УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2026 року

м. Київ

справа № 759/17045/25

провадження № 51-956ск26

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянула касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року і

встановила:

ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня

2025 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_5 та дізнавачів Святошинського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у закритті кримінального провадження №0000231.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року згадана вище ухвала слідчого судді залишена без змін.

Не погоджуючись із постановленими рішенням суду апеляційної інстанції, скаржниця ставить питання про його перевірку в касаційному порядку з підстав порушення судом апеляційної інстанції норм Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України).

Відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

Обмеження права на касаційне оскарження ухвали слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку та ухвали апеляційного суду за результатом такого перегляду визначено законодавцем і прямо передбачене процесуальним законом. Таке обмеження відповідає основним засадам судочинства, що визначені Конституцією України, є пропорційним та обґрунтованим.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини першої статті 129 Конституції України).

Встановлюючи обмеження права на касаційне оскарження судових рішень, законодавець повинен керуватися такою складовою принципу верховенства права як пропорційність. За правовою позицією Конституційного Суду України обмеження прав і свобод людини і громадянина є допустимим виключно за умови, що таке обмеження є домірним (пропорційним) та суспільно необхідним (рішення Конституційного Суду України від 19 жовтня 2009 року № 26-рп/2009).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду; такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (пункт 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, пункт 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» (Krombach v. France) від 13 лютого 2001 року).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року, постановленою за наслідками розгляду апеляційної скарги ОСОБА_4 , ухвала слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 26 серпня 2025 року залишена без змін.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та долучених до неї копій судових рішень, скаржниця звернулася до касаційного суду з касаційною скаргою на ухвалу слідчого судді, яка вже була розглянута судом апеляційної інстанції по суті, тобто на судове рішення, яке відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, тому Верховний Суд дійшов висновку про те, що на підставі ч. 4 ст. 424 КПК України та відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 428 цього Кодексу слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Ураховуючи наведене та керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

постановила:

відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 лютого 2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3