ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.03.2026 місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

проводячи відкрите судове засідання в залі суду в м. Києві на підставі обвинувального акта у кримінальному провадженні №0001194 від 28.06.2023 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , такого, що в силу ст. 89 КК України судимості немає,

та

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, зареєстрованого у цьому АДРЕСА_3 , жителя АДРЕСА_4 , раніше несудимого,

кожного окремо за ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_6 ,

захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в с т а н о в и в:

У провадженні Оболонського районного суду міста Києва перебуває обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , кожного окремо, за ч. 3 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор, посилаючись на те, що 19.03.2026 закінчується строк дії ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 19.01.2026 про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, подав клопотання про продовження застосування обраного судом запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів без визначення розміру застави.

Обґрунтовуючи клопотання, прокурор зазначив, що ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, які були наявні при застосуванні запобіжних заходів під час досудового розслідування, так і під час обрання та продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 судом в порядку статей 315 та 331 КПК України не перестали існувати, будь-який інший більш м`який запобіжний захід стосовно обвинуваченого не забезпечить належного виконання ним процесуальних обов`язків та його належної поведінки.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, просив задовольнити.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_10 , посилаючись на те, що інший обвинувачений у кримінальному провадженні ОСОБА_9 був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, що є підставою для вирішення питання про зупинення судового провадження в цілому, у тому числі й щодо його підзахисного, враховуючи те, що зі спливом часу ризики зменшились та те, що до спливу строку дії попередньої ухвали є час, заперечив проти задоволення клопотання прокурора та просив залишити клопотання без задоволення.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 цього Кодексу тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження застосування обраного запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Востаннє, ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 19.01.2026 продовжено строк тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою строком до 19.03.2026 включно.

Суд відповідно до положень статей 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини, враховуючи те, що прокурором у судовому засіданні доведено наявність обґрунтованості ризиків у кримінальному провадженні, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 , покарання, яке йому загрожує в разі визнання винуватим, у сукупності з даними про особу обвинуваченого, в тому числі з відомостями про сімейний стан, стан здоров`я, приходить до висновку, що обставини кримінального провадження свідчать про наявність високого ступеню ризиків, що обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які, враховуючи стадію судового провадження, на даний момент судом не допитані, тобто в такий спосіб перешкоджати кримінальному провадженню, що може негативно вплинути на хід судового розгляду та встановленню об`єктивної істини в даному кримінальному провадженні, тому вважає, що існують достатні підстави для продовження застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 .

Суд враховує доводи сторони захисту щодо зміни запобіжного заходу на більш м`який, проте вважає, що стороною захисту не доведено наявність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки не спростовано існування в кримінальному провадженні ризиків, визначених ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що у даному випадку такі доводи про застосування іншого запобіжного заходу ніж той, про який просить прокурор, не перевищують суспільного інтересу у справі, який полягає у повному та неупередженому розгляді кримінального провадження у розумні строки, а також забезпечення виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у справі та запобігання процесуальних ризиків.

Вказані суспільні інтереси, не дивлячись на презумпцію невинуватості, мають більшу вагу ніж правила про повагу до свободи особи, про що неодноразово зазначав ЄСПЛ, зокрема, в рішеннях по справах «Лабіта проти Італії» від 06.04.2001, «Рохліна проти Російської Федерації» від 07.04.2005, «Летельє проти Франції» від 26.06.1991, «Маріянчук та інші проти України» від 17.01.2019.

Так само не спростовують наявність вищевказаних ризиків і посилання захисника на перебування на розгляді суду питання про зупинення судового провадження стосовно іншого обвинуваченого - ОСОБА_9 , оскільки відповідно до ст. 61 Конституції України юридична відповідальність особи має індивідуальний характер.

При цьому, вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що доказів того, що стан здоров`я останнього не допускає його тримання під вартою суду стороною захисту не надано, з огляду на це слід вважати, що таких перешкод немає.

Таким чином, суд приходить до висновку про доцільність тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою.

Відповідно до положень п. 5 ч. 4 ст. 183, ст. 331 КПК України суд при постановленні ухвали про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи фактичні обставини кримінального провадження, суспільну небезпечність інкримінованого діяння не визначає ОСОБА_6 розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів.

Що стосується посилання захисника на те, що клопотання прокурора не підлягає розгляду через те, що строк дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 не сплинув, то суд відмічає, що відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. При цьому, процесуальне законодавство не містить строків, коли прокурор може звернутись із вказаним клопотанням, встановлюючи лише, що таке клопотання прокурор має право подати не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (ч. 1 ст. 199 КПК України), а відтак, ініціювання прокурором завчасно питання про продовження строку обраного стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу не є підставою для залишення клопотання без розгляду, оскільки вказане не грунтується на вимогах Закону.

Доведеність винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованих злочинів судом під час розгляду вищевказаного клопотання не вирішувалося, оскільки це є предметом встановлення за результатами судового провадження кримінального провадження по суті обвинувачення.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 177, 178, 181, 182, 183, 199, 315, 331, 395 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «КИЇВСЬКИЙ СЛІДЧИЙ ІЗОЛЯТОР» строком на 60 днів, тобто до 30.04.2026 включно.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її проголошення та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту проголошення ухвали.

Суддя ОСОБА_1