Справа № 367/2444/26
Провадження №1-кс/367/344/2026
УХВАЛА

Іменем України

10 березня 2026 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ірпені подане клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 30.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в :

До Ірпінського міського суду Київської області надійшло вищевказане клопотання, в якому прокурор Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , просить: з метою збереження речового доказу розглянути клопотання без повідомлення третьої особи та його адвоката, у відповідності до ч. 2 ст. 172 КПК України, та накласти арешт на майно, що на праві власності належить: ОСОБА_4 згідно з довідки з Державного реєстру нерухомого майна № 465703934 від 25.02.2025, а саме, квартира що за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 24, яка на праві власності належить ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_1 . Заборонити органам та суб`єктам, які здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації прав, а саме: суб`єктам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, в тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав, зокрема: Міністерству юстиції України та його територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, Київській, Севастопольській міським, районним у містах Києві та Севастополі державним адміністраціям, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції реєстрації вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не обмежуючись, державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно, державну реєстрацію обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо вищевказаного нерухомого майна.

Клопотання обґрунтовує тим, що відділом поліції №2 Бучанського РУП ГУНП у Київській області за процесуального керівництва Бучанської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000240 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2025 за ч.4 ст. 190 КК України.

В ході проведеного досудового розслідування встановлено, що 30.12.2025 до Бучанської окружної прокуратури Київської області надійшло повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від ОСОБА_5 .

Так, 30.12.2025 відповідно до вимог ст. 214 КПК прокурором Бучанської окружної прокуратури за результатами розгляду вказаного звернення, було прийнято рішення про внесення відомостей до ЄРДР № 0000240 за ч. 4 ст. 190 КК України.

Установлено, що в 2025 році невстановлені особи шахрайським шляхом заволоділи об`єктом нерухомого майном а саме квартирою, що за адресою: АДРЕСА_1 за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 24, яка перебувала у спільній сумісній власності (потерпілого) подружжя ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Так, наприкінці лютого 2018 року, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, але не пізніше 18.02.2018, ОСОБА_4 , перебуваючи у неустановленому досудовим розслідуванням місці із використанням комп?ютерної техніки, склав завідомо неправдивий офіційний документ - договір позики № 1-17/12 від 17.12.2008, про те, що вказаного числа в місті Києві у присутності ОСОБА_5 відбулось погодження умов надання останньому позики у вигляді грошових коштів у розмірі 23 000 000 (двадцять три мільйони ) гривень із покладенням на позичальника, а саме ОСОБА_5 обов?язку повернення вказаної суми грошових коштів у строк до 17.08.2018.

Складений завідомо неправдивий офіційний документ - договір позики № 1-17/12 від 17.12.2008 ОСОБА_4 підписав від свого імені в графі «Позикодавець», та у невстановлений досудовим слідством спосіб підробив підпис в графі «Позичальник», від імені ОСОБА_5 .

У подальшому, 18.02.2018 ОСОБА_4 звернувся до Сквирського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за договором позики № 1-17/12 від 17.12.2008, надавши при цьому до суду в якості доказу завідомо неправдивий офіційний документ, а саме договір позики № 1-17/12 від 17.12.2008, який фіктивно відображає та посвідчує факт і обставини за яких він надав ОСОБА_5 позики у вигляді грошових коштів у розмірі 23 000 000 грн.

За результатами судового розгляду позову ОСОБА_4 до ОСОБА_5 у справі № 376/394/19 Сквирським районним судом Київської постановлено рішення суду від 17.01.2020, яке 21.07.2020 набрало законної сили, за яким позовні вимогі ОСОБА_4 , про стягнення з ОСОБА_5 заборгованості за договором позики № 1-17/12 від 17.12.2008 у розмірі 23 000 000 (двадцять три мільйони ) гривень задоволено в повному обсязі.

Під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження проведено комплекс слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій, за результатами яких встановлено факт підробки підпису ОСОБА_5 у договорі позики №1-17/12 від 17.12.2008, не зважаючи на це на підставі даного неіснуючого зобов`язання приватним виконавцем ОСОБА_7 відкрито виконавче провадження та постановою 62750264 від 13.08.2020 описано і арештовано майно ОСОБА_5 .

В подальшому 15.12.2025 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено відомості про право власності ОСОБА_4 на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 24. Реєстрацію права власності здійснено на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціонів), якщо прилюдні торги (аукціони) не відбулися, серія та номер: 6702, від 15.12.2025, виданого приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області ОСОБА_8 .

Також встановлено, що вказані дії приватним нотаріусом та приватним виконавцем були вчинено за умови наявного арешту нерухомого майна, та враховуючи факт перебування на розгляді в суді обвинувального акту відносно ОСОБА_4 .

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 , щодо вчинення ним злочинів передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 190 ч.3 ст. 358 КК України за вказаними вище обставинами, скеровано до Сквирського районного суду Київської області, судовий розгляд наразі триває, підтримка публічного обвинувачення здійснюється прокурорами Бориспільської окружної прокуратури Київської області.

Враховуючи вищевикладене, із метою збереження речового доказу, процесуальний керівник вважає за потрібне накласти арешт на майно третьої особи ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на квартиру що за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, яка на праві власності належить ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У судове засідання прокурор, належним чином повідомлений, не з`явився, подав заяву в якій просив розглянути вказане клопотання без його участі, клопотання підтримав, просив задовольнити.

Відповідно ч. ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що відділом поліції №2 Бучанського РУП ГУНП у Київській області за процесуального керівництва Бучанської окружної прокуратури здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000240 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.12.2025 за ч.4 ст. 190 КК України.

Відповідно до витягу внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідування за № 0000240 від 30.12.2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме про те, що 15.12.2025 року невстановлена особа шляхом обману, в умовах воєнного стану, заволоділа чужим майном, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_5 .

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав та нерухового майна квартира що за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24, на праві власності належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

У даному випадку на вищевказане майно, необхідно накласти арешт для запобігання можливості його пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту є збереження вказаного майна як речового доказу в даному кримінальному провадженні, оскільки необхідно встановити чи є вказане майно знаряддям вчинення злочину, а також такі що зберегли на собі сліди вчинення злочину.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з вимогами ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Стаття 170 КПК України визначає що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2)спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, матеріали кримінального провадження, приходить до переконання, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню, оскільки існує необхідність забезпечення заходу по кримінальному провадженню у виді арешту вказаного майна.

Керуючись ст. 98, 131, 132, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про арешт майна по кримінальному провадженні, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000240 від 30.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України задовольнити.

Накластиарешт на майно, що на праві власності належить: ОСОБА_4 згідно з довідки з Державного реєстру нерухомого майна № 465703934 від 25.02.2025, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 24, яка на праві власності належить ОСОБА_4 : РНОКПП: НОМЕР_1 .

Заборонити вчиняти будь-які дії з приводудержавної реєстрації речових прав на нерухоме майно, державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно, скасування державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо вищевказаного нерухомого майна, що на праві власності належить: ОСОБА_4 згідно з довідки з Державного реєстру нерухомого майна № 465703934 від 25.02.2025, а саме на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 24, яка на праві власності належить ОСОБА_4 РНОКПП: НОМЕР_1 .

Роз`яснити, що відповідно до статті 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Слідчий суддя ОСОБА_1