Справа №705/3931/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ;

з участю:

представника органу пробації ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

засудженої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані Черкаської області матеріали подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Умань Черкаської області, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , засудженої 08.07.2025 Уманським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 4 ст. 185 до 5 років позбавлення волі, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

В С Т А Н О В И В:

І. Короткий зміст заявленого подання.

До Уманського міськрайонного суду Черкаської області надійшло подання провідного інспектора Уманського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_5 , яке мотивовано наступним.

13.08.2025 р. засуджена ОСОБА_5 була поставлена на облік та 21.08.2025 р. роз`яснено порядок та умови відбування покарання, обов`язки, покладені на неї вироком суду та наслідки ухилення від відбування покарання з випробуванням, що підтверджується підпискою та поясненням засудженої.

Постановою від 21.08.2025 року періодичність явок для реєстрації засудженій було встановлено 2 рази (1, 3 середа) на місяць, враховуючи вчинення засудженою злочину без обтяжуючих обставин, відсутність судимостей. Проте з початку перебування на обліку в органі пробації, засуджена неодноразово порушувала покладений на неї вироком суду від 08.07.2025 р. та законом обов?язок без поважних причин, що набуло характеру систематичності, зважаючи на таке:

03.09.2025 р. засуджена ОСОБА_5 не з`явилась для першої реєстрації: до Уманського районного відділу без поважної причини, вказавши в письмовому пояснені від 05.09.2025 р. що допустила неявку тому що перебувала за межами міста на роботі та не встигла повернутись до кінця робочого дня, проте документально підтвердити поважність причини не може, тому у зв`язку з порушенням п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України, ч. 3 ст. 164 КВК України, з якими вона була ознайомлена під підпис засудженій винесено письмове попередження про випробуванням направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Тоді ж із засудженою було проведено профілактичну бесіду про недопущення подібних порушень звільнення від відбування покарання з випробуванням, негативні наслідки, які настануть у разі ухилення від відбування покарання.

Проте ОСОБА_5 належних висновків не зробила, в період іспитового строку з випробуванням на шлях виправлення не стала, а стала на шлях злісного ухилення від відбування покарання, порушує порядок та умови відбування покарання, не виконує обов`язки покладені на неї судом. Таким чином 05.11.2025 р. засуджена повторно не з`явилась для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, зазначивши в поясненні від 14.11.2025 р., що не з`явилась на реєстрацію в зазначену дату тому що перебувала на роботі за межами міста та не встигла повернутись до кінця робочого дня, у зв`язку з чим засудженій винесено друге письмове попередження та з метою посилення наглядових заходів винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію 1, 2, 3 та 4-ту середу кожного місяця, тобто періодичність явок змінена на 4 рази з чим ОСОБА_5 була ознайомлена під підпис. Тоді ж із засудженою було проведено профілактичну бесіду про недопущення подібних порушень звільнення від відбування покарання з випробуванням та можливі негативні наслідки.

Надалі засуджена знову належних висновків не зробила та не стала на шлях виправлення. 21.01.2026 р. ОСОБА_5 повторно не з`явилась для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, вказавши у письмовому поясненні від 28.01.2020 р., що допустила неявку без поважної причини, тому що в цей день вийшла працювати на неофіційну роботу замість напарниці, яка захворіла і тому не встигла з`явитись для реєстрації, таким чином засудженій втретє було винесено попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, з яким вона ознайомилась під підпис. Тоді ж із засудженою було проведено профілактичну бесіду про недопущення подібних порушень звільнення від відбування покарання з випробуванням, наголошено на негативних наслідках у виді можливого скасування іспитового строку судом у разі подальших неявок для реєстрації до органу пробації без поважних причин.

Проте ОСОБА_5 в подальшому належних висновків не зробила, на шлях сумлінного виконання покладених вироком суду обов`язків не стала, що виразилось у черговій неявці для реєстрації до органу пробації 04.02.2026 року без поважних причин. В поясненні від 11.02.2026 року засуджена зазначила, що не з`явилась для реєстрації в призначений день тому що перебувала на роботі за містом, проте документально підтвердити наявність обставин що фактично позбавили її можливості прибути до Уманського районного відділу для реєстрації протягом дня не має.

Таким чином ОСОБА_5 своїми діями злісно ухиляється від відбування покарання згідно вироку суду, безвідповідально та недбало поставилась до даного покарання, хоча в повній мірі усвідомлювала негативні наслідки, які наступлять в разі ухилення від відбування покарання, що підтверджується письмовими поясненнями, написаними власноручно. Засуджена, достовірно знаючи про те, що своїми діями не дотримується порядку та умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, не бажає стати на шлях виправлення, оскільки порушила п. 1 ч. 1 ст. 76 КК України 4 рази не з`явившись для реєстрації без поважних причин, що набуло характеру систематичності.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч. 2 ст. 78 КК України, ст. 166 КВК України, ст. 537 КПК представник Уманського РВ філії ДУ «Центр пробації» звернувся до суду та просить скасувати звільнення від відбування покарання ОСОБА_5 і направити засуджену для відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі.

ІІ. Позиція учасників справи.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання, вважав його передчасним.

Представник Уманського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області в судовому засіданні підтримала подання та просила суд його задовольнити.

Засуджена ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечувала проти задоволення подання та скасування відносно неї іспитового строку, зазначила, що розуміє необхідність виконання обов`язків, висновки зробила, підлаштувала свій графік роботи таким чином, щоб середа була вихідним днем. Просила врахувати її бажання виправитись та не скасовувати звільнення від відбування покарання.

ІІІ. Правове обґрунтування та висновки суду

Суд, вислухавши думку прокурора, засудженої, представника органу пробації, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд вирішує питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджено вироком Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 08.07.2025 за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік, та згідно ст. 76 КК України покладено обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Згідно матеріалів особової справи копія вказаного вироку Уманським РВ ФДУ «Центр пробації» в Черкаській області отримана 13.08.2025 та для постановлення засудженої ОСОБА_5 на облік її було викликано до Уманського РВ.

13.08.2025 ОСОБА_5 була поставлена на облік в Уманському міськрайонному відділі філії Державної установи «Центр пробації» у Черкаській області та 21.08.2025 ознайомлена з порядком та умовами звільнення від відбування покарання з випробуванням та встановлено дні явки на реєстрацію двічі на місяць - 1 та 3 середу.

Для реєстрації засуджена ОСОБА_5 не з`явилась 03.09.2025, 05.11.2025, 21.01.2026 та 04.02.2026, що підтверджується відмітками у листках реєстрації.

При цьому, не з`явившись за викликом інспектора пробації 03.09.2025 засуджена з`явилась 05.09.2025 та надала пояснення, що не могла з`явитись у визначений день, оскільки перебувала на роботі за межами міста та не встигла повернутись до кінця робочого дня. У своїх поясненнях підтвердила, що їй роз`яснено наслідки невиконання умов, покладених на неї вироком суду та оголошено попередження.

Не з`явившись 05.11.2025 на відмітку, засуджена з`явилась 14.11.2025 та надала письмові пояснення про те, що підставою її попередньої неявки стало те, що вона була на роботі за межами міста та не встигла повернутись до кінця робочого дня. Пояснила, що розуміє наслідки неявки, зобов`язалась в подальшому з`являтися своєчасно.

У визначений день явки 21.01.2026 засуджена на відмітку не з`явилась, але з`явившись 28.01.2026 надала письмові пояснення про те, що того дня захворіла її колега, тому ОСОБА_5 вимушена була її підмінити, тому не встигла прийти на реєстрацію до органу пробації.

04.02.2026 засуджена не з`явилась на відмітку, проте 11.02.2026 надала пояснення, що в цей день не прийшла, оскільки була на роботі за межами міста.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 166 КВК України, якщо засуджений не виконує обов`язки, встановлені цим Кодексом, Законом України «Про пробацію», а також покладені на нього судом, або систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання вноситься до суду після застосування уповноваженим органом з питань пробації до засудженого письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

При скасуванні звільнення від відбування покарання з випробуванням суд зобов`язаний з`ясувати, чи мав засуджений реальні можливості виконати покладені на нього обов`язки і чи можна розглядати факти, викладені у поданні органу, що відає відбуванням покарання, як свідчення небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Таким чином, скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням є можливим лише за наявності умислу засудженого на ухилення від відбування покарання з випробуванням та контролю за його поведінкою, а також обставин, які свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Поведінку засудженої не можна розцінювати як грубе та систематичне порушення умов звільнення від відбування покарання з випробуванням, а також як невиконання обов`язків, покладених на неї вироком суду, оскільки нових злочинів в період іспитового строку вона не вчинила, не притягувалась до адміністративної відповідальності, тобто такі дії засудженої не мали характеру систематичного і не потягли за собою тяжких наслідків. Відбуваючи покарання періодично не з`являлась на відмітки, але в подальшому, самостійно з`являючись у визначені наступні дати для відміток, надавала пояснення з приводу неявок та зазначала про причини своєї неявки.

На думку суду, викладені у поданні факти неявки на відмітку до органу з питань пробації, самі по собі не можуть розцінюватися як свідчення небажання засудженої стати на шлях виправлення, тому допущені нею факти невиконання покладених судом обов`язків суд розцінює як незначні, а пояснення засудженої як підтвердження розуміння необхідності виконувати покладені судом обов`язки, що дає підстави суду розцінити це як намір подальшого виправлення без ізоляції від суспільства, тобто без скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої для відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні та своїм ставленням до подання ОСОБА_5 продемонструвала суду свою цілеспрямованість у дотриманні умов відбування покарання з випробуванням.

Частиною 2 ст. 78 КК України встановлено, що суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання лише в тому випадку, коли невиконання засудженим покладених обов`язків та вчинення ним правопорушень, які потягли за собою адміністративні стягнення, свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

У той же час, пояснення представника органу пробації, матеріали подання та особової справи засудженого не містять достатніх відомостей, які б беззаперечно вказували на свідоме ухилення ОСОБА_5 від виконання покладених на неї судом обов`язків та безвідповідальне ставлення засудженої до процесу виправлення та відбуття нею іспитового строку.

Таким чином, враховуючи особу засудженої, її ставлення до даної справи, судом не встановлено достатніх доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували в даному випадку небажання засудженої стати на шлях виправлення та вказували на наявність беззаперечних підстав для направлення звільненої від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду, а тому підстави для задоволення подання відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 78 КК України, ст. ст. 164-166 КВК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні подання Уманського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Черкаській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженої ОСОБА_5 для відбування призначеного покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1