Справа № 215/2065/25
У Х В А Л А

Іменем України

27 березня 2026 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000115 від 15.02.2025 відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України.

ВСТАНОВИВ:

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів. При цьому посилався на те, що на даний час існують ризики, передбачені пп.1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Так, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, який перебуваючи у статусі військовослужбовця самостійно залишив військову частину та усвідомлюючи можливість застосування до нього покарання може переховуватись від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Зазначене свідчить про неможливість застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, тому просить у задоволенні клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу відмовити.

ОСОБА_4 , заперечує проти заявленого прокурором клопотання.

Захисник ОСОБА_5 підтримала правову позицію обвинуваченого, вказавши що прокурором не надано доказів на підтвердження заявлених ризиків.

Суд, вислухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Частиною 4 ст. 176 КПК України передбачено, що запобіжні заходи під час судового провадження застосовуються судом за клопотанням прокурора.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, зазначеним у п. п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.

Судом враховується, що на даний час наявні ризики, передбачені п.1 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: у разі зміни запобіжного заходу обвинувачений може переховуватись від суду.

Так, ОСОБА_4 обвинувачується в тяжкому злочині, за який законом передбачено покарання більш ніж 5 років позбавлення волі, тому він усвідомлюючи відповідальність, яка загрожує йому у разі доведеності провини, з метою уникнення відповідальності за вчинений ним злочин може переховуватися від суду.

Оцінюючи сукупність обставин, що враховуються при продовженні дії запобіжного заходу, які визначені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому, його вік та стан здоров`я, є інвалідом третьої групи але відсутні докази щодо неможливості його утримання під вартою, відомості про його особу, який неодружений, тобто у нього відсутні міцні соціальні зв`язки, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_4 на даний час є неможливим.

Таким чином, суд вважає, що підстави для продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 тримання під вартою, не відпали, альтернативні більш м`які запобіжні заходи не в змозі гарантувати належну поведінку обвинуваченого та є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Суд, керуючись правилами ч. 5 ст. 182, ст. 183 КПК України, знаходить правові підстави для визначення обвинуваченому ОСОБА_4 розміру застави, достатньої для забезпечення виконання ним обов`язків, передбачених ч.5 ст. 194 КПК України.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 197, 199, 331 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 25 травня 2026 року.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що йому може бути обрано більш м`який запобіжний захід у вигляді застави в разі внесення застави в сумі 60560 грн.

В разі внесення застави, на обвинуваченого покласти такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися за межі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області без дозволу суду, залежно від стадії кримінального провадження;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання з адреси: АДРЕСА_1 .

Роз`яснити, що у разі невиконання обов`язків покладених судом, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетрвської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя: