Провадження № 1-кп/734/97/26 Справа № 734/4944/25
У Х В А Л А

іменем України

19 лютого 2026 року селище Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України обвинуваченими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у кримінальному провадженні за № 0000230 від 28.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332 та ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332 КК України,-

в с т а н о в и в:

у провадженні Козелецького районного суду Чернігівської області перебуває кримінальне провадження № 0000230 від 28.10.2025 за обвинуваченням ОСОБА_6 , обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332 та ч.3 ст.307 КК України та ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1, ч.3 ст.332 КК України.

Під час судового засідання прокурором подано суду клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України. Клопотання мотивоване тим, що злочини, за якими останнім пред`явлено обвинувачення,відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими та особливо тяжкими злочинами, за які санкцією найбільш тяжчої статті передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк дванадцять років.

На даний час, враховуючи, що судовий розгляд у справі перебуває на початковій стадії, ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 не зменшилися та продовжують існувати.

Крім того, слід зауважити, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Так, відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України фактично продовжують існувати ризики, передбаченіп.п. 1 та 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачені можуть переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, продовжити кримінальну протиправну діяльність, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та виконання обвинуваченим покладених на них процесуальних обов`язків, є необхідність у продовженні дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, покладених на ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідно до ухвали слідчого судді Деснянського районного суду м.Чернігова від 04.07.2025 та ухвали Чернігівського апеляційного суду від 21.07.2025, відповідно.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість переховування від суду, обґрунтовується тим, що обґрунтовується тим, що обвинувачені, за відсутності контролю за їх поведінкою та місцезнаходженням, усвідомлюючи невідворотність покарання за вчинення злочинів, за найтяжчий з яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років, можуть переховуватися від суду або змінити місце свого проживання. Ризик переховування також є реальним через відсутність у держави Україна контролю за ділянкою східної та південної частини кордону та частини територій Сумської області, а також враховуючи обізнаність обвинувачених про можливість перетину кордону у напрямку республіки білорусь через кордон з Чернігівською областю, існує загроза виїзду обвинуваченого за межі України з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на свідків, у цьому кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що свідки у даному провадженні, які обізнані з обставинами вчинення кримінального правопорушення та були його безпосередніми очевидцями, знайомі з обвинуваченими, а також проживають із ними в одному населеному пункті. Таким чином, враховуючи характер та тяжкість кримінальних правопорушень, за яким ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення, обвинувачені можуть незаконно впливати на них у цьому кримінальному провадженні з метою зміни показів на свою користь.

Враховуючи положення ч. 2 ст. 23 КПК України про те, що не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в показаннях, речах та документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду, а також ч. 4 ст. 95 КПК України про те, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання і не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, існує вказаний ризик, оскільки свідки не були допитані в ході судового засідання та до проведення такого допиту можуть змінити раніше надані показання на користь обвинуваченого.

Крім того, продовжує існувати ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вчинити інше кримінальне правопорушення. Враховуючи обставини вчинення обвинуваченими інкримінованих злочинів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , фактично перебуваючи без контролю їх належної процесуальної поведінки, можуть і надалі продовжити вчиняти аналогічні злочини.

Враховуючи, що термін дії покладених на ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, спливає 25.02.2026, продовження строку дії вказаних обов`язків спрямоване запобігти вищезазначеним ризикам та забезпечити виконання обвинуваченими процесуальних обов`язків, а також посилення контролю за місцем перебування останніх.

У судовому засіданні прокурор підтримав свої вимоги з підстав, зазначених у клопотанні.

Обвинувачені та захисники просили частково послабити встановлені обмеження.

Заслухавши учасників, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Відповідно до вимог ст.ст.194, 199 КПК України під час розгляду клопотання про продовження строку дії обов`язків, покладених на обвинувачених, суд має перевірити існування ризиків, які були заявлені прокурором відповідно до ч.1 ст.177 КПК України та чи є обставини, що обґрунтовують необхідність покладення таких обов`язків.

Судом встановлено, що на даний час ризики, які існували на початку судового розгляду даного кримінального провадження, не зменшилися, вони продовжують існувати на даний час, прокурором у судовому засіданні доведені обставини, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які не були допитані судом, вчинити інші кримінальну правопорушення.

У зв`язку з цим клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 131,176-178, 182, 193, 196, 314-316, 369-372, 376 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України задовольнити.

Продовжити обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до яких застосовано запобіжний захід у виді застави, строк дії покладених на них ухвалою Чернігівського апеляційного суду від 21.07.2025 обов`язків строком на два місяці, а саме:

- прибувати до суду із встановленою ним періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали встановити до 18 квітня 2026 року, включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали суду оголошено 19 лютого 2026 року о 12 год. 00 хв.

Суддя