КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №761/6827/26 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3061/2026 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року, щодо

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Вороніж, Шосткінського району Сумської області, працюючого на посаді фінансового директора АТ «Сумиобленерго», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні № 0000009 від 29.05.2024 року,-

за участю:

прокурора ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року задоволено частково клопотання старшого детектива Бюро економічної безпеки ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою встановлено в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 квітня 2026 року включно.

Визначено ОСОБА_7 заставу - 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 984 000 грн. 00 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Покладено на підозрюваного, у випадку внесення застави обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- не відлучатися із м. Суми, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Визначено термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, з дня внесення застави строком на два місяці.

Роз`яснено підозрюваному, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу, в якій просить, скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді в частині застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застави у розмірі у 3000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 9 984 000 грн.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт зазначає, що підозрюваний не згодний із застосованим до нього запобіжним заходом у вигляді тримання під вартою із визначенням застави

В порушення вимог статті 194 КПК України не було надано належну оцінку підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проігноровано дані про особу підозрюваного, невідповідності винятковості тримання під вартою, порушено принцип пропорційності, а також невідповідністю розміру застави вимогам ст. 182 КПК України.

Розмір застави визначено без індивідуалізації. Визначена сума 9 984 000 грн. є надмірною, не співмірною із встановленими ризиками, не обґрунтованою доказами наявності у підозрюваного вільних коштів у такому розмірі.

Заслухавши доповідь судді, доводи захисника та підозрюваного, в підтримку вимог поданої апеляційної скарги, які просили її задовольнити з наведених в них підстав, доводи прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, сторони захисту вважав оскаржувану ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, вивчивши матеріали провадження та перевіривши наведені у апеляційній скарзі сторони захисту доводи, колегія суддів приходить до висновку, що вказана апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи встановлено, щоГоловним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені за № 0000009 від 29.05.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та за підозрою ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_14 , будучи кінцевим бенефіціарним власником компаній LARVA INVESTMENTS LIMITED HE152935 (Кіпр), BIKONTІA ENTERPRISES LIMITED HE152932 (Кіпр) та UA ENERGY DISTRIBUTION HOLDING LIMITED HE255478 (Кіпр), які у свою чергу є власниками 75 % акцій АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», (держава в особі Міністерства енергетики України через АТ «УКРАЇНСЬКІ РОЗПОДІЛЬНІ МЕРЕЖІ» володіє 25 % акцій цього товариства), за попередньою змовою із ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та ОСОБА_7 у період часу з 15.01.2020 по 31.12.2024, маючи на меті отримання прибутку від діяльності товариства та уникнення виплати його частини на користь держави (розподіл дивідендів між власниками товариства), організував схему із заволодіння грошовими коштами АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», яка передбачала укладання трудового договору між АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» та ОСОБА_10 , який формально працевлаштовувався на посаду радника Голови правління вказаного товариства з одночасним створенням для нього сприятливих умов праці і встановленням бажаної ним заробітної плати, формування табелів обліку робочого часу, нараховування та виплата заробітної плата на карткові рахунки, відкриті в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та АТ «ОТП БАНК».

За вказаних обставин за період з 15.01.2020 по 31.12.2024 на підставі укладених трудових договорів та табелів обліку робочого часу, всупереч вимог постанов НКРЕКП «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання за попередньою змовою група осіб у складі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_7 заволоділа грошовими коштами AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» у сумі 67 996 698, 69 грн, якими ОСОБА_10 у подальшому розпорядився на власний розсуд.

У вказаний період часу ОСОБА_7 займав наступні посади:

- Фінансовий директор ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» згідно протоколу позачергових загальних зборів акціонерів ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» від 26.07.2016 на умовах трудового контракту від 26.07.2016 у період з 26.07.2016 по 13.06.2019;

- Фінансовий директор AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» згідно протоколу річних загальних зборів акціонерів AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» від 16.04.2020 на умовах трудового контракту від 12.05.2020 у період з 12.05.2020 по теперішній час;

Так, з 01.01.2019 по 01.01.2025 учасниками групи спільно було розроблено та затверджено штатний розпис та відповідно введено посаду Радника Голови правління AT «СУМИОБЛЕНЕРГО».

Відповідно до умов трудових контрактів, а саме пункту 2.1 розділу 2 контракту визначено, що метою діяльності Фінансового директора є формування і реалізацію фінансової, облікової, єдиної економічної і цінової політики Товариства, направленої на забезпечення фінансової стійкості, залучення засобів і їх ефективного використання в інтересах акціонерів Товариства.

Отже, відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України та ч. З ст. 18 КК України, ОСОБА_7 є службовою особою, так як працюючи на посаді Фінансового директора AT«СУМИОБЛЕНЕРГО», постійно обіймав посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій.

Поряд з цим, згідно пункту 2.4 розділу 2 (в редакції трудового контракту від 26.07.2016) визначено, що Фінансовий директор має право другого підпису на платіжних документах та будь-яких договорах/угодах/правочинах. Без наявності підпису Фінансового директора не може бути здійснено ніякого платежу або вчинено правочину від імені Товариства.

Також, згідно пункту 2.5.3 розділу 2 (в редакції трудового контракту від 12.05.2020) визначено, що Фінансовий директор сумісно з Головою правління затверджує штатний розклад Товариства, приймає на роботу та звільняє працівників, при необхідності вносить зміни до складу структурних підрозділів в межах затвердженої Наглядовою радою структури.

Також, відповідно до умов трудових контрактів, а саме пункту 6.2 розділу 6, визначено що, Фінансовий директор несе перед Товариством повну матеріальну відповідальність за збитки, заподіяні його неправомірними діями, в розмірі та порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Наказом AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» № 106/К від 21.01.2025 трудовий контракт з ОСОБА_10 укладений 13.04.2023 є таким, що був зупинений у зв`язку із уведенням в дію Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 19.01.2025», «Про застосування та скасування персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)» від 19.01.2025 за № 38/2025, який набрав чинності з 21.01.2025 відносно ОСОБА_10 .

На теперішній час він продовжує перебувати на посаді радника без виконання трудових обов`язків, однак відповідно до пункту 3 наказу AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» від 21.01.2025 за № 106/К - заробітну плату та інші виплати, передбачені трудовим договором, ОСОБА_10 не отримує.

Так, механізм розрахунку тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, зокрема із застосуванням стимулюючого регулювання, визначений Порядком встановлення (формування) тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) від 05.10.2018 за № 1175.

При цьому, відповідно до вимог Порядку на засіданнях НКРЕКП прийнято постанови про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, а саме:

Постановами НКРЕКП № 2686 від 10.12.2019, № 2377 від 09.12.2020, № 2607 від 17.12.2021, № 1808 від 21.12.2022, № 2340 від 09.12.2023, № 2218 від 19.12.2024 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії AT«СУМИОБЛЕНЕРГО» визначено для AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» максимальний розмір заробітної плати, яка фінансується за рахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, не може перевищувати десятикратний розмір середньої заробітної плати, урахованої у структурі тарифів на послуги з розподілу електричної енергії. Збільшення фонду оплати праці пріоритетно спрямувати на підвищення заробітної плати виробничо-технічного персоналу.

У період перебування ОСОБА_10 на посаді радника Голови правління AT«СУМИОБЛЕНЕРГО» у період часу з 02.01.2019 по 30.12.2022 та у період з 14.03.2023 безстроково, максимальний розмір заробітної плати в AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» відповідно до розрахунку проведеного НКРЕКП щодо середньомісячної заробітної плати штатного працівника AT«СУМИОБЛЕНЕРГО» врахованої в тарифах на послуги з розподілу електричної енергії становить: у 2020 році - 14 309 грн; у 2021 році - 15 454 грн; у 2022 році - 15 454 грн; у 2023 році - 17 154 грн; у 2024 році - 20 242 грн.

У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.12.2018, у ОСОБА_10 , який перебував у невстановленому у ході досудового розслідуванні місці, виник злочинний, корисний умисел на заволодіння коштами AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» з метою особистого незаконного збагачення.

При цьому, ОСОБА_10 усвідомлюючи те, що вчинити вказані дії можливо лише за участі інших осіб, до компетенції яких би входили питання організації робочого процесу на відповідних посадах підприємства, у тому числі прийняття на роботу, облік робочого часу працівників, організація бухгалтерського обліку в частині нарахування та виплати заробітної плати працівникам, останній вирішив діяти за попередньою змовою групою осіб з числа службових осіб підконтрольного йому АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО». ОСОБА_10 очолив та керував діями учасників групи для вчинення особливо тяжкого злочину з метою заволодіння коштами АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» шляхом вчинення службовими особами цього підприємства, які являлися учасниками групи, протиправних злочинних дій, які полягали у організації прийняття на роботу з подальшим наданням сприятливих умов праці та облік робочого часу, що забезпечило нарахування та виплату ОСОБА_10 заробітної плати без виконання відповідної трудової функції.

Так, ОСОБА_10 до складу створеної та очолюваної ним групи включив Голову правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_11 , фінансового директора АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_7 , а у подальшому, але не пізніше 01.06.2023 - Голову правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_12 .

Розроблений ОСОБА_10 план вчинення злочинів щодо заволодіння коштами АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», передбачав наступне:

- укладення трудового договору між АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» в особі Голів правління та ОСОБА_10 щодо штучного оформлення трудових відносин між працівником та товариством із встановленням бажаної для ОСОБА_10 суми коштів, які він бажає отримувати як прибуток від діяльності товариства, обравши зовнішню форму у вигляді сплати заробітної плати;

- встановлення сприятливих для ОСОБА_10 умов праці, у тому числі робочого часу та місця здійснення трудової функції за місцем проживання останнього та у подальшому з можливістю виконання трудових функцій дистанційно;

- документальне оформлення робочого часу ОСОБА_10 шляхом внесення відомостей до табелів обліку робочого часу з відміткою про виконання трудових функцій;

- організація нарахування та виплата заробітної плати ОСОБА_10 шляхом зарахування грошових коштів на карткові рахунки останнього відкриті в АТ «РАЙФФАЙЗЕН БАНК» та АТ «ОТП БАНК» для власного використання.

У відповідності із розробленим та узгодженим всіма членами групи планом злочинної діяльності, функції кожного її учасника були розподілені наступним чином.

ОСОБА_10 , являючись організатором та керівником групи, будучи кінцевим бенефіціарним власником АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» утворив та керував діями учасників групи та вимагав від останніх безумовного виконання його вказівок та плану злочинної діяльності; визначав розмір власної заробітної плати всупереч обмежень щодо максимального розміру заробітної плати встановлених Постановами НКРЕКП; здійснював постійний контроль діяльності учасниками групи осіб за попередньою змовою направленою на заволодіння грошовими коштами АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», виділеними на виплату заробітної плати останньому у період часу з 27.12.2018 по 31.12.2024.

ОСОБА_11 , будучи співучасником згідно відведеної йому злочинної ролі, перебуваючи на посаді Голови правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» за домовленістю із іншими членами групи, виконував роль виконавця, яка була відведена йому під час вчинення злочину, а саме:

- забезпечив введення посади радника Голови правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» в штатний розпис товариства на яку в подальшому був прийнятий на роботу ОСОБА_10 на підставі трудового договору;

- віддавав вказівки підпорядкованим невстановленим службовим особам АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» на оформлення усіх необхідних документів для призначення на посаду ОСОБА_10 ;

- підписував накази про прийняття на роботу ОСОБА_10 ;

- надавав вказівки підпорядкованим невстановленим службовим особам АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» на заповнення табелів обліку робочого часу ОСОБА_10 з відміткою про виконання трудових функцій;

- погоджував розмір бажаної заробітної плати ОСОБА_10 всупереч Постанов НКРЕКП щодо розміру максимальної заробітної плати;

- відповідно до розробленого плану злочинної діяльності доповідав ОСОБА_10 як організатору групи про хід виконання.

ОСОБА_12 , будучи співучасником згідно з відведеної йому злочинної ролі, перебуваючи на посаді Голови правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», за домовленістю із іншими членами групи, виконував роль виконавця, яка була відведена йому під час вчинення злочину, а саме:

- продовжив дотримання злочинного плану ОСОБА_10 та продовжив виконання трудового контракту укладеного з останнім;

- надавав вказівки підпорядкованим невстановленим службовим особам АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» на заповнення табелів обліку робочого часу ОСОБА_10 з відміткою про виконання трудових функцій;

- погоджував розмір бажаної заробітної плати ОСОБА_10 всупереч Постанов НКРЕКП щодо розміру максимальної заробітної плати;

- відповідно до розробленого плану злочинної діяльності доповідав ОСОБА_10 як організатору групи про хід виконання.

ОСОБА_7 , будучи співучасником згідно з відведеної йому злочинної ролі, перебуваючи на посаді фінансового директора АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», за домовленістю із іншими членами групи, виконував роль виконавця, яка була відведена йому під час вчинення злочину та відповідно до положень Статуту АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» сумісно з Головою правління вчиняв наступні дії:

- спільно з Головою правління забезпечив введення посади радника Голови правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» в штатний розпис товариства на яку в подальшому був прийнятий на роботу ОСОБА_10 на підставі трудового договору;

- спільно з Головою правління погоджував розмір бажаної заробітної плати ОСОБА_10 всупереч Постанов НКРЕКП щодо розміру максимальної заробітної плати;

- спільно з Головою правління підписував накази про прийняття на роботу ОСОБА_10 ;

- спільно з Головою правління підписував трудові договори з ОСОБА_10 та додатки до них;

- спільно з Головою правління підписував табелі обліку робочого часу ОСОБА_10 з відміткою про виконання трудових функцій.

Передбачений внутрішніми документами порядок діяльності товариства.

Протоколом загальних зборів акціонерів ВАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» від 22.04.2011 за № 8 затверджено статут товариства (далі - Статут, Товариство).

Відповідно до цього статуту засновником товариства є держава в особі Міністерства енергетики України.

Пунктом 3.2.2. розділу 3.2 Статуту визначено, що Товариства має право вчиняти будь-які не заборонені законодавством правочини, в тому числі укладати договори зокрема договори купівлі-продажу, оренди, підряду, позики, страхування, перевезення, зберігання, доручення, комісії тощо, вступати в інші цивільно-правові відносини.

Пунктом 3.2.10. розділу 3.2 Статуту визначено, що Товариство має право здійснювати найом працівників на основі трудових договорів (у т.ч. контрактів), організовувати діяльність трудового колективу.

Так, пунктом 4.4. розділу 4 Статуту встановлено, що прибуток Товариства утворюється із надходжень від його господарської діяльності після покриття матеріальних та прирівняних до них витрат і витрат на оплату праці. Прибуток, одержаний після сплати передбачених законодавством податків та інших обов`язкових платежів, а також відсотків по кредитах банків та по облігаціях, залишається у повному розпорядженні Товариства. Порядок розподілу прибутку і покриття збитків Товариства визначається рішеннями Загальних зборів акціонерів Товариства відповідно до законодавства та цього Статуту.

Також, пунктом 16.8. розділу 16 Статуту передбачено, що умови колективного і трудового договорів не повинні погіршувати становище найманих працівників порівняно з умовами, які встановлені законодавством про працю.

Поряд з цим, інші відносини, які не знайшли відображення у цьому Статуті і колективному договорі, регулюються відповідним законодавством, що передбачено пунктом 16.9 Статуту.

Товариство самостійно визначає, розробляє і затверджує свою організаційну структуру і штатний розпис, встановлює чисельність працівників, визначає посадові оклади, форми і системи оплати праці працівників Товариства і залучених працівників з метою стимулювання підвищення продуктивності та якості праці, зниження непродуктивних витрат, які враховують принцип розподілу винагороди за кінцевими результатами.

Згідно з рішення загальних зборів від 16.04.2020 змінено найменування ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» на АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», а також змінено тип акціонерного товариства з публічного на приватне.

Конференцією трудового колективу ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» 27.12.2018 схвалено колективний договір на 2019-2023.

Відповідно до пункту 1.1. статті 1 колективний договір укладений на основі чинного законодавства, прийнятих сторонами зобов`язань з метою регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин і узгодження інтересів працівників та роботодавця.

Поряд з цим, пунктом 1.2. визначено, що договір укладено між ПАТ «Сумиобленерго» в особі Голови Правління та Фінансового директора (надалі - роботодавець) з однієї сторони і обласною профспілковою організацією, уповноваженою на представництво трудовим колективом «СУМИОБЛЕНЕРГО» (надалі - профком) - з другої.

Так, пунктами 2.1, 2.2, 2.2.1, 2.2.3, 2.2.5 статті 2 колективного договору, передбачено наступне:

Виробничі та трудові відносини регулюються шляхом укладання трудового договору між роботодавцем та працівником (пункт 2.1 колективного договору).

Роботодавець зобов`язується (пункт 2.2 колективного договору):

Визначити працівникам робочі місця, забезпечити їх матеріально-технічними засобами, необхідними для виконання виробничих завдань, норм праці (пункт 2.2.1 колективного договору).

При прийомі на роботу: 1) роз`яснювати кожному працівнику його права і обов`язки; 2) ознайомити працівника з правилами внутрішнього трудового розпорядку та Договором; 3) проводити інструктажі працівника з охорони праці, виробничої санітарії, гігієни праці та пожежної безпеки (пункт 2.2.2).

Застосовувати контрактну форму прийому на роботу лише у випадках, передбачених законами України (пункт 2.2.3 колективного договору).

Повідомляти працівникам про зміну істотних умов праці в Товаристві - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу та інших - не пізніше ніж за два місяці до здійснення цих заходів (пункт 2.2.5 колективного договору).

Окрім цього, пунктом 7.2. статті 7 визначено, що оплата праці здійснюється відповідно до Закону України «Про оплату праці», Кодексу законів про працю України, постанов Кабінету Міністрів України, норм Галузевої угоди, Положення про оплату праці працівників ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» (Додаток 17 колективного договору).

Так, пунктом 7.3. додатку № 17 до колективного договору передбачено, що у зв`язку з віднесенням енергопостачальних компаній України законодавством до переліку підприємств-природних монополістів діяльність яких регулюється державою в особі НКРЕКП шляхом встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, формування та зростання фондів оплати праці у Товаристві здійснюється в межах затверджених тарифів на послуги з розподілу електричної енергії з урахуванням зростання обсягів виробництва, результатів виробничої діяльності, продуктивності праці та індексу цін.

Також, пунктом 7.17. додатку № 17 до колективного договору визначено, що встановлення нових, або зміна діючих умов оплати праці в бік погіршення здійснюється після попередження працівника працівника не пізніше, як за 2 місяці до їх запровадження.

Поряд з цим, додатком № 17 до колективного договору ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» - положення про оплату праці працівників ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», а саме пунктом 1.2. визначено, що основними законодавчими документами формування Положення є Кодекс законів про працю України, Закон України «Про оплату праці» та інші нормативні акти України, що регулюють оплату праці.

Пунктом 2.2 розділу 2 Положенням (Форма і система оплати праці), що є додатком № 17 до колективного договору передбачено, що основою організації оплати праці працівників є тарифна система, яка формується з тарифних ставок, схем посадових окладів, кваліфікаційних характеристик професій працівників.

Також, пунктом 3.10 розділу 3 Положення (Порядок оплати праці працівників Товариства), що є додатком № 17 до колективного договору зазначено, що працівникам, що працюють за сумісництвом, оплата праці здійснюється за фактично виконану роботу.

Додатком № 24 до колективного договору ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» - правила внутрішнього трудового розпорядку працівників ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», а саме пунктом 2.1 статтею 2 (Порядок прийняття на роботу і звільнення працівників) визначено, що громадяни України (надалі - громадяни) реалізують право на працю шляхом укладання трудового договору.

Пункт 2.2. додатку № 24 до колективного договору передбачає, що при прийомі на роботу між працівником та Роботодавцем укладається трудовий договір:

- на невизначений строк (безстроковий);

- на визначений строк (строковий).

Також додатком № 24 до колективного договору передбачено, що:

2.4. Якщо робота вимагає спеціальних знань, роботодавець має право вимагати від кандидата подання диплома (іншого документа про освіту або професійну підготовку) здоров`я та інші документи.

2.5. У випадках, передбачених законодавством, також подають документ про стан ознайомлюють під підпис.

2.6. Прийняття на роботу оформляють наказом по Товариству, з яким працівника.

2.7. Підставою для видання наказу є заява про прийняття па роботу або трудовий договір, укладений у письмовій формі. У наказі зазначається назва підрозділу і посада відповідно до штатного умови оплати праці та інші істотні умови трудового договору, розпису, дата, з якої працівник має стати до роботи.

2.9. До початку роботи за укладеним трудовим договором Роботодавець:

- ознайомлює працівника з цими Правилами та колективним договором;

- ознайомлює з посадовою (робочою) інструкцією - із роз`ясненням прав і обов`язків;

- інформує працівника під підпис про умови праці на робочому місці;

- інструктує з техніки безпеки, виробничої санітарії, гігієни праці та протипожежної охорони;

- повідомляє працівника про необхідність збереження комерційної таємниці;

- інформує про пропускний режим у Товаристві.

Так, реалізуючи злочинний план, направлений на заволодіння коштами AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» виділеними на виплату заробітної плати ОСОБА_10 , всупереч постанов НКРЕКП № 2686 від 10.12.2019, № 2377 від 09.12.2020, № 2607 від 17.12.2021, № 1808 від 21.12.2022, № 2340 від 09.12.2023, № 2218 від 19.12.2024 щодо розміру максимальної заробітної плати, учасниками групи за попередньою змовою було вжито заходів щодо розробки, введення та затвердження штатного розпису AT «СУМИОБЛЕНЕРГО», з урахуванням посади на яку планувалося працевлаштувати ОСОБА_10 , а саме радником Голови правління AT«СУМИОБЛЕНЕРГО».

Використовуючи своє службове становище та вплив на підпорядкованих працівників, переслідуючи корисливий мотив, маючи спільний єдиний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами AT «СУМИОБЛЕНЕРГО», учасники групи за попередньою змовою, діючи відповідно до відведених їм ролей, в період з 27.12.2018 по 31.12.2022 та з 01.04.2023 по 31.12.2024, укладено трудові договори з ОСОБА_10 , шляхом написання останнім заяви про працевлаштування з одночасним наданням усіх необхідних документів для оформлення на роботу та індивідуальних банківських карткових рахунків для зарахування на них заробітної плати всупереч вищевказаним постановам НКРЕКП щодо розміру максимальної заробітної плати, при цьому будь-яке реальне виконання трудової функції злочинним планом не передбачалось.

1. У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 27.12.2018 ОСОБА_10 , діючи у відповідності до розробленого злочинного плану, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи у невстановленому місці звернувся із заявою до Голови правління ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_11 та фінансового директора AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_7 про працевлаштування його на посаду Радника Голови Правління ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» за сумісництвом з укладенням контракту з 02.01.2019 по 30.12.2022.

Так, Голова правління ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_11 на виконання спільного злочинного умислу підписав трудовий договір від 27.12.2018 разом із додатком від 27.12.2018 за № 1 та відповідно до пункту 11.16.7 розділу 11 Статуту ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» передав його для підписання фінансовому директору, посаду яку на той час займав ОСОБА_7 .

У свою чергу, на виконання вимог пункту 11.16.7 розділу 11 Статуту фінансовий директор ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_7 , підписав трудовий договір від 27.12.2018 разом із додатком від 27.12.2018 за № 1 та повернув його ОСОБА_11 .

Відповідно до вказаного додатку від 27.12.2018 за № 1 встановлено, що за виконання обов`язків, що передбачені цим Договором, Працівнику в якості оплати його праці виплачується заробітна плата (далі - Заробітна плата), яка з урахуванням місячного посадового окладу, допомоги по тимчасовій непрацездатності, оплати за дні щорічної відпустки, інших виплат, які проводяться виходячи із середньої плати, доплат надбавок, премій та інших виплат, які підлягають оплаті на користь Працівника згідно законодавству, колективному договору та інших внутрішніх положень Товариства, становить, після сплати всіх податків та відрахувань 1 000 000,00 (один мільйон) гривень на місяць. Виплата посадового окладу здійснюється не менш ніж 2 рази на місяць.

У подальшому ОСОБА_11 передав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб один примірник договору ОСОБА_10 , а другий передав до кадрового підрозділу та бухгалтерії ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» для обліку та виконання.

На виконання договору прийнято розпорядження від 27.12.2018 за № 2137-К про прийняття на роботу ОСОБА_10 з 02.01.2019 по 30.12.2022 із встановленим розміром заробітної плати, чим учасники групи забезпечили реалізацію першого етапу розробленого злочинного плану ОСОБА_10 , направленого на заволодіння грошовими коштами АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО».

Крім того, 27.12.2018 з метою встановлення сприятливих для ОСОБА_10 умов під час виконання ним його трудової функції ОСОБА_11 сумісно з ОСОБА_7 зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_10 , затвердили посадову інструкцію радника Голови правління на строк дії з 27.12.2018 по 27.12.2021.

Надалі, з метою отримання ОСОБА_10 більшого рівня заробітної плати голова правління ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_11 на виконання спільного злочинного умислу підписав додаток від 31.01.2022 за № 2 та відповідно до пункту 11.16.7 розділу 11 Статуту АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» передав його для підписання фінансовому директору ОСОБА_7 .

У свою чергу, на виконання вимог пункту 11.16.7 розділу 11 Статуту фінансовий директор АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_7 , підписав додаток від 31.01.2022 за № 2 та повернув його ОСОБА_11 .

Відповідно до вказаного додатку від 31.01.2022 за № 2 встановлено, що за виконання обов`язків, що передбачені цим Договором, Працівнику в якості оплати його праці виплачується заробітна плата (далі - Заробітна плата), яка з урахуванням місячного посадового окладу, допомоги по тимчасовій непрацездатності, оплати за дні щорічної відпустки, інших виплат, які проводяться виходячи із середньої заробітної плати, доплат, надбавок, премій та інших виплат, які підлягають оплаті на користь Працівника згідно законодавству, колективному договору та інших внутрішніх положень Товариства, становить, після сплати всіх податків та відрахувань 1 500 000, 00 (один мільйон п`ятсот тисяч) гривень на місяць. Виплата посадового окладу здійснюється не менш ніж 2 рази на місяць.

У подальшому, діючи умисно на виконання розробленого плану вчинення злочину, та з метою отримання ОСОБА_10 заробітної плати визначеної на підставі трудового договору від 28.12.2018 та додатків № 1 та № 2, ОСОБА_11 спільно з ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_10 , затвердили табелі обліку робочого часу по управління починаючи з січня 2020 року по грудень 2022 року, що стало підставою для виплати ОСОБА_10 заробітної плати за виконання ним трудової функції, після чого передали до кадрового підрозділу та бухгалтерії AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» для обліку та виконання.

Так, всупереч вимог пункту 3 постанов НКРЕКП від 09.12.2020 № 2377, від 17.12.2021 № 2607, від 21.12.2022 № 1808 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання», яким зокрема встановлено, що максимальний розмір заробітної плати, яка фінансується за рахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, не може перевищувати десятикратний розмір середньої заробітної плати, урахованої у структурі тарифів на послуги з розподілу електричної енергії за період з січня 2020 року по грудень 2022 року раднику Голови правління AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_10 було нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі 51 552 794,94 грн.

Всього за період з 15.01.2020 по 22.12.2022 отримані ОСОБА_10 безготівкові грошові кошти у вигляді заробітної плати зараховано на банківський картковий рахунок відкритий в банківський установі AT «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», а саме: - банківський картковий рахунок № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_10 з призначенням платежів - Поповнення карткового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_10 зарплата та аванс без ПДВ.

Різниця між сумами отриманого доходу у вигляді заробітної плати ОСОБА_10 та максимального розміру заробітної плати, яка фінансується за рахунок тарифів, що не може перевищувати десятикратний розмір середньої заробітної плати, урахованої у структурі таких тарифів за період з 15.01.2020 по 22.12.2022 складає: 46 126 754,94 грн. (максимальний десятикратний розмір заробітної плати AT «СУМИОБЛЕ-НЕРГО» - 5 426 040 грн., а сума нарахованої ОСОБА_10 заробітної плати - 51 552 794,94 грн).

2. У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше, 13.04.2023 ОСОБА_10 діючи у відповідності до розробленого злочинного плану, перебуваючи у невстановленому місці повторно звернувся із заявою до Голови правління AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_11 та фінансового директора AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_7 про працевлаштування на посаду Радника Голови Правління AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» за сумісництвом з укладенням контракту з 14.03.2023 безстроково.

Голова правління AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_11 на виконання спільного злочинного умислу підписав трудовий договір від 13.04.2023 разом із додатком від 13.04.2023 за № 1 та відповідно до пункту 11.17.7 розділу 11 Статуту AT«СУМИОБЛЕНЕРГО» передав його для підписання фінансовому директору ОСОБА_7 .

У свою чергу, на виконання вимог пункту 11.17.7 розділу 11 Статуту фінансовий директор AT«СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_7 , підписав трудовий договір від 13.04.2023 разом із додатком від 13.04.2023 за № 1 та повернув його ОСОБА_11 .

Відповідно до вказаного додатку № 1 від 13.04.2023 встановлено, що за виконання обов`язків, що передбачені цим Договором, Працівнику в якості оплати його праці виплачується заробітна плата (далі - Заробітна плата), яка з урахуванням місячного посадового окладу, допомоги по тимчасовій непрацездатності, оплати за дні щорічної відпустки, інших виплат, які проводяться виходячи із середньої плати, доплат надбавок, премій та інших виплат, які підлягають оплаті на користь Працівника згідно законодавству, колективному договору та інших внутрішніх положень Товариства, становить, після сплати всіх податків та відрахувань 1 010 101 (один мільйон десять тисяч сто одна) гривня на місяць. Виплата посадового окладу здійснюється не менш ніж 2 рази на місяць.

У подальшому ОСОБА_11 передав у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб один примірник договору ОСОБА_10 , а другий передав до кадрового підрозділу та бухгалтерії АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» для обліку та виконання.

На виконання договору прийнято розпорядження від 14.04.2023 за № 493-К про прийняття на роботу ОСОБА_10 з 14.04.2023 по невизначений час (безстроково) із встановленим розміром заробітної плати, чим учасники групи забезпечили реалізацію другого етапу розробленого злочинного плану ОСОБА_10 направленого на заволодіння грошовими коштами АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО».

Крім того, 13.04.2023 з метою встановлення сприятливих для ОСОБА_10 умов під час виконання ним його трудової функції ОСОБА_11 сумісно з ОСОБА_7 зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_10 , затвердили посадову інструкцію радника Голови правління на строк дії з 13.04.2023 по 13.04.2026.

У подальшому, діючи умисно на виконання розробленого плану вчинення злочину, та з метою отримання ОСОБА_10 заробітної плати визначеної на підставі трудового договору від 13.04.2023 та додатку № 1, ОСОБА_11 сумісно з ОСОБА_7 зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_10 , затвердили табелі обліку робочого часу по управління починаючи з квітня 2023 року по травень 2023 року, що стало підставою для виплати ОСОБА_10 заробітної плати за виконання ним трудової функції, після чого передали до кадрового підрозділу та бухгалтерії АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» для обліку та виконання.

При цьому, 19.06.2023 наказом № 836-к припинено трудовий договір (контракт) з ОСОБА_11 на посаді Голови правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», а з 20.06.2023 на підставі наказу АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» за № 1/141 до виконання обов`язків Голови правління приступив ОСОБА_12 .

У свою чергу, продовжуючи реалізацію розробленого плану вчинення злочину, та з метою отримання ОСОБА_10 заробітної плати визначеної на підставі трудового договору від 13.04.2023 та додатку № 1, вже ОСОБА_12 , будучи Головою правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» сумісно з ОСОБА_7 , зловживаючи своїм службовим становищем в інтересах ОСОБА_10 , затвердили табелі обліку робочого часу по управління починаючи з червня 2023 року по грудень 2024 року, що стало підставою для виплати ОСОБА_10 заробітної плати за виконання ним трудової функції, після чого передали до кадрового підрозділу та бухгалтерії АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» для обліку та виконання.

Так, всупереч вимог пункту 3 постанов НКРЕКП від 09.12.2023 № 2340, від 19.12.2024 № 2218 від «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання», яким зокрема встановлено, що максимальний розмір заробітної плати, яка фінансується за рахунок тарифів на послуги з розподілу електричної енергії, не може перевищувати десятикратний розмір середньої заробітної плати, урахованої у структурі тарифів на послуги з розподілу електричної енергії за період з квітня 2023 року по грудень 2024 року раднику Голови правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» ОСОБА_10 було нарахована та виплачена заробітна плата у розмірі 25 842 843,75 грн.

Всього за період з 24.04.2023 по 31.12.2024 отримані ОСОБА_10 безготівкові грошові кошти у вигляді заробітної плати зараховано на банківський картковий рахунок відкритий в банківський установі АТ «ОТП БАНК» - банківський картковий рахунок № НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_10 з призначенням платежів - Зараховано заробітна плата на поточний рахунок клієнта ОСОБА_15 ( НОМЕР_3 ) - працівника АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», без ПДВ».

Різниця між сумами отриманого доходу у вигляді заробітної плати ОСОБА_10 та максимального розміру заробітної плати, яка фінансується за рахунок тарифів, що не може перевищувати десятикратний розмір середньої заробітної плати, урахованої у структурі таких тарифів за період з 24.04.2023 по 31.12.2024 складає: 21 869 943,75 грн. (максимальний десятикратний розмір заробітної плати АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» - 3 972 900 грн., а сума нарахованої ОСОБА_10 заробітної плати - 25 842 843,75 грн).

Отже, за вказаних обставин за період з 15.01.2020 по 31.12.2024 на підставі укладених трудових договорів та табелів обліку робочого часу, всупереч вимог постанов НКРЕКП № 2686 від 10.12.2019, № 2377 від 09.12.2020, № 2607 від 17.12.2021, № 1808 від 21.12.2022, № 2340 від 09.12.2023, № 2218 від 19.12.2024 «Про встановлення тарифів на послуги з розподілу електричної енергії АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» із застосуванням стимулюючого регулювання» ОСОБА_7 який виконуючи роль виконавця за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 , розтратив грошові кошти АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» у сумі 67 996 698, 69 грн., якими останній у подальшому розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальну шкоду АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО», в особливо великих розмірах.

Відповідно до примітки 4 статті 185 Кримінального кодексу України в особливо великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення.

25.02.2026 детективом відділу детективів Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_8 повідомлено про підозру ОСОБА_7 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

26.02.2026 старшийдетектив Бюро економічної безпеки ОСОБА_16 , за погодженням з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_17 , звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні №0000009 від 29.05.2024 року.

На обґрунтування вимог даного клопотання слідчий послався на обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються такими фактичними даними в матеріалах кримінального провадження: заявою ОСОБА_10 про працевлаштування посаду Радника голови правління ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» від 27.12.2018 разом з наказом (розпорядженням) про прийняття на роботу від 27.12.2018 за № 2137-К, трудовим договором від 27.12.2018 та додатками до нього від 27.12.2018 за № 1 та від 31.01.2022 за № 2, посадовими інструкціями Радника голови правління, наказом (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) від 30.12.2022 за № 1415-К, заявою ОСОБА_10 про працевлаштування на посаду Радника голови правління АТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» від 13.04.2023 разом з наказом (розпорядженням) про прийняття на роботу від 13.04.2023 за № 493-К, трудовим договором від 13.04.2023 та додатком до нього від 13.04.2023 за № 1, посадовою інструкцією Радника голови правління, наказом про зупинення дії трудового договору від 21.01.2025 за № 106/К, табелями обліку використання робочого часу ОСОБА_10 за період з січня 2020 року по грудень 2024 року, висновком експерта від 19.06.2025 за № 1568, листом НКРЕКП від 10.04.2025 за № 4069/17.2.3/7-25, протоколом огляду від 21.01.2026, протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_18 від 23.08.2024, протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_19 від 17.07.2025, заявою AT «УРМ» про залучення до кримінального провадження, як потерпілого від 15.01.2026 за № 15/01/2026.

Необхідність застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зумовлена наявністю обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України та наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які полягають в тому, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, з метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Також слідчий зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 5 ст. 191 КК України, передбачається максимальне покарання у вигляді позбавлення волі від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна відповідно.

Слідчий також вказав на те, що ОСОБА_7 , усвідомлюючи тяжкість вчиненого злочину, реальну міру покарання, яка не передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням та останньому загрожує, перебуваючи на волі може здійснити спроби переховуватись від органів досудового розслідування та суду, у тому числі шляхом перетину державного кордону України на підставі відповідних документів, що надають право військовозобов`язаному громадянину України право на виїзд за кордон, використовуючи своє службове становище фінансового директора AT «СУМИОБЛЕНЕРГО», так як таке є об`єктом критичної інфраструктури відповідно до ЗУ «Про критичну інфраструктуру».

При цьому, ОСОБА_7 на постійній основі має змогу скористатися транспортним засобом автомобілем SUBARY FORESTER д.н.з. НОМЕР_4 , який надає останньому можливість протягом 24-х годин, не користуючись громадським транспортом або іншим транспортним сполученням виїхати за межі України.

Водночас, паспорти, у тому числі для виїзду за межі України в останнього не вилучені. Відповідні обставини свідчать, що ОСОБА_7 , має реальну змогу, у будь-який момент, перетнути державний кордон України із використанням свого службового становища з метою переховування від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, ОСОБА_7 може знищити, сховати або спотворити засоби носіїв електронної інформації та будь-які інші засоби, які останній використовував для комунікації з ОСОБА_12 та ОСОБА_11 щодо обставин працевлаштування та виконання трудових функцій ОСОБА_10 та документи, у яких міститься інформація, яка окремо або у своїй сукупності може вказати на протиправну діяльність підозрюваного, щодо співучасті у розтраті грошових коштів.

Так, зважаючи на тяжкість та зухвалість інкримінованого підозрюваному діяння, а також на міру покарання, яка загрожує підозрюваному, сторона обвинувачення вважає, що ОСОБА_7 перебуваючи без обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та у подальшому перебуваючи на посаді фінансового директора AT«СУМИОБЛЕНЕРГО», вчинятиме дії спрямовані на знищення або спотворення доказів у даному кримінальному провадженні, збір яких на даний час досудовим розслідуванням не завершено, що значно вплине на процес доказування вини підозрюваного.

26.02.2026 ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва задоволено частково клопотання старшого детектива Бюро економічної безпеки ОСОБА_9 та застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії ухвали про тримання підозрюваного ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою встановлено в межах строку досудового розслідування, тобто до 25 квітня 2026 року включно.

Одночасно визначено ОСОБА_7 заставу - 3000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 9 984 000 грн. 00 коп., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на рахунок для внесення застави, з покладенням на підозрюваного, у випадку внесення застави обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, які визначені даною ухвалою.

Відповідно до ст. 177 КПК Україниметою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183, КПК України.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею в цілому прийнято з дотриманням вищезазначених вимог національного та міжнародного законодавства.

Так, з ухвали суду та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання, було вислухано пояснення підозрюваного, думка прокурора та захисника, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання застосування запобіжного заходу.

Під час судового розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав для застосування запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Відповідно до ст. 178 КПК України, слідчим суддею під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано вік підозрюваного, його незадовільний стан здоров`я, визначене місце проживання та інші обставини, що характеризують його особу, дані про його сімейні та соціальні зв`язки та спосіб життя підозрюваного, який раніше не судимий, працює на території України, позитивно характеризується, однак встановлено, що такі відомості не можуть свідчити про відсутність або зменшення відповідних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, не є достатніми гарантіями запобігання вказаним діям в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Слідчий суддя в ухвалі зазначив, що обставини, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_7 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, та доводять, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою, не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, підтверджуються такими фактичними даними в матеріалах кримінального провадження: заявою ОСОБА_10 про працевлаштування на посаду Радника голови правління ПАТ «СУМИОБЛЕНЕРГО» від 27.12.2018 разом з наказом (розпорядженням) про прийняття на роботу від 27.12.2018 за № 2137-К, трудовим договором від 27.12.2018 та додатками до нього від 27.12.2018 за № 1 та від 31.01.2022 за № 2, посадовими інструкціями Радника голови правління, наказом (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) від 30.12.2022 за № 1415-К, заявою ОСОБА_10 про працевлаштування посаду Радника голови правління AT «СУМИОБЛЕНЕРГО» від 13.04.2023 разом з наказом (розпорядженням) про прийняття на роботу від 13.04.2023 за № 493-К, трудовим договором від 13.04.2023 та додатком до нього від 13.04.2023 за № 1, посадовою інструкцією Радника голови правління, наказом про зупинення дії трудового договору від 21.01.2025 за № 106/К, табелями обліку використання робочого часу ОСОБА_10 за період з січня 2020 року по грудень 2024 року, висновком експерта від 19.06.2025 за № 1568, листом НКРЕКП від 10.04.2025 за № 4069/17.2.3/7-25, протоколом огляду від 21.01.2026, протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_18 від 23.08.2024, протоколом допиту у якості свідка ОСОБА_19 від 17.07.2025, заявою AT «УРМ» про залучення до кримінального провадження, як потерпілого від 15.01.2026 за № 15/01/2026.

Таким чином, виходячи з даних, що містяться в матеріалах клопотання, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, за викладених у клопотанні обставин.

На об`єктивне переконання колегії суддів апеляційного суду, всупереч твердженням апелянта, сукупність всіх фактичних обставин та даних, зазначених в ухвалі слідчого судді, дає достатні підстави вважати про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 5 ст. 191 КК України, що є підставою для застосування до підозрюваного відповідних заходів забезпечення кримінального провадження, а саме запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з метою здійснення подальшого розслідування кримінального правопорушення.

Наявність обґрунтованої підозри про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, підтверджується даними, що містяться в матеріалах справи, про що обґрунтовано вказав в ухвалі слідчий суддя щодо причетності ОСОБА_7 до інкримінованого йому кримінального правопорушення.

За таких умов, слідчий суддя, як вважає колегія суддів, дослідивши, матеріали клопотання та долучені до нього документи, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів лише щодо пред`явленої підозри - з точки зору достатності та взаємозв`язку, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у провадженні доказів, передбачених параграфами 3-5 Глави 4 КПК України, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки об`єктивно зв`язують його з ними, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрювана могла вчинити дане правопорушення.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, чи невинуватості, дослідження та оцінка зібраних у справі доказів з точки зору їх належності та допустимості, потребують перевірки та оцінки у кримінальному провадженні під час судового розгляду по суті.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа, чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений, тобто наявності чи відсутності складу кримінального правопорушення в діянні, наявності або відсутності в особи умислу на вчинення злочину, та винуватості особи в його вчиненні, вирішуються судом під час ухваленні вироку, тобто на стадії судового провадження.

Колегією суддів також встановлено, всупереч твердженням сторони захисту, що як у клопотанні, так і в судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які дають підстави для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та підтверджують недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

В контексті практики Європейського суду з захисту прав людини, слід зазначити, що ризик втечі підсудного не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (Панченко проти Росії). Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (Бекчиєв проти Молдови).

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, слідчим суддею під час розгляду клопотання, вирішуючи питання щодо необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховано дані про особу ОСОБА_7 , який на даний час обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, розміру інкримінованої шкоди, ролі відведеної, з урахуванням кваліфікації дій підозрюваного, що свідчить про високий ступінь суспільної небезпеки таких дій, вагомості фактичних даних в обґрунтування підозри, відсутність таких даних про сімейні, соціальні зв`язки підозрюваного, який утриманців не має, а тому на думку слідчого судді, будучи не ізольованим від суспільства, ОСОБА_7 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з огляду на покарання, яке загрожує в разі визнання винним.

Також слідчий суддя встановив, що існує ризик впливу на інших причетних осіб, свідків, які є працівниками підприємства, з урахуванням підозри у вчиненні дій за попередньо змовою групою осіб, відносин, які склалися.

Вивченням особи підозрюваного, слідчим суддею на даний час не встановлено обставин, які б перешкоджали утриманню під вартою підозрюваного ОСОБА_7 .

Враховуючи наявність ризиків, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 злочину, колегія суддів дійшла до обґрунтованого переконання, що загальносуспільний інтерес переважає його інтереси на особисту свободу, а тому в даному випадку запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, як захід процесуального примусу, є виправданим.

На підставі вище викладеного, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про доведеність слідчим та прокурором у клопотанні та слідчим суддею в ухвалі вказаних ризиків, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах справи відсутні.

Враховуючи характер вчинення злочину, застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної поведінки підозрюваного та може потягнути за собою настання негативних наслідків.

З урахуванням зазначеного, вимоги апеляційної скарги захисника в цій частині не заслуговують на увагу.

Дані, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, не є такими, які б унеможливлювали перебування підозрюваного ОСОБА_7 під вартою.

Відповідно до ч. 5 ст. 183 КПК України, розмір застави визначається у таких межах: 1) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні злочину невеликої або середньої тяжкості, - від одного до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 2) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 3) щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того ЄСПЛ зазначив, що застава має на меті не забезпечення відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім - забезпечення явки особи на судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватись залежно від особи, про яку йде мова, із урахуванням його/її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. Також, суд повинен так само обережно і ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою. Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін.

При визначенні розміру застави слід не допускати встановлення такого її розміру, що є завідомо непомірним для особи та призводить до неможливості виконання застави. З одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Слідчим суддею під час визначення застави, враховано конкретні обставини кримінального провадження та суспільну небезпеку інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, майновий, сімейний стан та інші дані, які характеризують особу підозрюваного та його спосіб життя, а також те, щоб розмір застави не був для нього занадто непомірним та міг у повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку, у зв`язку з чим прийшов до висновку, що застава в розмірі 3000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб здатна забезпечити виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків. Обставини підозри, розміру завданої шкоди, характер інкримінованих дій, та дані про особу підозрюваного в сукупності свідчать про виключність випадку та що застава в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених обов`язків. Тому застава визначена в розмірі, який перевищує триста розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, внесення застави саме у такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст.177 КПК України.

Колегія суддів, приходить до висновку, що визначена підозрюваному ОСОБА_7 застава у розмірі 3000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 9 984 000 грн., як альтернатива запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час є співмірною з існуючими в кримінальному провадженні обставинами і ризиками та в разі її внесення зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя прийняв рішення на основі всебічно з`ясованих обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування виключного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, при цьому дослідив належним чином всі матеріали провадження та навів в ухвалі мотиви, з яких прийняв відповідне рішення. Отже, твердження в апеляційній скарзі про те, що слідчий суддя впорушення вимог статті 194 КПК України не надав належну оцінку підозри у вчиненні ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, проігноровано дані про особу підозрюваного, невідповідності винятковості тримання під вартою, порушено принцип пропорційності, а також невідповідністю розміру застави вимогам ст. 182 КПК України, є безпідставними.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції, з урахуванням вимог статті 370 КПК України, є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів не знаходить.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законне та обґрунтоване рішення, колегією суддів не виявлено.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що встановлені органами досудового розслідування обставини були виправданими та необхідними елементами, що визначали потреби в застосуванні до підозрюваного ОСОБА_13 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просив скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення слідчого судді суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими судом, в порядку та межах, передбачених на даній стадії провадження, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 196, 197, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду, -

постановила:

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 26 лютого 2026 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4