Справа № 932/3003/26
Провадження № 1-кс/932/1480/26
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

15 березня 2026 року слідча суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк Донецької області, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, має на утриманні малолітню дитину, одружений, особою з інвалідністю не визнавався, військовослужбовця за призовом під час мобілізації, на особливий період, оператора 2 відділення радіорозвідки 2 взводу радіорозвідки роти радіо- та радіотехнічної розвідки розвідувального батальйону військової частини НОМЕР_1 , у званні «матрос», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України,

у с т а н о в и л а:

Слідчий слідчого відділення ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 , за погодженням із першим заступником керівника Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , подала клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 .

В обґрунтування клопотання вказує, що СВ ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області, за процесуального керівництва Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000347 від 13.03.2026.

Досудове розслідування у цій справі здійснюється за фактом спричинення підозрюваними солдатом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , солдатом ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рядовим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , солдатом ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , солдатом ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , молодшим сержантом ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , старшим сержантом ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за попередньою змовою групою осіб, потерпілому ОСОБА_14 тілесних ушкоджень у вигляді ВЧМТ, СГМ, перелому кісток носу, забійної рани тім`яної ділянки зліва, забійного садна лобної ділянки зліва; ОСОБА_15 ЧМТ, СГМ, забійної рани потиличної ділянки; ОСОБА_16 правобічного пневмотораксу, ЧМТ, СГМ; ОСОБА_17 - у вигляді забійних саден лівої кисті та ОСОБА_18 - у вигляді забою м`яких тканин голови та обличчя.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 350 КК України КК України, наявність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, а саме: можливість переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інші кримінальні правопорушення свідчать про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому просить слідчого суддю обрати стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор та слідчий на задоволенні клопотання наполягали, прокурор надав пояснення, аналогічні доводам, викладеним у клопотанні.

ОСОБА_6 в судовому засіданні проти клопотання заперечив, стверджуючи, що лише виконував свою роботу. У день події, він з побратимами мали доставити двох військовослужбовців з точки А у точку Б. Зупинилися біля магазину і двоє військовослужбовців, яких вони доставляли, відлучилися у магазин. Потім вони помітили, що ці військовослужбовці перебувають у іншому авто, вони зрозуміли, що їх викрали. Автомобілем, на якому вони рухалися, за командою військовослужбовця з позивним « ОСОБА_19 », перекрили дорогу бусу та автомобілю, в якому перебували військовослужбовці, яких вони мали доставити, відкрили двері автомобіля, дали команду присутнім вийти з автомобіля, лягти на землю, щоб не було зайвих рухів, забрали військовослужбовців і поїхали до місця призначення. Точно сказати не може куди, але у межах Дніпропетровської області, рухались десь хвилин 15-20. Пізніше їх командир наказав їм всім повернутися до відділу поліції, що вони і зробили. У вказаній події він здійснював контроль периметру, перебуваючи біля автомобіля Рено із належною йому автоматичною зброєю у руках, але у бойове положення цю зброю не приводив. Зброю тримав для захисту, щоб ніхто з учасників не намагався зробити щось у відповідь. Із зброєю були і всі інші військовослужбовці, а саме чотири військовослужбовці і водій, які також цю зброю тримали у руках. Насилля до працівників ТЦК та поліцейських ніхто не застосовував, звідки з`явилися тілесні ушкодження у них не знає.

Захисник просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки ніхто із допитаних осіб не вказував, що його підзахисний причетний до побиття працівників ТЦК та поліцейських. Крім того, вважає ризик здійснення впливу не доведеним, оскільки заяв про здійснення такого не надходило. ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні нетяжких злочинів, тому до нього не може бути застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, чого буде достатньо для забезпечення виконання ним своїх процесуальних обов`язків.

Заслухавши думки учасників кримінального провадження, дослідивши клопотання та копії долучених до нього матеріалів, якими слідчий і прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідча суддя доходить таких висновків.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань установлено, що 13.03.2026 зареєстроване кримінальне провадження № 0000347, у межах якого подане клопотання.

13.03.2026 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

14.03.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України.

Статтею 183 КПК України визначено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої цієї статті.

Слідча суддя вважає, що наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України, підтверджується: протоколами огляду місця події від 13.03.2026, протоколами допитів потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , протоколом огляду місця події від 14.03.2026, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 14.03.2026 з потерпілими ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , протоколом перегляду відеозапису від 14.03.2026.

При цьому слідча суддя враховує, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Так, на цьому етапі провадження слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи запобіжного заходу, оскільки факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

На думку слідчої судді органом досудового розслідування доведені ризики, передбачені п. 1, 3 і 4 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зі слів, підозрюваний одружений, має малолітню дитину, сім`я підозрюваного перебуває за межами України, але відповідні матеріали на підтвердження цього у справі відсутні. ОСОБА_6 є військовослужбовцем, обов`язки військової служби здійснює безпосередньо у зоні проведення бойових дій.

Підозрюваний вже певний час перебуває на військовій службі, виконує обов`язки у розвідувальному підрозділі, що свідчить про наявність спеціальних навичок із маскування, володіння спеціальною зброєю.

Незважаючи на позитивну характеристику та особу підозрюваного, запобігти встановленим у судовому засіданні ризикам, шляхом обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу, неможливо через те, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не будуть обмежувати можливість підозрюваного пересуватися та не виключають комунікацію з іншими особами.

Під час розгляду клопотання прокурором доведено, що на сьогодні існують заявлені ризики, які виправдовують тримання ОСОБА_6 під вартою. Поведінка підозрюваного та інших учасників під час інкримінованих подій, безпосередньо після вчинених злочинів, яка характеризується особливою зухвалістю, погрозами застосуванням автоматичної зброї у межах міської забудови, злагодженість дій підозрюваних підтверджує, що він може переховуватися від органів досудового розслідування, має навички, які можуть сприяти переховуванню від органів досудового розслідування та суду, впливати на інших учасників кримінального провадження.

За показами потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_16 , ОСОБА_18 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 під час подій особи, які перегородили їм дорогу і наносили удари, забрали із собою належний ОСОБА_21 пістолет, відеореєстратор та бодікамери, тобто намагалися знищити докази вчиненого правопорушення, що свідчить про наявність ризику перешкоджати іншим чином кримінальному провадженню.

При цьому, за відсутності відомостей про вчинення підозрюваним інших протиправних дій, відсутність відомостей про притягнення його у минулому до будь-якої відповідальності, суддя вважає недоведеним ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Отже, враховуючи вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, дані про особу підозрюваного, ризики, доведені у судовому засіданні, слідча суддя вважає, що на цьому етапі досудового розслідування застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, є недостатнім і не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки він не буде обмежений у свободі пересування та комунікації з іншими особами.

Поведінка підозрюваного після вчиненого правопорушення, який з місця події зник, свідчить про наявність підстав для тримання під вартою, встановлених у п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Ураховуючи викладене, вважаю, що клопотання слідчого слід задовольнити, обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів з можливістю внесення застави з урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень та вимог, встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України.

Щодо клопотання захисника ОСОБА_5 та представника ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_22 про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання для запобігання встановленим у судовому засіданні ризикам, буде недостатнім, оскільки виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_6 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків, тому у задоволенні клопотання про таке слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 177-178, 183-184, 186, 193-194, 196-197, 309-310 КПК України, слідча суддя,

п о с т а н о в и л а:

Клопотання слідчого слідчого відділення ВП № 4 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 345, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 350 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою обраховувати з моменту затримання з 13 березня 2026 року до 11 травня 2026 року включно.

Узвала слідчої судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На підставі ч. 3 ст. 183 КПК України, з урахуванням положень ч. 5 ст. 182 КПК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановити заставу у вигляді 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 66560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, які необхідно внести до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_6 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, відповідно до ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- не відлучатися з визначеного йому місця несення військової служби без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування;

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду за першою вимогою;

- за його наявності здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України і в`їзд в Україну;

- утриматися від спілкування у позапроцесуальні способи із потерпілими та свідками у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України, роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії ухвали до 11.05.2026 включно.

У задоволенні клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання захиснику ОСОБА_5 , представнику ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_22 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 13:00 годині 16 березня 2026 року.

Слідча суддя ОСОБА_1