взагалі тиша.

Щодо свідомого викривлення фактів слідством (Лист ОСОБА_9 від 28.03.2026): слідство умисно ігнорує вимогу щодо надання належним чином пронумерованих копій матеріалів з офіційної адреси РУП. Відписки про «технічні проблеми» та «великий об`єм» є протиправними, оскільки закон не обмежує право потерпілого на ознайомлення технічними можливостями сканера поліції. Твердження про те, що заявником не вказані номери КП, є маніпуляцією. Потерпілою витребувані матеріали всіх справ щодо її житла. Постійна зміна номерів та створення клонів є способом приховування бездіяльності. Вимога надати документи про право власності повторно є абсурдною та незаконною, оскільки ці документи були надані слідчому ще в листопаді 2025 року (том.1 КП №0000284 арк.-22-24). Слідство умисно «губить» документи потерпілої, щоб мати привід для зупинення розслідування за ст. 194 ККУ та уникнення об`єднання справ. Відмова в об`єднанні справ за ст. 162 та 194 ККУ, попри їх очевидний зв`язок, спрямована на приховування тяжкості злочину та уникнення кваліфікації за ч. 2 ст. 162 ККУ і є бездіяльність. Станом на 08:00 31.03.2026, попри запевнення керівництва РУП у листі, жодних матеріалів у системі не з`явилося. Це підтверджує системне ігнорування суду.

Щодо ігнорування вказівок прокуратури: Листом Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони №53-3158 від 20.03.2026 Чугуївський РУП був зобов`язаний надати мені копії матеріалів у найкоротший строк. Натомість, станом на 31.03.2026, керівництво РУП у відповіді за підписом ОСОБА_10 свідомо ігнорує цю вказівку, відмовляє у наданні копій та висуває незаконні вимоги щодо моєї особистої явки. Це є прямим підтвердженням не просто бездіяльності, а умисного перешкоджання виконанню законних вказівок прокурора з метою приховування матеріалів від потерпілої.

Щодо приховування доказів участі конкретних осіб (в/ч НОМЕР_2 ): в матеріалах провадження №0000284 вже містяться офіційні листи від в/ч НОМЕР_2 , якими підтверджується факт перебування (заселення) конкретних військовослужбовців у будинку. Попри наявність цих беззаперечних доказів та ідентифікацію осіб, РУП умисно не проводить з ними слідчі дії, не змінює кваліфікацію на ч. 2 ст. 162 ККУ та продовжує вимагати моєї особистої присутності для "огляду", який за наявності зізнання в/ч є лише формальним приводом для зволікання.

Щодо системних відписок: відповіді від відділу дізнання та ГУНП у Харківській області свідчать про те, що протягом багатьох місяців поліція надає взаємовиключні пояснення (від технічних помилок до надмірного обсягу справ), аби лише не виконувати вимоги ст. 221 КПК України та не надавати пронумеровані копії матеріалів.

Щодо посилань ГУНП на «неможливість» надання матеріалів: наявні листи-відписки від ГУНП у Харківській області містять посилання на нібито «неможливість» надання копій матеріалів електронними засобами зв`язку. Наголошую, що «технічна неможливість» не є законною підставою для обмеження прав потерпілої, передбачених ст. 55, 56, 221 КПК України. Більш того, такі твердження Обласного управління прямо суперечать вказівкам Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони (лист від 20.03.2026), яка зобов`язала РУП надати матеріали у найкоротший строк. Створення «штучного глухого кута», де Район посилається на Область, а Область - на «техніку», є свідомою процесуальною диверсією з метою приховати докази перебування військових в/ч НОМЕР_2 у житлі потерпілої.

Щодо свідомого викривлення хронології подій та приховування первинного звернення: у відповідях РУП (зокрема від ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ) умисно замовчується факт первинного звернення потерпілої від 17.08.2025 щодо незаконного проникнення до її житла. Слідство стверджує, що провадження розпочато лише 12.11.2025, намагаючись приховати три місяці своєї повної бездіяльності, під час якої не вживалося жодних заходів для фіксації злочину. Провадження №0000284 від 12.11.2025 є результатом повторної скарги, а не оперативної роботи поліції. Таким чином, РУП займається системним викривленням даних, щоб уникнути відповідальності за халатність у період з серпня по листопад 2025 року. Це ще раз підтверджує необхідність надання всіх матеріалів, включаючи рапорти та відмови за зверненням від 17.08.2025, оскільки саме там містяться докази первинної фіксації (або її відсутності) стану мого майна.

Щодо постанови дізнавача ОСОБА_5 від 30.03.2026: отримана електронною поштою «постанова» від 30.03.2026 не є офіційно завіреним документом. На ній відсутня печатка органу поліції та обов`язковий штамп «Згідно з оригіналом». Це лише чернетка, яку дізнавач ОСОБА_12 створив поспіхом, щоб імітувати роботу перед засіданням. Просить суд критично поставитися до цього документа та не вважати його належним виконанням вимог закону. Дана постанова є черговою спробою затягування часу. Дізнавач визнає, що події розпочалися ще 17.08.2025, проте не дає пояснень, чому провадження розпочато лише у листопаді 2025. Відмова у наданні інформації за ст. 194 ККУ (пошкодження майна) через «непідслідність дізнанню» є процесуальною маніпуляцією. РУП навмисно розділив пов`язані злочини, щоб жоден підрозділ не ніс відповідальності за розслідування в цілому. Вимагаю об`єднання ст. 162 та ст. 194 в одне провадження. Посилання на відсутність відповіді від в/ч НОМЕР_1 як на підставу для відмови у перекваліфікації на ч. 2 ст. 162 ККУ є безпідставним, оскільки прокуратурою вже підтверджено факт запитів. Слідство свідомо не вживає заходів для ідентифікації військовослужбовців. Часткове задоволення ознайомлення з матеріалами без надання доступу до перевірок ВСП робить таке ознайомлення формальним та беззмістовним.

Щодо наданого РУП в листі ОСОБА_9 "Витягу" від 28.03.2026: Наданий документ не є належним чином завіреним Витягом з ЄРДР, оскільки не містить підпису реєстратора та печатки органу. Це технічна роздруківка, яка не має юридичної сили. Сам зміст витягу підтверджує абсурдність позиції РУП: у реєстрі прямо вказано, що злочин вчинено «військовими ЗС України», проте дізнавач ОСОБА_5 продовжує відмовляти у перекваліфікації на ч. 2 ст. 162 ККУ, нібито через «невстановлення осіб». Наявність 15 прокурорів у провадженні при повній відсутності результатів та ненадання матеріалів свідчить про штучне створення видимості розслідування.

30.03.2026 дізнавач СД Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 електронною поштою надав заяву, в якій зазначив, що в обґрунтуванні скарги потерпіла ОСОБА_3 просить визнати протиправні дії службових осіб Чугуївського РУП ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , керівника Чугуївського РУП, та просить невідкладно надати можливість ознайомитися з усіма матеріалами (включаючи матеріали ВСП та актуальні витяги з ЄРДР) через «Електронний суд». Так згідно положень ст. 221 а саме ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення де зазначено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого або представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Також потерпіла має право робити необхідні виписки та копії. Враховуючи викладене у вказаній статті відсутня інформація про «Електронний суд». Внаслідок чого потерпілій потрібно звернутися з клопотанням до органу досудового розслідування для ознайомлення. Просить суд відмовити у задоволенні клопотання потерпілої ОСОБА_3 , оскільки вимога, яку просить остання не відповідає статті 221 КПК України.

31.03.2026 прокурор-стажист на посаді прокурора Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_15 через систему «Електронний суд» подала заяву, в якій зазначила, що в обґрунтуванні вимог скарги потерпіла ОСОБА_3 просить визнати протиправними дії службових осіб Чугуївського РУП ОСОБА_13 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , керівника Чугуївського РУП, та невідкладно надати можливість ознайомитися з усіма матеріалами (включаючи матеріали ВСП та актуальні витяги з ЄРДР) через «Електронний суд». Відповідно до ст. 221 КПК України (ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення) слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого або представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Також, потерпіла має право робити необхідні виписки та копії. Таким чином, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження є правом потерпілої, але спосіб ознайомлення на стадії досудового розслідування, який обрала потерпіла ОСОБА_3 є суперечливим і не відповідає технічним можливостям та кримінальному процесуальному законодавству. Враховуючи викладене, у вказаній статті відсутня інформація про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження через систему «Електронний суд». Внаслідок чого потерпілій потрібно звернутися з клопотанням до органу досудового розслідування для ознайомлення. Просить суд відмовити у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_3 , оскільки її вимога - надати матеріали кримінального провадження для ознайомлення через систему «Електронний суд» не відповідає статті 221 КПК України.

31.03.2026 слідчий СВ Чугуївського РУП ОСОБА_16 надав заяву, в якій зазначив наступне. В провадженні СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 від 21.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. Відповідно до положень КПК України, питання про об`єднання матеріалів кримінального провадження вирішує прокурор. Процесуальне керівництво у даному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони східного регіону. На даний час матеріали кримінального провадження № 0000180 від 21.02.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України не були об`єднані з матеріалами інших кримінальних проваджень. Досудове розслідування за даним фактом триває, проводяться слідчі дії, направлені на встановлення всіх обставин події.

Заявник ОСОБА_3 , дізнавач ОСОБА_5 , прокурор ОСОБА_15 просили провести розгляд справи без їх участі.

Слідчий суддя, дослідивши пояснення учасників, дослідивши матеріали скарги встановив наступне.

Скаржник до скарги надала копії:

- листа № від 13.03.2026 з ознаками цифрового підпису дізнавача ОСОБА_5 на її звернення №С-3508 від 12.03.2026, з якого вбачається, що Сектором дізнання Чугуївського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочате кримінальне провадження за №0000033 від 21.02.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України за фактом того, що 20.02.2026 до чергової частини Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшла ухвала Чугуївського міського суду Харківської області справа №636/1449/26, провадження № 1 -кс/636/218/26 від 16.02.2026 щодо внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 162 КК України, за заявою ОСОБА_3 . 21 лютого 2026 року Заявника було повідомлено за №88463-2026 від 21.02.2026 та прикріплено витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 21.02.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та відповідь було надіслано на електронну пошту ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім цього 23 лютого 2026 вказане кримінальне провадження за № 0000033 від 21.02.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України було об`єднано з кримінальним провадженням №0000284 від 12.11.2025 за ч. 1 ст. 162 КК України за фактом вчинення правопорушення однією особою (особами). На теперішній час досудове розслідування у вказаному провадженні триває за №0000284 від 12.11.2025 за ч. 1 ст. 162 КК України, всі обставини подій встановлюються. Крім того повторно надсилається відповідь від 21.02.2026 за №88463-2026 та витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000033 від 21.02.2026, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України та витяг №0000284 від 12.11.2025 за ч. 1 ст. 162 КК України.;

- заяви/вимоги про надання матеріалів ВСІХ кримінальних проваджень (включаючи клони та матеріали ВСП) електронною поштою та не виконання Ухвал Чугуївського суду від 17.03.2026, адресованої ОСОБА_3 керівнику Чугуївського РУП без ознак підпису заявника; доказів направлення/вручення вказаної заяви скаржником не надано;

- вимоги СВН-4 про надання матеріалів ВСІХ кримінальних проваджень (включаючи «справи-клони») в «Електронний суд», неналежний нагляд та приховування злочину за ст. 162, ст.194 КК України від 18.03.2026, адресованої ОСОБА_3 до Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (копія до ВСП у сфері оборони Східного регіону) без ознак підпису заявника; доказів направлення/вручення вказаної заяви скаржником не надано;

- вимоги СВН-1 щодо належного виконання ухвал суду, припинення саботажу розслідування та цифровізації матеріалів КП від 06.03.2026, адресованого судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_17 у справі №636/1449/26 без ознак підпису заявника; доказів направлення/вручення вказаної заяви скаржником не надано;

- листа з в/ч НОМЕР_3 від 16.03.2026, з якого вбачається, що кримінальне провадження за фактом проникнення до домоволодіння заявниці проводиться СД Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області; в/ч НОМЕР_3 не є органом досудового розслідування; за фактом порушень посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 направлено подання до вч/ НОМЕР_1 ; за фактом опрацювання подання притягнуто до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_18 ; вживаються заходи щодо звільнення домоволодіння від військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 ; неправомірні дії ІНФОРМАЦІЯ_2 не знайшли свого підтвердження;

- лист Відділу дізнання ГУНП в Харківській області від 24.02.2026, з якого вбачається проведення перевірки за зверненням ОСОБА_3 встановлено порушення у діях дізнавача ОСОБА_5 щодо надсилання матеріалів справи на ознайомлення заявниці зі своєї приватної електронної пошти. При цьому зазначено, що розмір файлів, які можливо надіслати з офіційної електронної пошти не повинен перевищувати 50 МБ, проте матеріали справи в електронному вигляді перевищували зазначені межі;

- листа Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону від 20.03.2026, з якого вбачається, що в провадження СВ Чугуївського РУП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0000180 за ч.1 ст. 194 КК України; у рамках КП №0000284 направлено запити до військової частини, за результатом отримання відповіді на які буде вирішено питання щодо перекваліфікації; звернення, які надсилаються через систему «Електронний суд» надходять лише на адресу відповідного суду, прокуратура до цих документів доступу не має, до матеріалів кримінального провадження вони не долучаються;

- копію постанови ст.дізнавача СД Чугуївського РУП від 30.03.2026 про часткове задоволення клопотання, з якої вбачається, що в провадженні СД Чугуївського РУП перебувають матеріали КП №0000284 від 12.11.2025 за ч.1 ст. 162 КК України, яке об`єднане з КП №0000033 від 21.02.2026 за ч.1 ст. 162 КК України; задоволено вимогу про надання матеріалів об`єднаного КП№0000284 на ознайомлення;

- листа Чугуївського РУП від 28.03.2026, згідно якого органом дізнання Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області наразі проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000284 від 12.11.2025 за ч.1 ст.162 КК України. З даним кримінальним провадженням прокурором об`єднано кримінальне провадження №0000033 від 21.02.2026 за ч.1 ст.162 КК України; інших кримінальних проваджень немає, рішення про виділення не приймалися. Відповідно до ч.5 ст.217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором. Роз`яснення з цього питання, а також з питання перекваліфікації з ч.1 на ч.2 ст.162 КК України заявнику надане прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону за вих. №53-3158 від 20.03.2026. «Електронний суд» - це сервіс, що забезпечує обмін процесуальними документами в електронній формі між судом та учасниками судового процесу. Органи досудового розслідування не мають доступу до даного сервісу і не можуть надсилати матеріали кримінальних проваджень у цьому сервісі, а також органи досудового розслідування не здійснюють направлення матеріалів кримінальних проваджень через месенджери. Органом дізнання неодноразово матеріали кримінальних проваджень надсилалися на зазначену заяником електронну адресу, але, оскільки її не влаштовує їх якість та об`єм, то для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження, їх копіювання чи сканування, пропонується прибути до органу досудового розслідування, за адресою: м. Чугуїв, вул. Гвардійська, 31 у робочий час доби. Для вирішення питання про «тяжкі наслідки та масштабні руйнування» потерпілій необхідно прибути за місцем знаходження будинку для проведення огляду та фіксації «руйнувань» (попередньо узгодивши дату огляду зі слідчим). Без її участі орган досудового розслідування не може визначити, у якому початковому стані перебував об`єкт, які зміни в нього внесено та що саме зруйновано, а також надати технічний паспорт на будинок, свідоцтво про право власності, документи, які ідентифікують інше пошкоджене майно;

- витягу з ЄРДР за №0000180 від 21.02.2026 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 194 КК України за фактом того, що 20.02.2026 до СВ Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області надійшло звернення ОСОБА_3 , зареєстроване за вх. №С-2435/ез (ІКС ІПНП №4621 від 21.02.2026), до якого долучено копію ухвали Чугуївського міського суду Харківської області від 16.02.2026 (справа №636/1449/26, провадження №1-кс/636/218/26) про зобов`язання слідчого внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяву ОСОБА_3 щодо умисного пошкодження її майна військовими ЗС України, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із ч. 2 ст. 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування; 2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником; 4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, одним із близьких родичів або членом сім`ї, коло яких визначено цим Кодексом, та/або захисником померлого, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою; 6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом; 7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником; 8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником; 9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником; 10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником; 11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником. Скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 304 КП України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Згідно ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Згідно ст. 308 КПК України підозрюваний, обвинувачений, потерпілий, інші особи, права чи законні інтереси яких обмежуються під час досудового розслідування, мають право оскаржити прокурору вищого рівня недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування. Прокурор вищого рівня зобов`язаний розглянути скаргу протягом трьох днів після її подання і в разі наявності підстав для її задоволення надати відповідному прокурору обов`язкові для виконання вказівки щодо строків вчинення певних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень. Особа, яка подала скаргу, невідкладно письмово повідомляється про результати її розгляду. Службові особи, винні в недотриманні розумних строків, можуть бути притягнуті до відповідальності, встановленої законом.

Згідно ст.40-1 КПК України дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач уповноважений: 1) починати дізнання за наявності підстав, передбачених цим Кодексом; 2) проводити огляд місця події, обшук затриманої особи, опитувати осіб, вилучати знаряддя і засоби вчинення правопорушення, речі і документи, що є безпосереднім предметом кримінального проступку або виявлені під час затримання, а також проводити слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії у випадках, установлених цим Кодексом; 3) доручати проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій у випадках, установлених цим Кодексом, відповідним оперативним підрозділам; 4) звертатися за погодженням із прокурором до слідчого судді з клопотаннями про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; 5) повідомляти за погодженням із прокурором особі про підозру у вчиненні кримінального проступку; 6) за результатами розслідування складати обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру та подавати їх прокурору на затвердження; 7) приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу; 8) здійснювати інші повноваження, передбачені цим Кодексом. Дізнавач зобов`язаний виконувати доручення та вказівки прокурора, які надаються в письмовій формі. Невиконання дізнавачем законних вказівок та доручень прокурора, наданих у порядку, передбаченому цим Кодексом, тягне за собою передбачену законом відповідальність та є підставою для відсторонення дізнавача від проведення дізнання. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право: 1) бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом; 2) знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування; 3) подавати докази слідчому, прокурору, слідчому судді, суду; 4) заявляти відводи та клопотання; 5) за наявності відповідних підстав - на забезпечення безпеки щодо себе, близьких родичів чи членів своєї сім`ї, майна та житла; 6) давати пояснення, показання або відмовитися їх давати; 7) оскаржувати рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом; 8) мати представника та в будь-який момент кримінального провадження відмовитися від його послуг; 9) давати пояснення, показання рідною або іншою мовою, якою він вільно володіє, безоплатно за рахунок держави користуватися послугами перекладача в разі, якщо він не володіє державною мовою чи мовою, якою ведеться кримінальне провадження; 10) на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому законом; 11) знайомитися з матеріалами, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, в порядку, передбаченому цим Кодексом, у тому числі після відкриття матеріалів згідно зі статтею 290 цього Кодексу, а також знайомитися з матеріалами кримінального провадження, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, у випадку закриття цього провадження; 12) застосовувати з додержанням вимог цього Кодексу технічні засоби при проведенні процесуальних дій, в яких він бере участь. Слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд вправі заборонити потерпілому застосовувати технічні засоби при проведенні окремої процесуальної дії чи на певній стадії кримінального провадження з метою нерозголошення даних, які містять таємницю, що охороняється законом чи стосується інтимних сторін життя людини, про що виноситься (постановляється) вмотивована постанова (ухвала); 13) одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом; 14) користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом. Під час досудового розслідування потерпілий має право: 1) на негайне прийняття і реєстрацію заяви про кримінальне правопорушення, визнання його потерпілим; 2) отримувати від уповноваженого органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію; 3) подавати докази на підтвердження своєї заяви; 4) брати участь у слідчих (розшукових) та інших процесуальних діях, під час проведення яких ставити запитання, подавати свої зауваження та заперечення щодо порядку проведення дії, що заносяться до протоколу, а також знайомитися з протоколами слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, виконаних за його участі; 5) отримувати копії матеріалів, які безпосередньо стосуються вчиненого щодо нього кримінального правопорушення, після закінчення досудового розслідування.

Згідно ст. 57 КПК України потерпілий зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості своєчасного прибуття - завчасно повідомити про це, а також про причини неможливості прибуття; 2) не перешкоджати встановленню обставин вчинення кримінального правопорушення; 3) не розголошувати без дозволу слідчого, прокурора, суду відомості, які стали йому відомі у зв`язку з участю у кримінальному провадженні і які становлять охоронювану законом таємницю.

Згідно ст. 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.ч.1,2 ст.114 КПК України для забезпечення виконання сторонами кримінального провадження вимог розумного строку слідчий суддя, суд має право встановлювати процесуальні строки у межах граничного строку, передбаченого цим Кодексом, з урахуванням обставин, встановлених під час відповідного кримінального провадження. Будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно ст.116 КПК України процесуальні дії мають виконуватися у встановлені цим Кодексом строки. Строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти, а для осіб, які тримаються під вартою або перебувають у лікувально-профілактичному закладі охорони здоров`я чи закладі з надання психіатричної допомоги, спеціальній навчально-виховній установі, - якщо скаргу або інший документ подано службовій особі відповідної установи до закінчення строку.

Згідно ч.2 ст. 214 КПК України досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Офісом Генерального прокурора за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, Національним антикорупційним бюро України, Державним бюро розслідувань, органом Бюро економічної безпеки України.

Згідно ч.1 ст. 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Згідно ч.1 ст. 215 КПК України досудове розслідування злочинів здійснюється у формі досудового слідства, а кримінальних проступків - у формі дізнання в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Ч.1 ст. 162 КК України (за ознаками якого внесено відомості до ЄРДР за №0000284 та №0000033) передбачає кримінальну відповідальність за незаконне проникнення до житла чи до іншого володіння особи, незаконне проведення в них огляду чи обшуку, а так само незаконне виселення чи інші дії, що порушують недоторканність житла громадян, яке карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років. Відповідно до положень ст. 12 КК України є кримінальним проступком, досудове розслідування якого віднесено до компетенції органу дізнання.

Ч.1 ст. 194 КК України передбачено (за ознаками якого внесено відомості до ЄРДР №0000180) кримінальну відповідальність за умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах, яке карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк від ста двадцяти до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк. Відповідно до положень ст. 12 КК України є нетяжким злочином, досудове розслідування за яким віднесене до компетенції органу слідства.

Згідно ч.5 ст. 217 КПК України рішення про об`єднання чи виділення матеріалів досудового розслідування приймається прокурором.

Згідно ч.1 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові та інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення прокурора.

Так вбачається, що скаржник у скарзі просить в т.ч. зобов`язати об`єднати всі провадження в одне; змінити кваліфікацію з ч.1 ст. 162 КК України на ч.2 ст. 162 КК України, що не є компетенцією слідчого судді.

Також заявник просить визнати бездіяльність начальника Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та старшого дізнавача ОСОБА_5 протиправною. Щодо вказаної вимоги, то в силу вимог ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, в т.ч. бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Враховуючи, що скаржником не конкретизовано підстави визнання бездіяльності протиправною, відсутність належних та достатніх доказів щодо протиправності бездіяльності начальника Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області та старшого дізнавача ОСОБА_5 , слідчий суддя позбавлений можливості встановити об`єктивні дані з вказаного питання, у зв`язку з чим приходить до висновку про доцільність відмови у задоволенні вказаної вимоги скарги.

Щодо зобов`язання слідчого надіслати копії всіх матеріалів справи через систему «Електронний суд», то слідчий суддя враховує, що в силу приписів ст.ст. 56, 221 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню.

Так ст. 221 КПК України передбачено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії. Ознайомлення з матеріалами досудового розслідування, що містяться в інформаційно-комунікаційній системі досудового розслідування, здійснюється шляхом надання доступу до них або надання електронних копій чи примірників таких матеріалів.

Відповідно до Інструкції користувача підсистеми «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи, затвердженої наказом ДП «ЦСС» №74-00 від 22.09.2021, підсистема «Електронний суд» (Електронний суд) - підсистема ЄСІТС, що забезпечує можливість користувачам у передбачених законодавством випадках відповідно до наявних технічних можливостей підсистеми ЄСІТС реалізованого функціоналу створювати та надсилати в електронному вигляді процесуальні чи інші документи до суду, інших органів та установ у системі правосуддя, а також отримувати інформацію про стан і результати розгляду таких документів чи інші документи.

Відповідно до Положення «про інформаційно-телекомунікаційну систему досудового розслідування "іКейс"», затвердженого Наказом Національного антикорупційного бюро України, Офісу Генерального прокурора, Ради суддів України, Вищого антикорупційного суду від 15.12.2021 № 175/390/57/72, інформаційно-телекомунікаційна система досудового розслідування "іКейс" (далі - Система) - це система, яка забезпечує створення, збирання, зберігання, пошук, оброблення і передачу матеріалів та інформації (відомостей) у кримінальному провадженні.

Таким чином ІТС «Електронний суд» та ІКСДР «іКейс» з технічної точки зору є різними системами, тобто можливість приєднання (внесення, додавання відправки учасникам справи) матеріалів досудового розслідування в електронному вигляді до підсистеми «Електронний суд» на стадії досудового розслідування не передбачена чинним законодавством.

31.03.2026 від заявника через систему «Електронний суд» надійшло повідомлення наступного змісту «Повідомляю суд, що о 13:45 (за 25 хв до засідання) РУП надіслало мені понад 600 сторінок матеріалів КП. Це підтверджує мою скаргу про тривалу бездіяльність та навмисне перешкоджання в ознайомленні. Прошу врахувати цей факт як намагання РУП ввести суд в оману в останній момент.»

Таким чином, на момент розгляду скарги слідчим суддею, заявник повідомляє про отримання нею копії матеріалів досмудового розслідування, в той же час слідчому судді на огляд надано матеріали досудового розслідування №0000284 у трьох томах (прошиті та пронумеровані), якими, крім іншого підтверджено ту обставину, що матеріали справи в повному обсязі направлялися для ознайомлення потерпілій на її електронну адресу. При цьому, оглянувши матеріали досудового розслідування, виходячи з хронології наявних в матеріалах КП документів, та наданих самим скаржником документів, слідчий суддя приходить до висновку, що станом на 31.03.2026 потерпілій для ознайомлення у передбачений законом спосіб надано для ознайомлення матеріали досудового розслідування в повному обсязі.

Враховуючи, вищенаведене, слідчий суддя приходить до висновку про те, що вимоги скарги не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 9, 40-1, 56, 221, 303, 304, 306-308, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність органу досудового розслідування щодо неналежного виконання ухвали суду - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1