Провадження № 1-кп/243/39/2026
Справа № 243/8776/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області та під час трансляції з приміщення державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)», кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000610 від 08 травня 2021 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки вбачається обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України, тобто тяжкого та особливо тяжкого злочинів, а також те, що ризики, які були наявні та встановлені судом на час обрання запобіжного заходу, дотепер не зменшилися, зокрема: ухилення обвинуваченого від суду, здійснення незаконного впливу на свідків та вчинення інших кримінальних правопорушень. Особливу увагу прокурор звернув на існуванні ризику здійснення впливу обвинуваченого на свідків кримінального провадження, оскільки вони на даний час безпосередньо в судовому засіданні ще не допитані, є сусідами потерпілого та обвинуваченого, а отже ОСОБА_5 відомі їх анкетні дані та адреси проживання. Вказав на відсутність підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому на більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі.

Потерпіла в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, заяв чи клопотань до суду не надала.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував стосовно продовження застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив в задоволенні клопотання відмовити та змінити запобіжний у виді тримання під вартою на домашній арешт.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував щодо продовження відносно його підзахисного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просив змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки обвинувачений утримується під вартою вже тривалий час, заявлені ризики прокурором вважає необґрунтованими.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судова колегія приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, виходячи з таких встановлених в судовому засіданні обставин, відповідних ним доказів та норм чинного законодавства.

Відповідно до ухвали Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 17 серпня 2021 року відносно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово був продовжений судом.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. Це означає, що на суд, який здійснює судове провадження, покладаються функції контролю за обґрунтованістю обрання обвинуваченому запобіжного заходу та доцільністю його збереження.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

При цьому, згідно із практикою Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Вирішуючи питання про продовження існування заявлених передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, чи наявність нових ризиків, які виправдовують тримання особи під вартою, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Колегією суддів встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 дітей, літніх батьків, чи інших непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштований, офіційного або постійного джерела доходу не має, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, він раніше неодноразово судимий, відбував у місцях позбавлення волі та після звільнення на шлях виправлення не став та знову обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Колегія суддів вважає, що відсутність стійких соціальних зв`язків обвинуваченого, його спосіб життя та попередня недобросовісна поведінка, є тими факторами, які з урахуванням тяжкості інкримінованого йому діяння, свідчать наявність ризику ухилення його від суду, а також ризику продовження вчинення ним нових кримінальних правопорушень продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.

З врахуванням вищенаведених обставин, судова колегія вважає, що ризики втечі та ухилення від виконання процесуальних рішень на сьогодні не зменшилися.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що обвинувачений може впливати на пояснення свідків, оскільки він обізнаний про місце їхнього проживання та йому відомі їх анкетні данні, що підтверджує існування ризику впливу на свідків з метою перешкоджання встановленню істини по справі. У зв`язку з тим, що на сьогоднішній день свідки безпосередньо в судовому засіданні не допитані, колегія суддів вважає, що ризик впливу на свідків з боку обвинуваченого існує з достатньо високим ступенем ймовірності.

Колегія суддів враховує, що даний запобіжний захід є винятковим, однак, на думку суду, без продовження застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий ступінь ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду та вчинення ним нових кримінальних правопорушень, впливу на свідків і, відповідно, неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, обмеження права обвинуваченого ОСОБА_5 на свободу у даному випадку на теперішній стадій судового розгляду є виправданим та необхідним через неможливість в жодний інший спосіб запобігти вказаним ризикам.

Колегія суддів, також, відповідно до вимог чинного кримінального процесуального закону, розглянула й альтернативні триманню під вартою заходи забезпечення кримінального провадження відносно обвинуваченого, які передбачені ст. 176 КПК України, однак, звертає увагу на те, що Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-IX затверджено Указ Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні». Станом на теперішній час, у безпосередній близькості до міста Слов`янськ Донецької області, де фактично мешкає обвинувачений тривають активні бойові дії, що унеможливлює здійснювати контроль за виконанням обвинуваченим умов будь-якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

З огляду на викладене, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, з метою запобігання доведеним ризикам визначеним ст. 177 КПК України, колегія суддів приходить до переконання, що існують всі підстави для задоволення клопотання прокурора та продовження строку тримання під вартою обвинуваченому, оскільки, на думку суду, в даному конкретному випадку утримання його під вартою вимагають інтереси суспільства, а тому, з метою запобігання вищезазначеним ризикам, є доцільним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб. Більш м`який захід забезпечення кримінального провадження, на думку суду, не зможе запобігти доведеним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

З огляду на викладене, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, а також те, що обвинуваченому ОСОБА_5 пред`явлено обвинувачення щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, судова колегія приходить до висновку про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Крім того, судовою колегією встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 на теперішній час перебуває у ДУ «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» Центрального міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань та пробації Міністерства юстиції України, колегія суддів вважає доцільним вирішити питання про участь обвинуваченого у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження не висловили заперечень щодо проведення судового засідання режимі відеоконференції.

Положенням ч. 1 ст. 336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, судова колегія вважає за необхідне здійснювати судове провадження в режимі відеоконференції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 132, 177, 178, 183, 376 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000610 від 08 травня 2021 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)» на строк 60 (шістдесят) діб, починаючи з 16 березня 2026 року по 14 травня 2026 року включно.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту відмовити.

Проводити судові засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_5 в режимі відеоконференції у системі EasyCon, проведення якої доручити державній установі «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)».

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити для виконання начальнику Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№ 8)».

Ухвала про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, та підлягає негайному виконанню.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3