Єдиний унікальний номер: 378/1325/25
Провадження № 1-кп/378/9/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

законного представника

неповнолітньої потерпілої: ОСОБА_4 ,

представника неповнолітньої

потерпілої: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду селища Ставище Київської області кримінальне провадження №0002741 за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Розкішна Білоцерківського району Київської області, жителя та зареєстрованого в АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, працюючого водієм ПП «Став Транс», раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_7 обвинувачується в тому, що відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Однак, 12.08.2024р., близько 19 години 36 хвилин, водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем марки «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по вулиці Сергія Цимбала, поруч із будинком №25, в напрямку вул. Кравченка, що в селищі Ставище Білоцерківського району Київської області, в порушення вимог: п. 2.3 (б) ПДР України, в якому зазначено: «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, п. 10.1 ПДР України, в якому зазначено: «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху», п. 18.1 ПДР України, в якому зазначено: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», не був уважним, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість, наближаючись до пішохідного переходу не надав перевагу пішоходу - малолітній ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка переходила пішохідний перехід зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, тримаючи в руках електросамокат. В результаті дорожньо-транспортної пригоди малолітня ОСОБА_8 отримала тілесне ушкодження у вигляді перелому верхньої третини правої променевої кістки, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості, так як для повного зрощення перелому необхідно тривалий строк - більш ніж 3 тижні. Сукупність допущених водієм ОСОБА_9 порушень вимог п.п. 2.3(6), 10.1, 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

До суду надійшло клопотання від трудового колективу ПП "Став Транс" в особі директора підприємства ОСОБА_10 про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності з передачею його на поруки трудового колективу приватного підприємства «Став Транс», разом із клопотанням цього приватного підприємства, у якому трудовий колектив просить розглянути питання про передачу їм на поруки обвинуваченого ОСОБА_7 .. Крім того, у клопотанні міститься прохання до суду звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 47 КК України, оскільки він вперше вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, свою вину визнає в повному обсязі, щиро розкаюється.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України і викладеному в обвинувальному акті, визнав повністю, не заперечував та не оспорював обставини його вчинення, щиро розкаявся. Крім того, підтримав клопотання трудового колективу вказаного підприємсва, просив його задовольнити та звільнити його від кримінальної відповідальності. Зазначив, що дійсно на даний час є водієм ПП «Став Транс», йому зрозумілі наслідки закриття даного кримінального провадження, а саме що ці підстави є нереабілітуючими. Також, додатково зазначив, що законному представнику потерпілої ОСОБА_8 , - ОСОБА_4 ним перераховано в рахунок відшкодування заподіяної шкоди грошові кошти в сумі - 24600 грн., попросив пробачення в судовому засіданні у потерпілої сторони.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, що на даний час існують всі законні підстави для задоволення клопотання трудового колективу ПП «Став-Транс» про передачу їм на поруки обвинуваченого ОСОБА_7 , оскільки останній раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до нетяжких злочинів. Трудовий колектив ПП «Став Транс» виявив бажання про взяття на перевиховання обвинуваченого, що також слідує з протоколу 1 засідання трудового колективу ПП «Став Транс» від 15 жовтня 2025 року. З огляду на це вважає, що є підстави для звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання про передачу на поруки обвинуваченого на підставі ст. 47 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку з тим, що в обвинуваченого відсутнє щире каяття, оскільки останній не відшкодував завданої шкоди потерпілій, клопотання є необгрунтованим та формальним.

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 та її представник - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечили проти передачі обвинуваченого на поруки, зазначивши, що шкода потерпілій не відшкодована, а клопотання про взяття на поруки є необгрунтованим і формальним. Перерахування коштів обвинуваченим в сумі 24600 грн. потерпілій стороні є незрозумілим, оскільки в документах на перерахування грошей не зазначено їх призначення.

Заслухавши думки учасників судового провадження щодо заявленого клопотання, беручи до уваги наявні матеріали кримінального провадження, клопотання трудового колективу ПП «Став-Транс» з додатками, суд вважає за наступне.

Так, кримінальне правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_7 , кваліфіковане за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Частина друга статті 61 Конституції України передбачає, що юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

Вчинене ОСОБА_7 правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

Частиною першою статті 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 47 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та щиро покаялася, може бути звільнено від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу підприємства, установи чи організації за їхнім клопотанням за умови, що вона протягом року з дня передачі її на поруки виправдає довіру колективу, не ухилятиметься від заходів виховного характеру та не порушуватиме громадського порядку.

Отже, підставою такого звільнення є щире каяття особи, яке свідчить про її бажання спокутувати провину перед колективом та виправити свою поведінку.

Виходячи з наведених положень закону, питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки є правом, а не обов`язком суду і є виправданим лише тоді, коли суд дійде висновку про те, що виправлення конкретної особи, яка вчинила злочин, є можливим без фактичного застосування до неї передбачених законом України про кримінальну відповідальність заходів примусу.

Звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України можливе лише за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації, членом якого є особа, про передачу її на поруки.

За наявності зазначених вище обставин, а також належно оформленого клопотання суд вправі звільнити особу від кримінальної відповідальності з передачею її на поруки колективу.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який є нетяжким злочином, вчинив його вперше, свою винуватість ОСОБА_7 визнав повністю, щиро розкаюється у скоєному, з 31 липня 2018 року прийнятий на посаду водія автотранспортного засобу ПП «Став Транс», де працює по теперішній час.

Так до клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_7 на поруки трудового колективу додано: копію Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб- підприємців та громадських формувань; копію заяви ОСОБА_7 ; копія наказу про призначення на посаду; копію трудової книжки ОСОБА_7 ; характеристику ОСОБА_7 від 10.06.2024 року та протокол №1 засідання трудового колективу ПП «Став Транс» від 15 жовтня 2025 року.

Судом ОСОБА_7 роз`яснено наслідки звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, передбачених ст. 47 КК України.

Передумовою звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 47 КК України є вчинення вперше нетяжкого злочину, а підставою звільнення - клопотання колективу підприємства про передачу цієї особи на поруки.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено передумову та підстави звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що він визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Щире каяття це певний психічний стан винної особи, коли вона засуджує свою поведінку, прагне усунути заподіяну шкоду та приймає рішення більше не вчиняти злочинів, що об`єктивно підтверджується визнанням особою своєї вини, розкриттям всіх відомих їй обставин вчиненого діяння, вчиненням інших дій, спрямованих на сприяння розкриттю злочину, або відшкодування заданих збитків чи усунення заподіяної шкоди.

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим, справжнім.

Отже, щире каяття повинно ґрунтуватися на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки, її осуді, бажанні виправити ситуацію, яка склалась, та нести кримінальну відповідальність за вчинене, а також зазначена обставина має знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Так, в судовому засіданні ОСОБА_7 зазначив, що він розкаюється у вчиненому, попросив пробачення у потерпілої сторони та перерахував грошові кошти в сумі 24600 грн.

При цьому суд враховує правову позицію, викладену в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 11 травня 2021 року в справі № 161/17452/19 (провадження № 51-417км21), згідно з якою «…оцінюючи факт наявності або відсутності відшкодування шкоди потрібно враховувати бажання потерпілого отримати таке відшкодування, взаємовідносини між сторонами конфлікту, узгодженість розміру спричиненої шкоди, можливість її відшкодування, повноту відшкодування тощо. Водночас для звільнення від кримінальної відповідальності саме у зв`язку із передачею особи на поруки достатнім є встановлення факту саме щирого каяття, на відміну від, наприклад, звільнення у зв`язку із примиренням винного з потерпілим, де обов`язковою умовою для такого виступає відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди. Звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з передачею особи на поруки за приписами ст. 47 КК України здійснюється за клопотанням колективу підприємства, установи чи організації».

Також суд зауважує, що прокурором в своїх запереченнях не наведено аргументів, які б вказували на те, що трудовий колектив ПП «Став Транс» не здатний здійснювати виховні заходи щодо винного.

Згідно з приписами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе задовольнити клопотання трудового колективу ПП «Став Транс» про звільнення від кримінальної відповідальності, у зв`язку з передачею на поруки ОСОБА_7 , відтак кримінальне провадження відносно нього підлягає закриттю.

В рамках кримінального провадження в порядку ст. 128 КПК України потерпілим пред`явлено цивільний позов, який підлягає залишенню без розгляду, з роз`ясненням права на його вирішення в порядку цивільного судочинства.

Верховний Суд у своїй постанові від 24.05.2018 (справа № 531/2332/14-к) зазначив, що коли відповідно до вимог частини четвертої статті 286 КПК України сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. У разі закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності цивільний позов не розглядається, а вимоги потерпілого можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства, оскільки закриття справи на підставах, зазначених у пункті першому частини другої статті 284 КПК України, не звільняє особу від обов`язку відшкодувати заподіяну її діями шкоду.

При цьому, потерпілою стороною подано до суду копію квитанції, яка підтверджуює витрати на правничу допомогу в розмірі 75000 грн. (а. с. 67).

Згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження на підставі ст. 47 КК України у зв`язку з передачею особи на поруки трудового колективу, є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак з огляду на певні обставини кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Ця підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Таким чином, закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав і застосування до обвинуваченого більш м`якої форми закінчення кримінального провадження, ніж обвинувальний вирок, не звільняє особу, стосовно якої кримінальне провадження закрито, від сплати процесуальних витрат пов`язаних із правовою допомогою.

Вказана правова позиція викладена в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 577/5002/20 (провадження № 51-6871км23).

Процесуальні витрати на залучення експерта на підставі ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 судом не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст. 47 КК України, ст. ст. 100 ч. 9, 124, п. 1 ч. 2 ст. 284, 288, 372 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання про взяття на поруки задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 47 КК України, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Приватного підприємства «Став Транс», за умови, що він протягом року з дня передачі його на поруки виправдає довіру колективу та не порушуватиме громадського порядку.

Роз`яснити ОСОБА_7 , що у разі порушення ним умов передачі на поруки, відповідно до ч. 2 ст. 47 КК України він буде притягнутий до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на загальних підставах.

Повідомити трудовий колектив Приватного підприємства «СтавТранс» про передачу ОСОБА_7 - на поруки, направивши копію даної ухвали.

Роз`яснити трудовому колективу Приватного підприємства «СтавТранс», що відповідно до ч. 1 ст. 289 КПК України, якщо протягом року з дня передачі ОСОБА_7 на поруки колективу, він не виправдає довіру колективу та порушуватиме громадський порядок, загальні збори колективу можуть прийняти рішення про відмову від поручительства за взяту ними на поруки особу. Відповідне рішення направляється до суду, який прийняв рішення про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження №0002741 від 17 серпня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України - закрити, у зв`язку з передачею його на поруки трудовому колективу Приватного підприємства «СтавТранс».

Цивільний позов ОСОБА_8 - залишити без розгляду, роз`яснивши право на звернення з позовом в порядку цивільного судочинства.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 75000 (сімдесят п`ять тисяч) гривень 00 копійок витрат на правничу допомогу.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати на проведення експертиз на загальну суму 5257 (п`ять тисяч двісті п`ятдесят сім) гривень 62 копійки.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1