Справа № 589/1919/25
Провадження № 1-кп/589/323/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2026 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч. 1 ст. 309 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні встановлено, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, застосованого до обвинуваченого, закінчується 09 березня 2026 року.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою, посилаючись на подальше існування ризиків, передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Клопотання мотивовано тяжкістю ймовірного покарання, наявністю ризику переховування від суду з огляду на контакти з представниками рф та проживання обвинуваченого поблизу державного кордону України, можливістю незаконного впливу на свідків, які ще не були допитані, а також імовірністю перешкоджання кримінальному провадженню іншим способом, зокрема шляхом інформування ще не встановлених співучасників про викриття злочинної діяльності та обставини, що стали йому відомі під час досудового розслідування. Крім того, зазначено про ризик вчинення нових кримінальних правопорушень з метою реалізації злочинного умислу до кінця. З огляду на викладене прокурор просив продовжити строк тримання під вартою без визначення розміру застави.

Обвинувачений у судовому засіданні наполягав на тому, що він є живонародженим чоловіком на ім`я ОСОБА_8 , та на нього не поширюється дія законів України.

Захисник ОСОБА_6 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що викладені у ньому ризики є недоведеними. Наголосила, що на даному етапі судового розгляду ризик незаконного впливу на свідків та спотворення письмових доказів відсутні.

Заслухавши сторони кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, визначеним положеннями ст.177 КПК України.

Згідно ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Так, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 111, ч.1 ст.309 КК України. Відповідно до ст. 12 КК України, злочин, передбачений ст. 111 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких.

Як вбачається з матеріалів справи, відносно ОСОБА_7 на стадії досудового розслідування та судового провадження було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який неодноразово продовжувався.

Підставами для продовження строку тримання під вартою згідно ст.199 КПК України є те, що існують обставини, які перешкоджають завершенню судового розгляду до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою та заявлені під час обрання запобіжного заходу ризики (зазначені у ст.177 КПК України) не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання під вартою.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України передбачено застосування запобіжного заходу до осіб, які обвинувачуються, в тому числі, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 111 КК України, у виді тримання під вартою.

При цьому у ч.4 ст. 183 КПК України зазначено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини передбачені статтями 177-178 КПК цього кодексу, має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 109-114-1, 258-258-5, 260, 261, 437- 442 КК України.

У даному випадку колегія суддів вважає, що обраний щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним характеру та ступеню тяжкості інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Крім того, зазначений запобіжний захід узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Оцінюючи ризики, на які посилався прокурор у клопотанні та під час судового засідання, колегія суддів дійшла висновку, що на цей час зберігаються ризики переховування обвинуваченого від суду та продовження ним злочинної діяльності. Такий висновок ґрунтується на тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, наявності в матеріалах провадження відомостей про можливі зв`язки обвинуваченого з представниками рф, обставині його проживання поблизу державного кордону, а також на поведінці обвинуваченого під час судових засідань.

Разом із тим колегія суддів зауважує, що не всі ризики, зазначені прокурором, отримали належне підтвердження та є актуальними на даний час.

Стороною захисту не надано переконливих доказів, які б свідчили про істотну зміну обставин або про можливість належного нівелювання встановлених ризиків шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. З урахуванням характеру та тяжкості інкримінованого правопорушення, а також даних про особу обвинуваченого, колегія суддів доходить висновку, що обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить його належної процесуальної поведінки.

За таких обставин суд доходить висновку про наявність підстав для продовження ОСОБА_7 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Окрім того, як зазначалось вище, ч. 4 ст.183 КПК України передбачено право суду не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст.111 Кримінального кодексу України.

У даному випадку, за наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість встановлених ризиків, колегія суддів вважає за доцільне не визначати розмір застави.

Керуючись ст.177, 183, 199, 331, ч.2 ст. 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обраний обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою до 27 квітня 2026 року включно.

Строк дії ухвали до 27 квітня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, протягом 5 днів з дня вручення їй копії ухвали.

Головучий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3