Справа №295/2946/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальне провадження № №0000224 від 17.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виповзів, Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: с. Виповзів Козелецького району, Чернігівської області, фактично проживавшого на момент затримання за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, востаннє 17.06.2013 вироком Носівського районного суду Чернігівської області за п. 6 ч. 2 ст.115, п. 12 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115, ч. 1 ст. 309, ч. З ст. 187, ч. 4 ст. 187, ч. З ст. 186 КК України до 15 років позбавлення волі,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 357, ч.4 ст.187 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Фастів, Київської області, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживавшої на момент затримання за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч.1 ст. 357, ч.4 ст.187 КК України,

з участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

У невстановлені час, день та місці, однак не пізніше 13 години 48 хвилин 17.01.2025 року, раніше знайомі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , достовірно знаючи про запроваджений на території України воєнний стан, діючи умисно, переслідуючи корисливий мотив з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, вступили у попередню змову, спрямовану на викрадення чужого майна.

17.01.2025 близько 13 години 48 хвилин ОСОБА_3 разом із ОСОБА_4 перебували поблизу будинку АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_8 .

В цей же день, час, місці та за вказаних обставин у ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які діяли за попередньою змовою групою осіб, виник спільний протиправний умисел, спрямований на незаконне проникнення до вказаного будинку з метою таємного викрадення майна, наявного в ньому.

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи заздалегідь спланований злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, що поєднане із проникненням у житло, діючи в умовах воєнного стану, переслідуючи при цьому корисливий мотив, скориставшись тим, що за їх протиправними діями ніхто не спостерігає та вони залишаються ніким непоміченими, підійшли до вхідних дверей будинку АДРЕСА_3 , який належить ОСОБА_8 . Після цього, ОСОБА_3 шляхом ривка відчинив вхідні двері до зазначеного вище будинку та він разом із ОСОБА_4 увійшли до нього, в результаті чого у такий спосіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проникли до житла ОСОБА_8 за вищевказаною адресою.

Перебуваючи у зазначеному житлі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали обшукувати кімнати будинку з метою виявлення майна, яким можна незаконно заволодіти, однак їх протиправні дії були перервані, оскільки в цей час до будинку повернулася власниця домоволодіння ОСОБА_8 .

Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що їх таємні дії, направлені на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням у житло, викрито потерпілою ОСОБА_8 , яка в цей час увійшла до коридору, в результаті раптово виниклого умислу, спрямованого на заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_3 з метою подолання опору потерпілої їх злочинним діям, скористався перевагою у віці та силі та здійснив на неї напад, схопивши при цьому за шию ззаду, після чого повалив на підлогу обличчям вперед, переважно на лівий бік, нанісши два удари правою рукою в область скроні праворуч, спричинивши синці на обличчі, обох верхніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Подолавши у зазначений спосіб опір потерпілої ОСОБА_8 та спричинивши насилля, яке є небезпечним для її здоров`я, скориставшись безпомічним станом потерпілої, ОСОБА_3 задля подальшого усунення протидії ОСОБА_8 вчинення ним та ОСОБА_4 злочинних дій, скориставшись мотузкою білого кольору, яку знайшов поруч в кімнаті на вішалці, зв`язав нею руки та ноги потерпілої ззаду та натягнув капюшон куртки на обличчя ОСОБА_8 , в яку остання була одягнена, щоб вона не змогла бачити їх зовнішність. Під час вищезазначених протиправних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , діючи спільно, за попередньою змовою групою осіб, висловлювали словесні погрози про застосування холодної та вогнепальної зброї відносно потерпілої та наміри її вбити, які ОСОБА_8 сприймала як реальні погрози та небезпеку для її життя, та повідомила, де в неї знаходяться грошові кошти та інше цінне майно. В цей момент ОСОБА_3 , утримуючи ОСОБА_8 на підлозі у зв`язаному стані, почав обшукувати її на наявність коштовностей на її тілі, після чого зірвав з правового вуха срібну сережку, однак викинув її тут же в кімнаті, після чого завдав не менше двох ударів рукою в область ребер справа, спричинивши закриту тупу травму грудної клітки у вигляді переломів 7,8 ребер праворуч, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, як така, що не є небезпечною для життя, але призвела до тривалого розладу здоров`я, таким чином застосувавши насилля, небезпечне для її здоров`я.

В цей час ОСОБА_4 ходила по будинку та обшукувала його кімнати, виявляючи майно, яким можна заволодіти та висловлювала при цьому на адресу ОСОБА_8 погрози вбивством в разі, якщо вона не скаже місцезнаходження цінного майна, яким вони могли б заволодіти

Не припиняючи своїх злочинних дій, ОСОБА_3 продовжував утримувати ОСОБА_8 , а ОСОБА_4 у свою чергу, з інших кімнат будинку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 заволоділа наступними речами: мобільним телефоном «Хіаоmі» моделі «Redmi 6А» (2/16G) в корпусі чорного кольору вартістю 803,75 грн., мобільним телефоном «Хіаоmі» моделі «Redmi АЗ» (3/64G) в корпусі зеленого кольору вартістю 2196,67 грн., мобільним телефоном «Хіаоmі» моделі «Redmi 6» (4/64G) в корпусі чорного кольору вартістю 1015,67 грн., а також грошовими коштами в сумі 2700 гривень, банківською карткою AT « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_9 та банківською карткою AT КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які згідно Закону України «Про інформацію», Закону України «Про платіжні послуги», ч. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг», Закону України «Про банки та банківську діяльність» і примітки до ст. 200 та ст. 358 КК України є офіційним документом, тобто електронним платіжним документом, засобом доступу до банківського рахунку.

Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , утримуючи зазначене викрадене майно та електронні платіжні документи при собі, місце вчинення злочину залишили, та в подальшому розпорядилися ним на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_8 майнової шкоди на загальну суму близько 6716,09 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив:

- напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу, поєднаному із проникненням у житло, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України;

- викрадення офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України.

ОСОБА_4 вчинила:

- напад з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу, поєднаний із проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України;

- викрадення офіційного документа, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину у вчиненні злочинів не визнав, зазначив, що 17.01.2025 близько 11 години ОСОБА_4 йому повідомила, що має передати документи водію автобуса, біля військової частини по АДРЕСА_4 . Тому вони їздили туди разом, передали документи. Після цього, вони перейшли дорогу та сіли у маршрутне таксі і приїхали додому на Польову, зайшли на ринок. В подальшому він пішов з ринку додому, а ОСОБА_4 ще зайшла на ринок, прийшла додому пізніше. О 17:10 до них прийшли поліцейські, проводили обшук у квартирі, шукали куртки, шапки, телефони. Застосовуючи фізичне і психічне насильство примусили його дати зізнавальні покази. Зазначив, що визнав тільки те, що в нього вдома знайшли, а саме картки, а телефони при них були свої, а інші він і в очі не бачив.

Обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнала, зазначила, що напад не вчиняла, потерпілу ОСОБА_8 ні разу не бачила, на вул. Богунській не була, та не знає навіть де вона знаходиться. Вона взагалі не розуміє як у неї вдома опинились вилучені банківські картки потерпілої, кодів до карток у них не було, нічого вона не викидала.

17.01.2025 після того як вони прокинулись, поїхали на Богунію, оскільки потрібно було передати сину документи, а саме: виписки з лікарні її невістки. Ці документи потрібно було передати закордон сину ОСОБА_11 через водія маршрутки. ОСОБА_3 був одягнений в цей день в чорній куртці, шапці, джинси і светр. Пересувались вони громадським транспортом. Зустрілися з людиною, віддали документи, потім перейшли дорогу, сіли в маршрутку і поїхали. Там ОСОБА_3 пішов додому, а вона купила продукти та теж пішла додому. Потім вони були вдома, а о 17.00 до них прийшли поліцейські і почали вибивати їм двері. Вони з ОСОБА_3 відкрили двері, працівники поліції пояснили, що прийшли до них, оскільки підозрюють їх в крадіжці. Під час обшуку, весь час вона та ОСОБА_3 були в різних кімнатах, а потім вона помітила, що ОСОБА_3 немає в квартирі. Працівники поліції знайшли банківські карточки та сказали, що вони були на холодильнику. Вони віддали всі речі, які попросили працівники поліції і нічого не викидали. Потім прийшов ОСОБА_3 , вони відійшли і останній сказав, що треба сказати, що вони вкрали телефони, він наполягав, сказав, що поліцейські виводять його вниз та б`ють. Після цього ОСОБА_4 дала зізнавальні покази задля того, щоб вони не били ОСОБА_3 . Під час обшуку в неї вилучили куртку та інші речі.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченими вини, вина повністю доведена дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що 17.01.2025 вона з донькою ОСОБА_8 були на кладовищі, верталися з поховання її брата ОСОБА_12 додому, поїхали до базару Хмільники та домовилися, що дочка поїде спочатку до себе, занесе свої речі, а потім прийде до неї. Коли ОСОБА_8 підходила до свого будинку, десь о 13:30 год, та побачила, що у вікні хтось виглядає, вона не зрозуміла, хто це може бути, подумала, що це донька раніше за неї прийшла. Коли вона підійшла ближче, побачила, що двері відкриті, але не просто відчинені, а з вирваними замками. Вона покликала ОСОБА_13 , зайшла за ширму та побачила незнайомий силует, побачила одяг, це була чорна куртка з білими вставками та на голові шапка чорного чи сірого кольору, більш точно побачити не змогла. Вона зайшла та позвала : «Оксана!», і в цей час із-за ширми на неї хтось навалився, двома руками накинув на неї штору, тримав в районі торсу, потім штовхнув та повалив і сказав: «Я тобі зараз (нецензурна лайка) влаштую Оксану», і штовхнув її в коридор. Потім другий вийшов з кімнати з другого боку та її повалили на землю вже двоє і почали кричати : «Мордою в підлогу». При цьому вона помітила, що хтось другий був в білих кросівках, чорних брюках. Вони вимагали кошти та забороняли їй кричати. Натягнули їй капюшон на голову. Удвох був хриплий голос, перший голос був однозначно чоловічий, другий голос був незрозумілий, бо був не такий як чоловічий, м`якший, вона подумала, що то була жінка, але коли чоловічий голос звертався до другого «Серега», засумнівалась, що то можливо якийсь молодий хлопець. На питання нападників про кошти вона відповіла, що у неї немає коштів, що вона поховала брата, на що вони сказали, що не вірять, а також те, що українці взагалі не повинні жити. Вона лежала на лівому боку, майже обличчям в підлогу, але не зовсім. Вони її притримували, коли вона лежала на підлозі, коли вона сказала, що гроші в сумці, то вже тримав один. В подальшому, один із нападників сказав: «Серьога візьми сумку», він взяв там було дві тисячі, вони взяли та сказали: «Нам вистачить доїхати до Чернігова». Потім чоловік засунув їй руку за шию та почав шукати золото, він зірвав сережку з вуха, на що вона сказала, що це срібло, і він її викинув. Потім взяли її телефон «Редмі» чорного кольору та телефон померлого брата ОСОБА_12 «Редмі 3А» блакитний і третій телефон, який лежав на столі в кімнаті, чорний редмі Х5, його вони теж забрали. В гаманці були кошти, точну суму називала поліції, близько 2500 грн, які вони викрали. Також викрали банківські карти одну « ІНФОРМАЦІЯ_6 » темно сильного кольору, одну пенсійну іменну « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_7 », однак останню вони викинули, бо вони подумали, що то дисконтна карта, бо вона була з написом «Фішка». Потім чоловік кричав: «Не кричи, а то я прийду в ніч та заріжу тебе» і казав : «Серьога, давай ніж та пістолет». ОСОБА_8 плакала та просила уйти нападників, казала, що має бути поминальний обід та почнуть люди сходитися. Коли вони зірвали ширму, яка висіла на шнуру то за нею був шнурок, яким вони зв`язали їй руки за спиною, потім ноги та пару разів накинули на руки шнурок, але не дуже щільно та вдарили її в скроню та в правий бік рази 2-3. Нападнику було не зручно бити, бо вона лежала на боку, але вистачило, щоб зламати їй 7,8 ребра. Що робив другий нападник в цей час вона не знає. Вона сприймала ситуацію дуже погано, просила, щоб нападники пішли, оскільки знала, що має ще прийти донька, і хвилювалася щоб їй ще не дісталось. Після того, як вони її зв`язали та все забрали, вона обперлася об пральну машинку, яка стояла в її коридорі, потихеньку дійшла до кухні, взяла ніж на столі розрізала ці шнурки, якими її зв`язали, підійшла до сумки, побачила, що в неї все викрали, вміст сумки витрушений на підлогу, там були ліки, чеки, також там були документи свідоцтво про смерть, але з документів все було на місці. Одразу виявила викрадення банківських карток. Оскільки були відсутні телефони, вона не змогла зателефонувати нікуди та пішла до сусідки. Від сусідки зателефонувала доньці, а потім вже в поліцію. В подальшому приїхала поліція та прийшла донька.

В той день їй зателефонувала жінка, яка проживає по вул. Космонавтів та сказала, що її чоловік знайшов телефон та зателефонували їй, виявивши її номер у вихідних дзвінках цього телефону. Вона повідомила про це поліцію, які вже вилучили той телефон. На другий день було упізнання по голосу, вона сиділа в кабінеті, за склом, а люди стояли за вікном, вона їх не бачила, лише чула голос, їм дали щось зачитати та вони по черзі зачитували, вона упізнала нападників по голосам в присутності понятих.

Цього ж дня вона ходила на експертизу, після впізнання, їй дуже боліло, тоді їй зробили рентген та виявили, що в неї зламане 7,8 ребра, виписали ліки, лікарняний відкрили 18 січня, а закрили 7 лютого, але їй ще боліло, лікарі казали, що буде боліти ще довго, вона не могла навіть дихати через цю біль.

З нею також проводили слідчий експеримент, де вона все детально пояснювала та показувала.

Протоколом слідчого експерименту за участі потерпілої ОСОБА_8 та відеозаписом до нього від 20.02.2025, повністю підтверджуються показання потерпілої, в ході слідчого експерименту, проведеного з дотриманням відповідних норм КПК України, вона докладно розповіла всі обставини нападу на неї 17.01.25 та показала механізм і локалізацію нанесення обвинуваченими їй тілесних ушкоджень, зазначений нею під час допиту.

Її покази були постійні, послідовні і логічні як під час слідчого експеримента, так і в судовому засіданні. Вони також підтверджуються іншими доказами по справі.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що є донькою потерпілої ОСОБА_8 17.01.2025 вона поверталась з мамою з кладовища, після поховання дядька, і домовились, що кожен піде до себе додому, а потім вона пізніше прийде до мами додому. Пізніше їй зателефонувала мати з телефону сусідки та в шоковому стані плакала, сказала що її побили, пограбували та зв`язали руки. Після цих слів вона одразу побігла до матері додому, за хвилин 5-7 вона вже була на місці і по дорозі зателефонувала на лінію НОМЕР_3 та описала ситуацію. Коли вона прибігла за адресою АДРЕСА_4 , мама була у дворі в куртці, при цьому в її руках був мотузок та вона перебувала в шоковому стані, на скроні був синець.

Мама розповіла що прийшла додому, побачила справа від дверей у вікні рух, думала що то вона (донька), двері були відчинені, вона їх відчинила, покликали доньку, а на неї з справа хтось впав, завалив її. Казала, що було двоє людей, один по голосу - чоловік, а другий голос не зрозумілий чи то молодий хлопець чи то жінка. Зв`язали руки, вдарили в правий бік, погрожували. Також мати розказала, що забрали телефони її та її покійного дядька, кошти, що були в гаманці приблизно 2 тис грн. та 3 банківські картки: жовту, картку дядька - зелену зарплатну та ще картка ІНФОРМАЦІЯ_7 аваль там написано ''Фішка''. Поліція приїхала хвилин через 10 після того як вона прийшла до матері. Поки не приїхала поліція ні вона, ні її мати не заходили до будинку. Огляд проводився за участі мами. Картку «Фішка» знайшли в маминих речах під час огляду. Також зазначила, що коли вона прийшла до мами у останньої головного убору не було, бо в той день вона була в куртці з капюшоном, який одягала на голову. Матір казала, що коли її повалили, та накинули їй капюшон на голову. На момент події мама проживала вже сама, а раніше з братом своїм. Ключів від будинку мами у свідка ОСОБА_8 не було.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що одного вечора палив на балконі і побачив групу людей, які активно щось шукали та, здається, кидали щось схоже на телефон в землю і піднімали, думав, що це експеримент, пов`язаний із падінням телефону. Потім зранку близько 10.00 побачив в іншому місці під балконом телефон зелений Ксаомі, який лежав на землі. Він його підняв, увімкнув і зайшов в останній виклик з «вайбера», зателефонував туди і з`ясував, що власник помер, потім зателефонував його сестрі, яка сказала, що її пограбували і порадила звернутись у поліцію. Після цього приблизно в обід його дружина ОСОБА_15 викликала поліцію і в подальшому передала цей телефон поліцейським.

Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснив, що 17.01.2025, будучи оперуповноваженим ЖРУП виїхав у складі слідчо-оперативної групи для проведення обшуку по даному кримінальному провадженню в квартирі, де проживали обвинувачені. Після проведення обшуку в квартирі обвинувачених останні повідомили, що викинули викрадені телефони у вікно. Тому фони викликали додатково слідчих для проведення обшуку біля будинку. До їх прибуття він забезпечував охорону території, не порушуючи обстановку, поверхнево оглянув, де могли бути викинуті речі. Побачивши якийсь предмет , схожий на телефон, підняв, оглянув, впевнився, що це дійсно телефон і поклав назад. Також шукали барсетку на деревах, виявили, що телефони викинуто з одного вікна квартири, а барсетку з іншого. Не пам`ятає такого, що хтось телефон кидав і піднімав, він кидав плаский камінець, щоб зрозуміти яким чином падав телефон, який за словами обшукуваних вони викинули у вікно.

Свідок ОСОБА_17 суду повідомила, що є сусідкою потерпілої. Пам`ятає, як одного дня в обідню пору до неї прибігла ОСОБА_8 , кричала, що її пограбували, просила її телефон зателефонувати дочці, щоб заблокували викрадені банківські картки, а потім в поліцію. Вона сказала, що прийшла додому, двері були вибиті, її побили та пограбували невідомі особи, викрали гроші, картки, телефони. Її всю трусило, на руках були сліди від мотузки і на обличчі був синець. Казала, що нападників було двоє чоловік і жінка. Потім ОСОБА_8 повернулась додому і чекала там поліцію, пізніше, коли вже вечоріло, її запросили на обшук в якості понятої. У одного з сусідів на вулиці є камера відеоспостереження і вона мала записати, як нападки йшли до будинку ОСОБА_8 і назад, бо там вулиця тупикова, іншого виходу немає, ніж через будинок сусіда з камерами немає.

Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні пояснив, що 16.01.2025 сусідка ОСОБА_8 поховала свого брата, а наступного дня сусіди повідомили, що її пограбували. Почувши це, він став переглядати записи зі своїх камер спостереження в пошуках сторонніх осіб на вулиці і побачив, що дві особи (чоловік і жінка) шли по вулиці разом, спокійно, зайшли до будинку з адресою АДРЕСА_5 , через 5 хвилин вийшли, далі заходили до АДРЕСА_6 . Через деякий час камери зафіксували, як вони повертаються назад, пересуваючись окремо один від одного, озираючись. Вони виглядали підозріло, а тому він записав відрізки відео з ними на телефон, зробив скріншоту. 18.01.2025 в «Житомирінфо» опублікували новину, що злочинців, які пограбували ОСОБА_8 , затримано, а тому в поліцію не повідомляв про наявне у нього відео. Лише коли зустрів на вулиці ОСОБА_8 , скинув це відео і скріншот їй на телефон. Під час перегляду відеозаписів і скріншотів, наданих суду потерпілою, зазначив, що саме ці відеозаписи та скріншоту він робив на власний телефон при перегляді відеозаписів з власних камер відео спостереження та передав потерпілій.

Таким чином, свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_17 підтвердили правдивість показів потерпілої, їх незмінність та послідовність з моменту вчинення відносно неї злочину і до показів у судовому засіданні.

Свідок ОСОБА_18 підтвердив джерело походження відеозаписів та скріншотів, наданих потерпілою суду із зображенням обвинувачених, які 17.01.2026 прямували до будинку потерпілої і в зворотному напрямку. Він у сукупності з іншими доказами по справі спростував доводи обвинувачених, що вони ніколи не були на вул. Богунській взагалі і у потерпілої дома зокрема.

Доводам свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_16 суд надає оцінку у сукупності із даними відеозаписів та протоколів обшуку.

Аналізуючи письмові та речові докази по справі, суд враховує наступне.

Згідно витягу з ЄРДР за № 0000224 від 17.01.2025 та постанови про зміну кваліфікації від 17.01.2026, 17.01.2025 за повідомленням потерпілої ОСОБА_8 внесено відомості по вчинення відносно неї злочину, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України, а цього ж дня вказані дії перекваліфіковано на ч.4 ст. 187 КК України, зазначено, що близько 13.48 невідомі особи з метою заволодіння чужим майном за попередньою змовою проникли у житло ОСОБА_8 , що за адресою: АДРЕСА_4 , та застосовуючи насильство, викрали мобільні телефони та грошові кошти в сумі близько 30 000 грн. 28.01.2026 також внесено відомості про вчинення вказаними особами відносно ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч.1 ст. 357 КК України.

Рапортом від 17.01.2025 року інспектору чергового Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_19 підтверджуються покази потерпілої та свідка ОСОБА_17 про повідомлення потерпілої 17.01.2025 о 13.48 у службу « НОМЕР_3 » про вчинення відносно неї злочину. В рапорті зафіксовано: «Заявниця повідомляє, що за вказаною адресою тільки що 2 невідомих особи напали в квартирі на неї (незаконно проникли до будинку), повалили на підлогу, після чого зв`язали, обікрали будинок (сумку, в ній банківська картка та мобільні телефони). Заявниця самостійно звільнилась та втікла до сусідки».

В протоколі прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.01.2025 зазначено, що 17.01.2025 близько 13.30 дві невідомі особи відкрито із застосуванням насильства викрали грошові кошти в сумі 2700 грн та мобільні телефони. Зможе їх впізнати по голосу.

Отже, вказаним документом спростовуються доводи обвинувачених, що потерпіла постійно змінювала покази щодо того, яка сума коштів була в неї викрадена. Саме сума викрадених коштів, зазначена в заяві потерпілої, покладена в основу обвинувачення. А відомості, зазначені при описі фабули злочину в ЄРДР, є похідними від даної заяви потерпілої і лише приблизно визначають загальну суму заподіяної шкоди.

Протоколом огляду місця події від 17.01.2025 оглянуто і зафіксовано місце вчинення кримінального правопорушення, зафіксовано розкидані речі потерпілої, сережку на підлозі, сумку потерпілої, з якої викрадено банківські карти, гроші, телефони і виявлено карту Аваль Банку «Фішка», яку до цього потерпіла вважала викраденою. Також виявлено, сфотографовано та вилучено в установленому порядку мотузку, якою зв`язували руки потерпілій.

Згідно з випискою № 345 від 18.01.2025 ОСОБА_8 перебувала на лікуванні КП « ІНФОРМАЦІЯ_8 » ЖМР з діагнозом: закритий перелом восьмого ребра справа.

Згідно з актом судово-медичного обстеження № 121 від 20.01.2025, висновку експерта №149 від 20.01.2025 та висновком експерта №184 від 31.01.2025, у гр. ОСОБА_8 виявлено: синці на обличчі, обох верхніх кінцівках, які відносяться до легких тілесних ушкоджень; закриту тупу травму грудної клітки у вигляді переломів 7,8 ребер праворуч, яка відноситься до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як така, що не є небезпечною для життя, але призвела до тривалого розладу здоров`я. Вказані тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_8 утворилися від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, малоймовірно при падінні, не виключено в термін та за обставин, вказаних потерпілою.

Протоколом огляду місця події від 17.01.2025 зафіксовано огляд відкритої ділянки місцевості поблизу будинку АДРЕСА_7 . В ході огляду виявлено і вилучено нагрудну чорну сумку чорного кольору (типу барсетки), в середині якої знаходилися пістолет, магазин до нього, телефон «Xiaomi» моделі «Redmi 6А» в корпусі чорного кольору та мобільний телефон «Хіоmі» моделі «Redmi 6» (4/64G).

Вказані телефони згідно з протоколом огляду предмету від 18.01.2026 потерпіла впізнала як свої.

В ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , проведеного 17.01.2025 року виявлено і вилучено банківську карту AT « ІНФОРМАЦІЯ_3 » НОМЕР_1 видану на ім`я ОСОБА_9 та банківську картку AT КБ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_10 , куртку чорного кольору, шапку сірого кольору та баф сірого кольору.

В ході огляду банківських карт, що зафіксовано протоколом від 18.01.2026, вилучених в ході обшуку 17.01.2026 за місцем проживання обвинувачених, потерпіла впізнала їх як свої.

Належність однієї з карт ОСОБА_8 підтверджується також документами з банку, отриманими на підставі ухвали про тимчасовий доступ, а друга карта згідно показів потерпілої належала їй як спадкоємиці її померлого брата ОСОБА_12 .

Дослідженими в судовому засіданні відеозаписами з камер «Безпечне місто», камери, розташованої в маршрутному таксі № 26 за 17.01.2026 та протоколами огляду вказаних відеозаписів встановлено пересування ОСОБА_3 та ОСОБА_4 містом ОСОБА_20 17.01.2026 по маршруту в напрямку будинку потерпілої та назад.

Оцінюючи вказані відеозаписи, суд враховує, що обвинувачені в свої показаннях не оспорювали що у вказаний день і час вони дійсно їздили у напрямку Богунії. Разом з тим суд критично оцінює позицію обвинувачених, які спочатку стверджували, що саму вул. Богунську не відвідували, а лише були на зупинці біля пологового будинку на проспекті Миру, де передали документи, а потім перейшли дорогу і сіли в маршрутне таксі і поїхали в зворотному напрямку додому. А в подальшому впізнали себе на фото та відеозаписі по вул. Богунській під час руху в напрямку будинку потерпілої та у зворотному напрямку.

Мобільний телефон «Хіаоmі» моделі «Redmi АЗ» (3/64G) в корпусі зеленого кольору, вилучений у ОСОБА_21 , який знайшов свідок ОСОБА_14 18.01.2025 о 10.00 біля буд. АДРЕСА_7 потерпіла також впізнала як телефон її померлого брата, викрадений у неї 17.01.2026 обвинуваченими за обставин, повідомлених нею раніше, що підтверджується заявою ОСОБА_21 , протоколом огляду місця події від 18.01.2026, протоколом огляду предмета, показаннями свідка ОСОБА_14 .

Протоколами пред`явлення особи для впізнання від 18.01.2025 підтверджується впізнання потерпілою ОСОБА_8 обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за тембром голосу, хриплістю голосу як осіб, які 17.01.2025 вчинили відносно неї розбійний напад, утримували та погрожували фізичною розправою.

Суд звертає увагу, що процедура проведення впізнання за голосом, передбачена ч.9 ст. 228 КПК України, повністю дотримана, впізнання проводилось в присутності захисників ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які як і обвинувачені зауважень по проведенню слідчої дії не мали. Доводи сторони захисту, що серед осіб, що пред`являлись для впізнання, були особи різного віку і статі, не свідчить про недотримання вимог КПК України, оскільки впізнання здійснювалось не за зовнішніми ознаками, а за голосом. Згідно п.9 ст. 228 КПК України обов`язковою особливістю впізнання за голосом є проведення його поза візуальним контактом між особою, що впізнає, та особами, які пред`явлені для впізнання. Це було дотримано. Відмінність осіб, що пред`являлись для впізнання, за віком і голосом обумовлена описом голосів нападників, який надала потерпіла, і не свідчить про порушення слідчим норм КПК України при проведенні впізнання за голосом.

Висновком експерта від 23.01.2025 № СЕ-19/106-25/1208-БЛ підтверджується, що пістолет, вилучений 17.01.2025 року в ході проведення огляду місця події за адресою АДРЕСА_7 , є сертифікованою вогнепальною зброєю самозахисту - травматичною зброєю з вогнепальним принципом метання снаряду (пристроєм для стрільби патронами, спорядженими еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії) - гладкоствольним самозарядним пістолетом моделі «ВІЙ», калібру 9 мм Р.А., серія та номер екземпляру якого « НОМЕР_4 ». В пістолеті використовується магазин від іншого екземпляра зброї, три останні цифри якої «421». Пістолет призначений для відстрілу патронів, споряджених еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії, калібру 9 мм Р.А. Конструкція пістолета не дозволяє здійснювати постріли штатними патронами до бойової зброї без внесення змін у конструкцію патронів або пістолета. Пістолет виготовлений промисловим способом на виробництві військової частини № НОМЕР_5 , АДРЕСА_8 на базі промислово виготовленого бойового 9 мм пістолету конструкції Макарова «ПМ», серія та номер екземпляру якого « НОМЕР_6 », 1968 року виготовлення. Пістолет придатний до стрільби патронами калібру 9 мм ОСОБА_22 , що вилучені разом і цим пістолетом, виготовлені промисловим способом, придатні до стрільби з досліджуваного пістолета, боєприпасами не являються, а є шумовими (холостими) пістолетними патронами калібру 9 мм Р.А.К. Вони не придатні до стрільби на ураження цілі, а призначені для імітації проведення пострілів зі зброї калібру 9 мм Р.А.К.

Наявність вказаної зброї у обвинуваченого свідчить про реальність його погроз стосовно потерпілої.

В ході судового розгляду справи потерпіла надала суду, і судом долучено і досліджено в якості доказу фото- та відеоматеріали, записані свідком ОСОБА_18 на свій телефон з відеозапису, записаного його камерами відеоспостереження, розташованими на його будинку, поблизу будинку потерпілої. В ході перегляду вказаних фото і відеоматеріалів обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 упізнали себе на них, а свідок ОСОБА_18 повідомив, що вказані фото і відео зафіксували події 17.01.2025 близько 13 години. Він бачив, як обвинувачені у вказані дату і час проходили неподалік від місця проживання потерпілої по АДРЕСА_4 .

Захисник висловив сумнів щодо достовірності вказаних фото та відеозаписів та заявив клопотання про призначення експертизи на предмет їх достовірності. У задоволенні вказаного клопотання судом відмовлено у зв`язку із відсутністю оригінального пристрою, оригінальної фонограми, додаткового обладнання. На підставі зазначеного суд не покладає в основу вироку вказані фото і відео зображення.

Разом з тим, відсутні підстави не приймати до уваги покази обвинувачених після перегляду цих фото та відеозображень, в яких вони визнали, що дійсно у вказаний день і час були за вказаною адресою, та покази свідка ОСОБА_18 , який їх там бачив.

Відповідно до висновку експерта №81/25-25 від 25.02.2025, ринкова вартість мобільного телефону торговельної марки «Xiaomi» моделі «Redmi 6А» (2/16 Gb), який був у використанні, станом на 17.01.2025 складала 803,75 грн. (Вісімсот три гривні 75 копійок). Ринкова вартість мобільного телефону торговельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi А3» (3/64 Gb), який був у використанні, станом на 17.01.2025 складала 2196,67 грн. (Дві тисячі сто дев`яносто шість гривень 67 копійок). Ринкова вартість мобільного телефону торговельної марки «Хіаоmі» моделі «Redmi 6» (4/64 Gb), станом на 17.01.2025 складала 1015,67 грн. (Одна тисяча п`ятнадцять гривень 67 коп.). Загальна вартість мобільних телефонів за даною експертизою становить - 4 016,09 грн.

Таким чином сукупність доказів по справі в їх взаємозв`язку повністю доводить пред`явлене обвинувачення. Суд звертає увагу на те, що покази потерпілої як під час допиту в суді, так і згідно письмової заяви про вчинений злочин, протоколу слідчого експерименту з нею є послідовними, узгоджуються між собою, з показами свідків у кримінальному провадженні та письмовими доказами по справі.

При цьому покази обвинувачених в ході судового розгляду справи змінювались: спочатку вони стверджували, що ніколи не були на вул. Богунській, потім визнали, що були, однак не могли логічно пояснити, що вони там робили.

Викрадені речі потерпілої були вилучені: частково в квартирі під час обшуку у обвинувачених; частково під балконом після їх пояснень, що вони їх викинули з вікна; частково наступного дня під балконом сусідами, які оглядали територію після того, як вночі бачили огляд місця події.

Потерпіла упізнала обвинувачених за голосом і свідок їх бачив у себе по камерам відео спостереження.

Вказане у сукупності з іншими зазначеними доказами по справі повністю підтверджує версію обвинувачення та спростовує версію захисту.

Вина ОСОБА_3 у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу, поєднаному із проникненням у житло, вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України; та вина у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України доведена повністю. В його діях є зазначені склади злочинів.

Вина ОСОБА_4 у нападі з метою заволодіння чужим майном (розбій), поєднаному із погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я особи, що зазнала нападу, поєднаному із проникненням у житло, за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 187 КК України; та вина у викраденні офіційного документа, вчиненого з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 357 КК України доведена повністю. В її діях є зазначені склади злочинів.

Домовленість на спільне вчинення кримінального правопорушення в даному випадку визначається за допомогою конклюдентних дій поведінки, що свідчить про намір діяти для досягнення спільної злочинної мети. Вони разом приїхали, зайшли у будинок, злагоджено діяли з розподілом ролей: ОСОБА_3 утримував потерпілу, зв`язував, застосовував насилля та погрожував застосуванням насилля, ОСОБА_4 шукала майно та своєю поведінкою підтвердила спільність дій, висловлюючи словесні погрози вбивством потерпілій. Їх дії були спільні, взаємопов`язані, направлені на досягнення єдиної загальної мети.

Суд відхиляє зауваження сторони захисту з приводу того, що у витягу з ЄРДР від 17.01.2025 в фабулі відсутня інформація щодо викрадення банківських карток і що їх викрадення є сфабрикованим твердженням органу досудового розслідування, оскільки в фабулі витягу з ЄРДР відображається короткий зміст обставин події злочину, а інформація щодо переліку викраденого майна і речей встановлюється в ході слідчих дій та повністю підтверджується не тільки показами свідків та потерпілої, а і відповідним рапортом по лінії 102 щодо реєстрації в ЄО № 3232 від 17.01.2025.

Крім того, те, що потерпіла з самого початку вказувала про викрадені банківські картки свідчить протокол прийняття в неї заяви про злочин від 17.01.2025, рапорт працівників взводу № 1 роти ТОР УПП у Житомирській області, які перші прибули на місце події за адресою: АДРЕСА_4 , де зазначено, що потерпіла повідомила про напад на неї двох невідомих осіб, один з яких був точно чоловічої статі, одягнутий в чорну куртку з сірими вставками, розмовляв російською мовою, повалив на підлогу, зв`язав. Нападники викрали грошові кошти та телефони з номерами операторів мобільного зв`язку НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 ; НОМЕР_9 .

Під час проведення обшуку як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_4 надали пояснення працівникам поліції щодо вчинення ними розбійного нападу на ОСОБА_8 та розказали про детальні обставини його вчинення. Суд не враховує дані покази в якості доказів їх вини, однак звертає увагу, що деталі, повідомлені ними в ході цієї розповіді, могли бути відомі тільки тим особам, які вчинили злочин та потерплій. Зокрема, що коли потерпіла повернулась до будинку ОСОБА_3 сховався за занавіскою, після чого напавши ззаду, повалив на підлогу та зв`язав. Потім ОСОБА_3 повідомив маршрут, яким вертались додому (що знайшло своє підтвердження під час проведення огляду відеозаписів з камер відеоспостереження безпечного міста).

ОСОБА_4 також, в свою чергу повідомила, що викрала у ОСОБА_8 гроші та телефони чорний і зеленуватий, які по приходу працівників поліції викинула у вікно разом із сумкою чорного кольору. Такими відомостями на момент проведення обшуку в квартирі обвинувачених слідство не володіло і воно мало можливість здобути додаткові докази лише завдяки показанням обвинувачених.

Тут суд враховує не покази обвинувачених під час слідчої дії, а те, що завдяки їм слідство здобуло нові докази.

Суд звертає увагу також на те, що на момент проведення невідкладного обшуку за адресою: АДРЕСА_1 за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 остання повідомила про викрадення саме зеленуватого телефону. Про факт викрадення цього телефону потерпіла одразу не повідомила, оскільки телефон належав її померлому брату і про його зникнення вона дізналася тільки 18.01.2025 після того, як сторонні особи повідомили її про знахідку.

Вказані обставини разом із поясненнями свідка ОСОБА_16 спростовують доводи сторони захисту, що вказаний мобільний телефон підкинуто на місце події працівниками поліції.

Щодо доводів сторони захисту недопустимість протоколу обшуку від 17.01.2025 за місцем проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то суд звертає увагу, що вказана слідча дія проведена з дотриманням вимог КПК України, в протоколі зазначена її підстава невідкладний обшук, що повністю узгоджується з положеннями ч. 3 ст. 233 КПК України, оскільки підставою для його проведення було врятування майна та безпосереднє переслідування осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення, та в подальшому його проведення було легалізовано ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 20.01.2025.

Весь процес здійснення обшуку зафіксований відеозаписом, що підтверджує достовірність його результатів. На відеозаписі зафіксовано пошук, виявлення і вилучення банківських карток в кухні на шафі і спростовує доводи обвинувачених щодо недобросовісних дій працівників поліції, які дані карти виявляли у них в квартирі.

Суд звертає увагу на те, що КПК України не передбачено обов`язок всіх присутніх бути увесь час в об`єктиві камери під час фіксування слідчої дії.

Під час проведення вказаної слідчої дії будь-яких зауважень заявлено не було.

Крім того, постановою ТУ ДБР, розташованому у м. Хмельницькому, від 20.02.2026 кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄДРДР на підставі повідомлення ОСОБА_3 у судовому засіданні про недозволені методи досудового розслідування, закрито у зв`язку із відсутністю в діяннях працівників поліції складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 365 КК України.

Вказане у сукупності свідчить про відсутність підстав визнання протоколу обшуку недопустимим доказом.

Обираючи обвинуваченим вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості злочинів, особи винних, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, передбачений ч.4 ст. 187, згідно ч.6 ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, який посягає не лише на право власності, а й на життя та здоров`я людини, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України згідно ч.2 ст. 12 КК України відноситься до кримінальних проступків.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 відповідно до ст. 66 КК України відсутні.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України відсутні.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінальних правопорушень відносно особи похилого віку.

В обвинувальному акті сторона обвинувачення не зазначила наявність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , а саме вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку. З огляду на наведене, суд цю обставину не враховує як обтяжуючу обставину.

Разом із тим при призначенні покарання суд враховує, що потерпіла в даному кримінальному провадженні є особою похилого віку.

Суд враховує, що ОСОБА_3 до затримання не працював, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, раніше судимий за вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів проти життя та здоров`я осіб, належних висновків для себе не зробив, знову вчинив умисний особливо тяжкий злочин та проступок за обтяжуючих покарання обставин, суд враховує, що саме ОСОБА_3 бив потерпілу, зв`язував, його участь є вагомішою, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає покарання не у мінімальних межах санкції частини статті, за якою він визнається винуватим у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд враховує, що ОСОБА_4 до затримання не працювала, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебувала, за місцем проживання характеризується посередньо, в силу ст. 89 КК України раніше не судима, вчинила особливо тяжкий умисний злочин та проступок відносно потерпілої, яка є особою похилого віку, вчиняючи злочини групою осіб, її вина у наслідках, що настали для потерпілої, є меншою, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, тому призначає покарання в межах санкції частини статті за якою вона визнається винуватою у виді позбавлення волі, що буде необхідним та достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів.

Враховуючи зазначені обставини, думку потерпілого, характер дії обвинувачених, що потерпілу зв`язали, били, застосували психічне насильство, погрожуючи фізичною розправою, наслідки, що настали для неї у виді тілесних ушкоджень, обставини вчинених кримінальних правопорушень за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, поєднаному із проникненням у житло та інші зазначені вище обставини, суд приходить до висновку про неможливість призначення покарання в мінімальних межах санкції статті.

На підставі ч.5 ст.72 КК України підлягає зарахуванню в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення.

Цивільний позов не заявлено.

Питання щодо речових доказів, суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експерта суд стягує з обвинувачених на користь Держави лише за ті експертизи, які покладають в основу обвинувачення (експертиза зброї, вартістю 3 183 грн. 60 коп. та товарознавча експертиза, вартістю 4240 грн. 80 коп.) всього 7 424, грн. по 3712 грн. 20 коп.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили підлягає продовженню щодо обох обвинувачених у виді тримання під вартою з огляду на продовження існування ризиків, пов`язаних із ухиленням від суду, враховуючи тяжкість покарання та відсутність міцних соціальних зв`язків.

Керуючись ст.ст. 371, 373, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч.2 ст.28, ч.1 ст. 357 КК України і призначити йому покарання:

-за ч.2 ст.28, ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік,

-за ч.4 ст. 187 КК України у виді 11 (одинадцяти) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим суд визначає остаточне покарання ОСОБА_3 у виді 11 років позбавлення волі.

ОСОБА_4 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187 та ч.2 ст.28, ч.1 ст. 357 КК України і призначити їй покарання:

- за ч.2 ст.28, ч.1 ст. 357 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік,

- за ч.4 ст. 187 КК України у виді 9 (дев`яти) років позбавлення волі із конфіскацією усього майна.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим суд визначає остаточне покарання ОСОБА_4 у виді 9 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_3 на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.01.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк покарання строк попереднього ув`язнення з 17.01.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити строк тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж до 25.05.2026 року.

Продовжити строк тримання обвинуваченої ОСОБА_4 під вартою до набрання вироком законної сили, але не довше, ніж до 25.05.2026 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3712 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 3712 грн. 20 коп.

Долю речових доказів вирішити наступним чином:

- 10 паперових конвертів НПУ зі змивами, 7 банок із запахом, серветку, частину мотузки, що зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_9 знищити;

- куртку жіночу та пов`язку, що зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_9 повернути ОСОБА_4 , а в разі незапиту знищити;

- сумку чоловічу шапку сірого кольору, що зберігаються в ІНФОРМАЦІЯ_9 повернути ОСОБА_3 , а в разі незапиту знищити;

- гаманець зеленого кольору, сумки чорного кольору, банківські карти 3 шт., сережки із матеріалу, схожого на срібло, два мобільні телефони марки «Xiaomi Redmi 6A» та один мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A3», повернути потерпілій, а в разі незапиту знищити,

- диск з записами камер відео спостереження залишити в матеріалах кримінального провадження,

- пістолет «ВІЙ» - конфіскувати в дохід держави.

Скасувати арешти, накладені на речові докази ухвалами Богунського районного суду м. Житомира № 295/876/25 від 22.01.2025, № 295/872/25 від 22.01.2025, № 295/875/25 від 21.01.2025, 295/1187/25 від 27.01.2025

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1