Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/20/26
Провадження № 1-кп/391/47/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"20" лютого 2026 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001288 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженць м. Одеса, громадянин України, українець, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого продавцем ТОВ «Бекс Авто», з вищою освітою, не одружений, який проходив військову службу за призовом під час мобілізації на посаді курсанта навчального взводу навчальної роти 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», раніше не судимий,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 409, ч.1 ст. 369 КК України

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_4 , призначений наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 261 від 05.09.2025 на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти 2 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки та зарахований на всі види забезпечення під час проходження військової служби за призовом по мобілізації у в/ч НОМЕР_1 , в порушення вимог ст. ст. 9, 11, 12, 16, 127, 128, 130, 199 Статуту, ст. ст. 1-6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України 20.10.2025 близько 19 години 30 хвилин, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що заступник командира 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 є службовою особою, прибув до останнього на прийом до службового кабінету, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , де висловив намір ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом підкупу службової особи заступника командира 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 , та передання неправомірної вигоди в сумі 4000 доларів США за організацію його ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом вивезення за межі території тимчасового місця дислокації 3 навчального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_1 з можливістю подальшого безперешкодного пересування на території України.

У подальшому, 21.10.2025 близько 20 години 00 хвилин ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на ухилення від несення обов`язків військової служби, діючи умисно та цілеспрямовано, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, прибув до службового кабінету ОСОБА_6 де надав йому першу частину неправомірної вигоди в розмірі 2000 доларів США за організацію його ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом вивезення за межі території тимчасового місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 , з можливістю подальшого безперешкодного пересування на території України.

Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, а саме ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки після надання неправомірної вигоди ОСОБА_6 , 21.10.2025 о 22 год. 30 хв. ОСОБА_4 був затриманий у порядку ст. 208 КПК України на місці вчинення кримінального правопорушення, його протиправна діяльність припинена, а зазначені грошові кошти в сумі 2000 доларів США вилучені.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409 КК України закінчений замах на ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинений в умовах воєнного стану та кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України пропозиція та надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того хто надає таку вигоду будь-якої дії з використанням наданої їй влади чи службового становища.

19.02.2026 року між прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 за погодженням першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0001288 від 09.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 369 КК України та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469, 470, 472 КПК України укладено угоду про визнання винуватості, згідно якої обвинувачений повністю визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409, ч. 1 ст. 369 КК України, за обставин викладених у обвинувальному акті, а також сторонами узгоджено міру покарання:

- за ч. 1 ст. 369 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На пiдставi ч. 1 ст. 70 КК України за сукупнiстю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Прокурор висловився про можливість затвердження угоди про визнання винуватості.

Обвинувачений вину визнав і просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та зазначив, що погоджується з визначеною угодою мірою покарання, укладення угоди з його боку є добровільним, наслідки затвердження угоди йому зрозумілі.

Захисник у судовому засіданні підтримав зазначену угоду про визнання винуватості, просив її затвердити, зазначивши, що угода укладена обвинуваченим добровільно, в його присутності та відповідає вимогам, встановленим нормами Кримінального процесуального кодексу України.

Перевіривши угоду про визнання винуватості, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, які висловились про можливість затвердження угоди, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що укладення угоди сторонами є добровільним, угода відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому підлягає затвердженню.

Відповідно до ст.469 КПК України: угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів; угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.369 КК України, яке відповідно вимог ст.12 КК України є нетяжким злочином та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409 КК України правопорушення, яке є тяжким злочином, де шкода завдана лише державним інтересам.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені ст.474 ч.4 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 ч.2 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам кримінально процесуального закону, суд враховує, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, правова кваліфікація кримінального правопорушення правильна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб, відсутні підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також відповідно до ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання винуватості, призначає покарання узгоджене сторонами угоди.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 12 КК України обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено нетяжке корупційне кримінальне правопорушення та тяжкий злочин проти встановленого порядку несення військової служби. Як особа, обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, сталі соціальні зв`язки.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ним винуватості, добровільне перерахування коштів на рахунок військової частини НОМЕР_2 в сумі 130000,00 грн з метою допомоги Збройним Силам України.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує зміст ст. 50 КК України, в якій зазначено, що питання призначення покарання повинні вирішуватись з урахуванням мети покарання, як такої, що включає не лише кару, а й виправлення засуджених, та запобігання вчиненню злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому суд зазначає, що виключно каральний підхід при призначенні покарання є неефективним для розв`язання проблем запобігання злочинності.

Тому, при призначенні покарання обвинуваченому за ч. 4 ст. 409 КК України суд враховує наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, беззастережне визнання ним винуватості та добровільну допомогу Збройним Силам України, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 4 ст. 409 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.

Вказана міра покарання відповідає вчиненому злочину та може бути застосована за істотних умов, визначених в угоді, а також відповідає вимогам Кримінального кодексу України в частині порядку призначення покарання.

Покарання, яке узгоджено сторонами, є обґрунтованим.

Суд враховує, що на час ухвалення вироку на підставі угоди про визнання винуватості на ОСОБА_4 не покладені процесуальні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно ст.ст. 314, 475 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду про визнання винуватості, якщо переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості та призначення узгодженої сторонами міри покарання.

Враховуючи вид покарання та порядок його відбуття, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.

Процесуальні витрати на залучення експертів відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Згідно ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За наведеного, арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Фортечного районного суду м. Кропивницького від 23.10.2025 року підлягає скасуванню.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного злочину або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Спеціальна конфіскація застосовується на підставі обвинувального вироку суду.

Згідно з п. 2, 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави.

На підставі викладеного, враховуючи, що санкція інкримінованих обвинуваченому кримінальних правопорушень передбачає покарання у виді позбавлення волі, суд відповідно до ст.ст. 96-1, 96-2 КК України застосовує захід кримінально-правового характеру у вигляді спеціальної конфіскації, яка полягає у конфіскації у власність держави грошових коштів.

Питання речових доказів суд вирішує згідно ст.100 КПК України з урахуванням вимог ст.ст.96-1, 96-2 КК України.

Згідно з ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд має право обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст.ст.314, 368-371, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості, яку укладено 19.02.2026 року між прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 за погодженням першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_7 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст. 15, ч.4 ст. 409, ч.1 ст. 369 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 369 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

- за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 409 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На пiдставi ч. 1 ст. 70 КК України за сукупнiстю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді трьох років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_4 продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 21.10.2025 року.

Речові докази:

-мобільні телефони «Samsung» чорно червоного кольору IMEI НОМЕР_3 ; «Samsung» сірого кольору; Motorola сірого кольору в прозорому чохлі, які зберігаються в Третьому слідчому відділі (з дислокацією у м. Кропивницькому) ТУ ДБР розташованого у м. Миколаєві повернути ОСОБА_4 , як власнику;

-в порядку спеціальної конфіскаціїна підставі ст.ст. 96-1, 96-2 КК України вилучені грошові кошти в сумі 2000 доларів США, а саме купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 20 купюр, що мають наступні серії та номери: ML92503697E, MB64999882F, MF14791914B, MB94950868E, MF14791915B, MB67566532M, MB06810639Q, MB48782572E, MB17257970E, MK61071959B, ML41763405G, MK46423512A, MK61071960B, PL51690360I, MB12331780M, MB18382637S, PH42078677B, PB77243521S, MB12331781M, MB18382636S -конфіскувати у власність держави.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертизи у сумі 7131,20 грн.

Арешт, який накладено ухвалою Фортечного районного суду м. Кропивницького від 23.10.2025 року на паперовий конверт білого кольору з грошовими коштами у загальній сумі 2000 доларів США, а саме купюрами номіналом по 100 доларів США в кількості 20 купюр, що мають наступні серії та номери ML92503697E, MB64999882F, MF14791914B, MB94950868E, MF14791915B, MB67566532M, MB06810639Q, MB48782572E, MB17257970E, MK61071959B, ML41763405G, MK46423512A, MK61071960B, PL51690360I, MB12331780M, MB18382637S, PH42078677B, PB77243521S, MB12331781M, MB18382636S; мобільні телефони «Samsung» чорно червоного кольору IMEI НОМЕР_3 ; «Samsung» сірого кольору; Motorola сірого кольору в прозорому чохлі- скасувати після набрання вироком законної сили.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суддя Компаніївського районного суду

Кіровоградської області ОСОБА_1