У Х В А Л А

застосування запобіжного заходу

Справа № 936/355/26

Провадження № 1-кс/936/56/2026

18.03.2026 селище Воловець

слідчий суддя Воловецького районного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 12.02.2025 року Воловецьким районним судом Закарпатської області за ч.1 ст.246 КК України до штрафу в розмірі 17 000 грн.,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

Слідчий слідчого відділення ВП №2 Мукачівського РУП ГУНП у Закарпатській області ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 . Обґрунтовує клопотання тим, що підозрюваний ОСОБА_5 20.02.2026 близько 12:00 год, перебуваючи на ділянці із насадженнями Ліщини, неподалік 717 кілометра автодороги М06 сполученням «Київ-Чоп» в межах села Нижні Ворота, Мукачівського району, де робив заготівлі із деревини виявив на землі ручну наступальну осколкову гранату GHO-1 RDX, яка відноситься до категорії боєприпасів, у такий спосіб, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та суспільну небезпечність, незаконно придбав її, а в подальшому переніс до приміщення своєї господарської будівлі за адресою село Нижні Ворота, вулиця Центральна, 20, Мукачівського району, де без передбаченого законом дозволу зберігав без мети збуту у дерев`яній тумбі. Після чого, 01.03.2026 о 06:00 год ранку, знову переніс вказану ручну наступальну осколкову гранату GHO-1 RDX до приміщення АЗС «ELERON» за адресою село Нижні Ворота, вулиця Центральна, 1, Мукачівського району, та залишив її на трав`янистій поверхні доріжки, біля дерев`яного паркану, позаду вказаного приміщення, тим самим ОСОБА_5 здійснив умисне незаконне придбання, носіння та зберігання, бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - носіння, зберігання, придбання бойового припасу без передбаченого законом дозволу.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та пояснив, що необхідність обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та вважає, що підозрюваний може вчинити інше правопорушення та переховуватись від органів слідства та суду, а тому менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Підозрюваний та його захисник щодо задоволення клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечили.

Заслухавши думку підозрюваного, його захисника, прокурора та слідчого на підтримання клопотання, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню.

В силу ст. ст.131, 132 КПК України запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до положень ст. ст.177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що: 1) підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1); підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (частина 2).

Згідно приписів ст.181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2, 4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

З витягу з кримінального провадження №0000029 від 02.03.2026 вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

16.03.2026 слідчим СВ ВП №2 Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 , інкримінованого йому правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 16.03.2026, протоколами огляду місяці події від 06.03.2026.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Відповідно до практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину закріпленої у статті 5 §1(с) Конвенції гарантії від безпідставного арешту.

Враховуючи, що відповідно до ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що у рішенні ЄСПЛ у справі «Соловей і Зозуля проти України» останній зазначив, що суд має перевірити не лише дотримання процесуальних норм національного законодавства, а й обґрунтованість підозри, на підставі якої особу взято під варту.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року» термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Отже, на початковій стадії розслідування слідчий суддя, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів слідчий суддя визначає, що причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, підозра у якому йому повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Наявні у провадженні докази вказують на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому злочину, у об`ємі як вимагає Закон, на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, виходячи із критеріїв «розумної підозри», тобто наявності фактів і іншої інформації, яка могла б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що ОСОБА_5 міг вчинити злочин, оскільки підтверджується наданими стороною обвинувачення матеріалами, детальний перелік яких міститься у клопотанні, та долученими до нього доказами.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

З огляду на наявність обґрунтованого підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого кримінального правопорушення, вчиненого в умовах воєнного стану, з метою запобігання переховуванню підозрюваного ОСОБА_5 від органів досудового слідства або суду, приходжу до висновку, що на даний час підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, може продовжувати вчинення кримінальних правопорушень; у своїй сукупності вищенаведені ризики дають підстави вважати, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку про те, що до підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки з урахуванням обставин, викладених у ст.178 КПК України, доведено, що у даному випадку достатнім буде саме такий запобіжний захід, який зможе забезпечити виконання підозрюваним покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, визначеним ст.177 КПК України.

Разом з тим, в силу вимог п.4 ч.3 ст.219 КПК України з дня повідомлення особі про підозру досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.176, 181, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ужгород Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 60 діб, з покладенням обов`язків:

- з`являтися за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не залишати цілодобово своє фактичне місце проживання за АДРЕСА_1 ;

- при здійсненні уповноваженими працівниками відділення поліції №2 Мукачівського РУП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області раптових перевірок виходити на вулицю та надавати пояснення таким працівникам;

- утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні;

- протягом часу дії обраного запобіжного заходу не виїжджати за межі Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

Строк дії ухвали слідчого судді до 15.05.2026 включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в його житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвалу для виконання передати начальнику ВП №2 Мукачівського РУП ГУ Національної поліції у Закарпатській області.

Зобов`язати ВП №2 Мукачівського РУП ГУ Національної поліції у Закарпатській області відповідно до вимог ч. 4 ст. 181 КПК України негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_5 , до якого застосований домашній арешт і повідомити про це слідчому.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її оголошення та направити копії ухвали прокурору, начальнику ВП №2 Мукачівського РУП ГУ Національної поліції у Закарпатській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 18.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1