Єдиний унікальний номер 205/3614/25
Номер провадження1-кп/205/9/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 лютого 2026 року місто Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро в залі суду кримінальне провадження № 00000060 від 8 лютого 2025 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпропетровська, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше судимого:

-15 березня 2024 року Ленінським районним судом міста Дніпропетровська за ст. 69 ст. 186 ч.4, 75,76 КК України до позбавлення волі строком на 5 років з випробуванням на 2 роки.

зареєстрованого в АДРЕСА_1 ,

який обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст. 28 ч.1, ст. 162 ч.1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В:

7 лютого 2025 року в період часу з 12-00 години по 13-00 годину ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 (якого ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29 липня 2025 року звільнено від кримінальної відповідальності в зв`язку з примиренням з потерпілим ОСОБА_5 ), знаходячись поруч з будинком АДРЕСА_2 , звернули свою увагу на територію вищевказаного приватного житлового будинку, після чого у них раптово виник спільний кримінально-протиправний умисел, направлений на порушення недоторканості житла особи, шляхом незаконного проникнення до будинку АДРЕСА_2 , який перебуває у володінні - потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

7 лютого 2025 року в період часу з 12:00 години по 13:00 годину, ОСОБА_3 разом з ОСОБА_7 , реалізуючи свій спільний кримінально-протиправний умисел, спрямований на порушення конституційного права на недоторканість житла особи, передбаченого ст. 30 Конституції України, направлений на незаконне проникнення на територію приватного житлового будинку АДРЕСА_2 , який перебуває у володінні - потерпілого ОСОБА_5 , не маючи дозволу останнього, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, за відсутності визначених законом підстав та в порушення встановленого законом порядку, перелізли через паркан зазначеного будинку, таким чином проникли на територію домоволодіння, що перебуває у володінні - потерпілого ОСОБА_5 .

Продовжуючи реалізовувати свій спільний кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне проникнення на територію приватного житлового будинку, ОСОБА_3 , переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою металевої палки розбив одне скляне вікно будинку АДРЕСА_2 , та проник через вікно всередину вказаного будинку.

В цей час ОСОБА_7 пройшов до вхідних дверей будинку АДРЕСА_2 , та почав спостерігати за обстановкою навколо, з метою попередити ОСОБА_3 у разі раптової появи господаря даного будинку або інших сторонніх осіб для негайного відходу.

Далі, ОСОБА_3 , знаходячись у вищевказаному будинку, вибив вхідні двері, тим самим відчинив їх, після чого маючи вільний доступ відчинив інші двері та надав можливість ОСОБА_7 потрапити до будинку АДРЕСА_2 , що перебуває у володінні потерпілого ОСОБА_5 , чим порушив конституційне право на недоторканість житла особи.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, а саме у незаконному проникненні до житла вчинене групою осіб без попередньої змови.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину не визнав, від надання пояснень відмовився, скориставшись ст. 63 Конституції України.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 7 лютого 2025 року, вранці поїхав на роботу. При цьому як завжди він закрив двері будинку та двері хвіртки. Приблизно в обід, йому зателефонував сусід, та повідомив, що на території його домоволодіння знаходяться сторонні особи. Оскільки він в той час перебував на роботі, та знаходився на значній відстані від Дніпра, то попросив сусіда викликати поліцію. Сусідка встигла зняти особу яка втікала на відео. Це був ОСОБА_7 . Коли він, близько 22-00 години повернувся до дому, то побачив, що вікна розбиті, двері відчинені . Також були розбиті вікна у сараї. Всі речі в будинку були розкидані, деякі речі зникли з будинку. На теперішній час ОСОБА_7 вибачився перед ним, та відшкодував заподіяну шкоду, у зв`язку з чим, він примирився з ОСОБА_7 та претензій до нього не має. Пояснив, що він пропанував ОСОБА_3 допомогти йому прибрати в будинку, оскільки в нього хворі ноги, та йому важко самому це робити, однак ОСОБА_3 ігнорує його пропозиції. На строгій мірі покарання відносно ОСОБА_3 не наполягає.

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення судом було допитано свідків.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що 7 лютого 2025 року він зустрів ОСОБА_3 з яким вирішили проникнути до будинку АДРЕСА_2 , щоб пошукати коштовні речі. ОСОБА_3 зайшов до свого знайомого, земельна ділянка якого межує з земельною ділянкою домоволодіння АДРЕСА_2 , взяв металеву палицю, та через паркан на межі домоволодінь проникли на територію домоволодіння потерпілого. ОСОБА_3 зайшов з задньої сторони будинку, розбив вікно, та проникнув до будинку, а він залишався біля основного входу. ОСОБА_3 відчинив двері, та впустив його до будинку, де він залишився на веранді, очікуючи поки ОСОБА_3 шукав в будинку коштовні речі. Коли ОСОБА_3 розбив вікно, їх почули сусіди, які почали цікавитися подіями в будинку. Він попередив ОСОБА_3 .. Останній тримав в руках якийсь пакет, однак вказаний пакет залишив на веранді в будинку. Що це був за пакет та що в ньому знаходилося, йому не відомо. Вони вийшли з будинку та розійшлися по різні боки. ОСОБА_3 побіг до заднього двору а він побіг до калитки , через яку вибіг на вулицю. Коли він вибігав на вулицю то чув що його гукала сусідка. В будинку вони нічого не взяли.

Свідок ОСОБА_8 допитаний в судовому засіданні пояснив, що він проживає по сусідству з потерпілим ОСОБА_5 7 лютого 2025 року він поїхав по справам, коли йому зателефонувала дружина, та повідомила, що в домі сусіда ОСОБА_5 знаходяться чужі люди. Він повернувся до дому, та побачив що у сусіда відчинені вхідні двері . Перебуваючи біля хвіртки в паркані, він побачив як з будинку вийшли 2 хлопці, в руках у одного був пакет з речами, але коли вони зрозуміли, що їх помітили, вони повернулися до будинку. Пізніше вони вибігли з іншого виходу з будинку. Один з хлопців побіг до паркану сусідів, а іншій побіг в напрямку вулиці. Його дружина ОСОБА_9 почала знімати на телефон чоловіка, який побіг на вулицю, а він викликав поліцію, та зателефонував потерпілому.

Свідок ОСОБА_9 пояснила, що 7 лютого 2025 року близько 12 години, вона вийшла на вулицю та почула звук розбитого скла. На подвір`ї сусіда ОСОБА_5 побачила двох хлопців, які зайшли в будинок. Трохи пізніше, хлопці вийшли на подвір`я, вона почала кричати на них, і вони розбіглися. Один побіг через задній двір, а інший побіг через основний вхід. Обличчя хлопців вона не бачила, але добре запам`ятала статуру.

На питання суду, ОСОБА_7 повідомив, що він чув, як йому кричала жінка, але він дуже злякався та втік.

Судом неодноразово, за клопотанням сторони обвинувачення, викликався свідок ОСОБА_10 .. Свідок в судове засідання не зьявився. В подальшому прокурор відмовився від допиту зазначеного свідка під час судового розгляду.

Сторона захисту не наполягала на допиті вказаного свідка в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд приймає відмову прокурора від допиту свідка ОСОБА_10 .

На підтвердження встановлених судом обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення свідчать докази надані стороною обвинувачення та дослідженні судом під час судового розгляду у порядку ст. 94 КПК України.

На підставі письмової заяви потерпілого ОСОБА_5 , від 7 лютого 2025 року, про проникнення невстановлених осіб до домоволодіння АДРЕСА_2 , та рапорту повідомлення на службу 102, 8 лютого 2025 року було внесено відомості до ЄРДР за № 0000060 Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення ст. 162 ч.1 КК України.

Під час огляду території домоволодіння АДРЕСА_2 , який було проведено з добровільної згоди володільця ОСОБА_5 , було оглянуто подвір`я зазначеного домоволодіння на якому розташований вольєр для собаки, та будинок. Двері в будинок було вибито, речі в кімнатах розкидано. В одній з кімнат, у вікні вибито скло. На підвіконні сліди крові. Під час огляду кімнат домоволодіння було виявлено та вилучено сліди пальців рук які відкопійовано на ліпку стрічку, та зроблено змиви слідів крові на підвіконні, що зафіксовано в протоколі огляду місця події від 8 лютого 2025 року з фото таблицею. ( том 1 а.с.42-48)

ОСОБА_5 на підтвердження права власності, добровільно видав співробітникам поліції документи, копії яких долучено до матеріалів справи.

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_11 серед інших впевнено впізнав особу під номером 4 ( ОСОБА_3 , як особу яка може бути причетна до незаконного проникнення до будинку АДРЕСА_2 , що зафіксовано в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 лютого 2025 року (том 1 а.с. 65-67)

Під час пред`явлення особи для впізнання за фотознімками потерпілий ОСОБА_11 серед інших впевнено впізнав особу під номером 2 ( ОСОБА_7 ) , як особу яка може бути причетна до незаконного проникнення до будинку АДРЕСА_2 , що зафіксовано в протоколі пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15 лютого 2025 року ( том 1 а.с. 68-70)

Свідком ОСОБА_9 добровільно було надано відео яке 7 лютого 2025 року було знято на мобільний телефон. На відеозйомці, зафіксовано, як через хвіртку паркану приватного будинку вибігає чоловік. На відео чутно голос жінки, яка каже що вона все записала. Відео зберігається на ДВД диску, який було оглянуто, що зафіксовано в протоколі огляду предмету від 14 лютого 2025 року з фототаблицею.

Сторони кримінального провадження не наполягали на перегляді відео в судовому засіданні.

ОСОБА_7 визнав що на відео зафіксовано його, коли він вибігав з домоволодіння АДРЕСА_2 , що також зафіксовано в протоколі огляду предмета від 25 лютого 2025 року ( том 1 а.с.101-103) .

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/6542-Д від 12 лютого 2025 року слід пальця руки розміром 16х21 мм, від копійований на ліпкій стрічці 38х38 вилучений 8 лютого 2025 року під час проведення огляду місця події будинку 135 по вулиці Комісарівській в місті Дніпрі, придатний для ідентифікації особи. ( том 1 а.с. 62-64)

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/7646-Д від 21 лютого 2025 року, з фототаблицею, слід папілярного узору пальця руки розмірами 30х12 мм, відкопійований на липку стрічку, вилучений 19 лютого 2025 року при обробці поверхні металевої палки «фомка» під час проведення огляду місця події а саме домоволодіння АДРЕСА_2 , придатний для ідентифікації за ним особи. (том 1 а.с. 90-98)

За добровільною згодою у ОСОБА_3 було відібрано відбитки рук та долонь, що зафіксовано в особисто написаній заяві та протоколі отримання зразків для проведення експертизи від 25 лютого 2025 року.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/104-25/8230-Д від 27 лютого 2025 року, з фототаблицею , слід папілярного узору пальця руки розмірами 30х12 мм, який було виявлено та вилучений 19 лютого 2025 року при обробці поверхні металевої палки «фомка» під час проведення огляду місця події а саме домоволодіння АДРЕСА_2 , залишений вказівним пальцем правої руки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Під час проведення слідчого експерименту з ОСОБА_7 , останній повідомив що 7 лютого 2025 року, він зустрівся з ОСОБА_3 .. По дорозі, ОСОБА_3 зайшов до свого знайомого, домоволодіння якого межує з домоволодінням АДРЕСА_2 , де взяли металеву палицю, довжиною приблизно 60 см. Перелізши через паркан, опинилися на території домоволодіння АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 наказав йому стежити за обстановкою, а сам обійшовши будинок, розбив вікно та проник до будинку. Вибив в будинку одні двері та відчинивши вхідні двері, ОСОБА_3 впустив його в будинок. Він зайшов в будинок, та залишився чекати в коридорі, в той час як ОСОБА_3 почав оглядати будинок, відшукуючи цінні речі. Зрозумів, що в будинку не має цінних речей, вони разом вийшли на подвір`я, з наміром оглянути сарай, коли були помічені сусідами. ОСОБА_3 перестрибнув через паркан до сусіднього домоволодіння та побіг, а він вибіг через хвіртку на вулицю. Всі події було зафіксовано в протоколі проведення слідчого експерименту від 26 лютого 2025 року та на ДВД диску. ( том 1 а.с. 127-131)

В судовому засіданні сторони відмовилися від перегляду відео, що міститься на ДВД диску, пояснюючи, що в цьому не має потреби, оскільки в протоколі проведення слідчого експерименту, все детально описано.

Зауважень щодо достовірності та допустимості наданих суду доказів з боку учасників судового розгляду висунуто не було.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла вчинене групою осіб без попередньої змови.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

ОСОБА_3 будучи раніше судимий, вчинив нове кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до кримінальних проступків, в період іспитового строку, тим самим на шлях виправлення не встав, в міських лікарнях на обліку не перебуває, у скоєному не розкаюється, не пристав на пропозицію потерпілого про примирення.

Згідно висновків досудової доповіді складеної Новокодацьким районним відділом філії державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області, поведінка ОСОБА_3 має високу ймовірність вчинення повторного кримінального правопорушення. Орган пробації вважає що виправлення особи без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливо у громаді лише у винятковому порядку за умови здійснення органом пробації інтенсивного нагляду та застосування соціально- виховних заходів, що необхідні для виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень.

Пом`якшуючих провину обставин передбачених ст. 66 КК України не встановлено.

Обтяжуючі провину обставини передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

В обвинувальному акті відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , зазначено що обставин що обтяжують покарання - не встановлено. Однак як було встановлено судом обтяжуюча провину обставина щодо ОСОБА_3 є рецидив злочину. Проте, орган досудового розслідування при формулюванні пред`явленого ОСОБА_3 обвинувачення не інкримінував останньому такі обтяжуючі обставини. Враховуючи, що встановлення таких обставин судом, погіршує становище обвинуваченого, суд не знаходить підстав для посилання у вироку на встановлення таких обтяжуючих покарання обставин обвинуваченому ОСОБА_3 що відповідає вимогам ст. 337 КПК України.

У відповідності до вимог ст.50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень.

За таких даних про особу обвинуваченого, обставин скоєного кримінального правопорушення, суд вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді обмеження волі, в розмірі передбаченому санкцією статті кримінального закону, оскільки не заходить підстав для застосування вимог ст.ст.69, 75,76 КК України.

При цьому суд вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, і буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі винного.

Вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2024 року, ОСОБА_3 засуджено за ст. 186 ч.4, 69, 75,104 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням на 2 роки.

Кримінальне правопорушення яке розглядається судом, ОСОБА_3 скоїв після винесення вказаного вироку, в період відбуття іспитового строку.

Відповідно до вимог ст. 72 КК України, одному дню позбавлення волі відповідає 2 дні обмеження волі.

Суд на підставі ст. 71 ч.1 КК України, за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, до наново призначеного покарання за теперішнім вироком, вважає за необхідне частково у вигляді 4 років 1 місяця позбавлення волі приєднати не відбуту частину покарання призначеного вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2024 року.

Запобіжний захід під час досудового розслідування та судового слідства відносно ОСОБА_3 не обирався.

Клопотання про обрання запобіжного заходу для забезпечення виконання вироку стороною обвинувачення не заявлено.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Витрати на проведення експертиз складають за експертизами: № СЕ -19/104-25/6542-Д від 12.02.2025 року в розмірі 1193,85 гривень, № СЕ-19/104-25/7646-Д від 21.02.2025 року в розмірі 1193,85 гривень; №СЕ-19/104-25/8230-Д від 27.02.2025 року в розмірі 2387,70 гривень, а всього 4775,40 гривень.

Ухвалою Новокодацького районного суду міста Дніпра від 29 липня 2025 року, з ОСОБА_7 , відповідно до ч.3 ст. 368 КПК України стягнуто на користь держави 1/2 частина документально підтверджених витрат на проведення експертиз в розмірі 2387,7 гривень.

Таким чином на підставі ст.ст.124-126, 368 ч. 3 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь держави 1/2 частина витрат на проведення експертиз № СЕ -19/104-25/6542-Д від 12.02.2025 року, № СЕ-19/104-25/7646-Д від 21.02.2025 року; № СЕ-19/104-25/8230-Д, від 27.02.2025 року в розмірі 2387,70 гривень.

Питання речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 28 ч.1, ст.162 ч.1 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки.

На підставі ст. 71 ч.1 КК України, з урахуванням вимог ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до наново призначеного покарання частково у вигляді 4 (чотирьох) років 1 місяця позбавлення волі, приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 15 березня 2024 року, та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 місяць.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного відбуття.

У зв`язку з не обранням запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 за даним кримінальним провадженням запобіжний захід не застосовувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення судово - дактилоскопічних експертиз № СЕ -19/104-25/6542-Д від 12.02.2025 року, № СЕ-19/104-25/7646-Д від 21.02.2025 року; № СЕ-19/104-25/8230-Д від 27.02.2025 року в розмірі 2387,7 гривень.

Речові докази:

- оптичний носій інформації ДВД диск , на якому міститься відеозапис «video_2025-02-13_15-45-43», що зберігається в матеріалах справи - залишити зберігати в матеріалах справи.

- два фрагменти аркуша паперу з наклеєними на них двома липкими стрічками зі слідами папілярних узорів рук в паперовому конверті; фрагменти аркуша паперу з наклеєною на нього ліпкою стрічкою зі слідами папілярного візерунку пальця руки поміщені в полімерний пакет № 5096620; три дактилокарти, заповнені на ім`я ОСОБА_3 , ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , поміщені в паперовий конверт, що зберігаються в матеріалах справи залишити зберігати в матеріалах справи.

- металеву палку «Фомка», яка запакована в спец пакет WAR 1711303, та згідно квитанції № 152, зберігається в камері зберігання речових доказів ВП № 1 ДРУП № 1 ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя - ОСОБА_1