Провадження № 1-кп/932/690/24
Справа № 233/2991/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ( в режимі відеоконференції)ОСОБА_4

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000924, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Коломия Івано-Франківської області, громадянина України, із професійно-технічною освітою, одруженого, військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, радіотелефоніста 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , сержанта, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000924 відносно ОСОБА_5 за ч.4 ст.402 КК України.

Під час судового засідання прокурор вважав за доцільне продовжити відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів на підставі п.1, 4, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений може переховуватись від суду з метою уникнення відповідальності, перешкоджати кримінальному провадженню, а також продовжити вчинювати нові кримінальні правопорушення.

Обвинувачений просив змінити запобіжний захід на домашній арешт в нічний час. У разі не можливості застосування домашнього арешту застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, про що подав клопотання, отримане судом 24.03.2026 року. В обґрунтування свого клопотання вказав, що прокурором не доведений ризик переховування від суду, вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, прокурором залишена поза увагою його належна процесуальна поведінка, безпосередньо після початку кримінального провадження та його добровільна поява в ДБР, що підтверджується показами свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Свідченнями ОСОБА_9 підтверджено його стійку спрямованість на виконання військового обов`язку та наявність його звернення щодо переведення на бойову посаду водія, тим самим вказує про відсутність будь-яких кримінальних намірів. Також прокурором не враховано пропорційність та тривалість тримання його під вартою понад два роки, а також його репутація на цей час, що підтверджується характеристикою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 15.12.2025 року. Крім того, жоден з доказів не підтверджують версію обвинувачення та не містять прямих чи не прямих даних про скоєння ним злочину, а тому його підозра за ч. 4 ст. 402 КК України є необґрунтованою.

При цьому, на цей час судом допитані свідки, а також дослідженні письмові докази, а тому безпідставно і не доведено посилання прокурора на ризик впливу на свідків.

Під час судового розгляду обвинувачений підтримав дане клопотання та заявив, що прокурором не доведені та не обґрунтовані ризики, які є лише припущенням прокурора, без надання будь-яких доказів їх існування. На цей час свідки допитані, докази досліджені й яким чином ним може бути знищено документи та здійснено вплив на свідків, прокурором не надано, а тому дане клопотання є необґрунтованим.

Захисник - адвокат ОСОБА_4 підтримала клопотання обвинуваченого, в задоволенні клопотання прокурора відмовити. Вказала, що заявлені прокурором ризики є ідентичними, але дана справа розглядається, а тому підстави клопотання повинні змінюватись, внаслідок чого заявлені прокурором ризики не є актуальними.

Вважає, що заявлене клопотання прокурора є не обґрунтованим та безпідставним.

Вислухавши учасників процесу, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів, суд, вислухавши думку учасників судового процесу, приходить до висновку щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти.

Так, станом на 24 березня 2026 року, строк тримання під вартою в умовах гауптвахти обвинуваченого ОСОБА_5 спливає, судовий розгляд по справі триває.

При цьому, ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні тяжкого злочину, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а отже усвідомлюючи відповідальність, яка йому загрожує у випадку доведеності його вини, існує реальний ризик того, що ОСОБА_5 може переховуватися від суду, чим перешкоджатиме кримінальному провадженню.

Також, судом враховано й те, що обвинувачений зареєстрований за межами міста Дніпра, що також дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_5 може без перешкод залишити місце мешкання з метою ухилення від суду, тим самим перешкоджати розгляду справи.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою в умовах гауптвахти, суд, враховує дані про особу обвинуваченого, характер та обставини вчиненого ним кримінального правопорушення, яке свідчить про відсутність у ОСОБА_5 стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, а також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Суд вважає, що з урахуванням стадії судового розгляду, а також досліджених всіх письмових доказів, відео, допитом заявлених свідків, на цей час відсутній ризик за п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Оцінюючи вищевказані обставини, суд, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту.

Суд враховує характер кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою в умовах гауптвахти і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Заява ОСОБА_5 про необґрунтованість підозри, висунутого обвинувачення, не є слушними, з наступних підстав.

Так, питання встановлення поза розумним сумнівом винуватості або невинуватості обвинуваченого у кримінальному правопорушенні за наслідками безпосереднього дослідження і оцінки під час судового розгляду доказів, суд буде вирішувати у нарадчій кімнаті згідно вимог ст.368 КПК України, а тому доводи обвинуваченого в цій частині судом не приймаються.

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості клопотання прокурора, як підстава зміни запобіжного заходу, судом також не приймається.

Так, ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України однією з підстав для продовження строку тримання під вартою особи є наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Окрім цього, посилання сторони захисту на відсутність порушень з боку обвинуваченого покладених обов`язків, також є безпідставними, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а у зв`язку із застосованим щодо ОСОБА_5 запобіжним заходом.

Наявність характеристики з ІНФОРМАЦІЯ_2 не є підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки вона зазначає про процесуальну поведінку обвинуваченого на цей час на гауптвахті і не може бути стримуючим фактором задля запобігання встановлених судом ризиків щодо необхідності продовження запобіжного заходу.

Доводи сторони захисту щодо тривалості перебування обвинуваченого під вартою, як підстава для зміни запобіжного заходу, судом не приймається, оскільки розгляд справи відбувається з урахуванням процесуальної зайнятості учасників процесу. При цьому, розгляд даного кримінального провадження Шевченківським районним судом міста Дніпра відбувався спочатку, після зміни територіальної підсудності судових справ Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області 28.10.2024 року.

Таким чином, враховуючи наведене, судом встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою в умовах гауптвахти ОСОБА_5 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Також суд враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та якісно погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі домашнього арешту у визначений нічний час, або особисте зобов`язання, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Крім того, відповідно до ухвали Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 24.09.2024 року ОСОБА_5 визначено суму застави у розмірі 20 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. 00 коп.

Суд вважає, що вказаний розмір раніше визначеної застави обвинуваченому ОСОБА_5 відповідає обставинам інкримінованого кримінального правопорушення, даним про його особу, і є достатньою мірою гарантування виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а тому суд вважає за необхідне залишити розмір застави без змін.

На підставі викладеного, суд, вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти строком на 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 196-197, 331, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 днів стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в умовах гауптвахти ІНФОРМАЦІЯ_3 строком на 60 днів, тобто до 22 травня 2026 року, включно.

Розмір раніше визначеної застави у розмірі 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто в сумі 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, 00 копійок - залишити без змін.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу обвинуваченому відмовити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати до суду за першим викликом; не відлучатись з місця свого перебування без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватися від спілкування зі свідками по даному кримінальному провадженню з приводу обставин кримінального провадження.

Визначити строк дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави 2 (два) місяці з дня її внесення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на них обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Донецької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в установлений Законом строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1