У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 березня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ужгород в режимі відео конференції клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000085 від 02.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000085 від 02.07.2025 року, звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000085 від 02.07.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 367, ч. 4 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 , на підставі рішення Наглядової ради Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» (, юридична адреса м. Київ, вул. Є. Сверстюка, 23) від 19.06.2023 обраний на посаду голови правління Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд», та приступив до виконання своїх безпосередніх обов`язків.

Відповідно до Статуту Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд», затвердженого Наказом Фонду державного майна України від 08.05.2023 № 826, за підписом Голови Фонду державного майна України, голова правління Державного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» наділений наступними обов`язками та повноваженнями: діє в інтересах Товариства, від імені Товариства в межах передбачених законодавством, цим Статутом, іншими актами Товариства, рішеннями Загальних зборів та Наглядової ради; самостійно визначає дату, час, місце та порядок денний засідання Правління, веде засідання Правління; представляє інтереси Товариства перед юридичними та фізичними особами, органами державної влади та місцевого самоврядування, установами та організаціями, незалежно від форм власності та підпорядкування; вчиняє дії від імені та на користь Товариства правочини й інші юридично значимі дії, приймає рішення обов`язкові для виконання всіма працівниками Товариства; самостійно розпоряджається коштами, майном та майновими правами Товариства у межах, що встановлені цим Статутом, внутрішніми нормативними документами Товариства, рішенням Загальних зборів та рішенням Наглядової ради; організовує та забезпечує бухгалтерську та статистичну звітність Товариства та несе відповідальність за її достовірність; одноосібно укладати будь які договори (контракти) якщо вартість товарів (майна), та/або послуг, що є предметом таких договорів становить суму, що не перевищує 5% від вартості активів Товариства за даними останньої річної фінансової звітності Товариства; вирішувати питання поточної господарської діяльності Товариства; без довіреності здійснювати будь-які юридичні та фактичні дії від імені Товариства, щодо яких він був уповноважений цим Статутом, в межах компетенції та повноважень останнього, або був уповноважений відповідним рішенням Наглядової ради, Загальних зборів або Правління; розпоряджатися майном та коштами Товариства з урахуванням обмежень установлених цим Статутом, внутрішніми положеннями Товариства та рішеннями Наглядової ради та/або Загальних зборів; видавати накази, розпорядження та інші організаційно-розпорядчі документи щодо діяльності Товариства; приймати на роботу, звільняти з роботи, приймати інші рішення з питань трудових відносин Товариства з працівниками Товариства, з урахуванням положень цього Статуту; надавати розпорядження та/або вказівки, які є обов`язковими для виконання усіма особами які знаходяться у трудових відносинах із Товариством, та усіма уповноваженими представниками Товариства; приймати рішення та підписувати від імені Товариства претензії, позови, скарги, заяви, клопотання, інші процесуальні документи, що пов`язані або стосуються використання Товариством своїх прав та здійсненням обов`язків як заявника, позивача, відповідача, третьої особи у судах, органах виконавчої служби, податкових, митних та інших державних органах та установах, органах місцевого самоврядування; призначати наказом особу, яка тимчасово виконує обов`язки Голови правління на період тимчасової відсутності Голови правління (у випадку хвороби, відрядження, відпустки, тощо); затверджує штатний розклад Товариства; підписує банківські, фінансові та інші документи, пов`язані з поточною діяльністю Товариства; приймати рішення щодо організації і ведення бухгалтерського обліку та діловодства в Товаристві; визначати склад обсяг та порядок захисту конфіденційної інформації та відомостей що становлять комерційну таємницю Товариства; затверджувати посадові інструкції працівників структурних підрозділів Товариства; забезпечувати, укладання та виконання колективного договору; виконувати рішення та доручення Загальних зборів, Наглядової ради, прийняті в межах повноважень та компетенції, установленої цим Статутом; дотримуватися вимог Статуту та внутрішніх документів Товариства, укладеного з ним договору (контракту); діяти в інтересах Товариства, здійснювати свої права та обов`язки у відношенні до Товариства розумно та добросовісно; своєчасно доводити до відома Наглядової ради інформацію щодо правочини Товариства, що здійснюються або такі що будуть здійснені у майбутньому, та щодо яких він може бути визнаний заінтересованою особою; несе відповідальність перед Товариством за збитки, які заподіяні Товариству його винними діями (бездіяльністю) якщо інші підстави та міра відповідальності гне встановлена законодавством України; повинен виконувати свої обов`язки особисто і не може передавати свої повноваження іншій особі, крім випадку, передбаченого частиною 7 статті 82 Закону України «Про акціонерні товариства».

Отже, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду голови правління Державного публічного акціонерного товариства Будівельна компанія «Укрбуд» з 19.06.2023 по 14.02.2024 був наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та, згідно ч. 3 ст. 18 КК України, будучи службовою особою, вчинив злочин у сфері службової діяльності при наступних обставинах.

Так, на підставі протоколу щодо прийняття рішення уповноваженою особою № 64 від 12.05.2023 Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради () 15.05.2023 оприлюднено оголошення про проведення закупівлі за процедурою «Відкриті торги з особливостями» на майданчику «Prozorro» «Капітальний ремонт центрального входу головного корпусу ВВ «В» КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради», ідентифікатор закупівлі UA-2023-05-12-007774-а, з встановленою очікуваною вартістю у розмірі 14 766 964 грн.

Єдиним учасником та переможцем вказаних торгів стало Державне публічне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Укрбуд» (), юридична адреса: 02002, Україна, м. Київ, вул. Раскової, буд. 23, з остаточною пропозицією 14 610 000 грн.

В подальшому, 30.05.2023 Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради в особі директора ОСОБА_9 (Замовник) та Державним публічним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Укрбуд» в особі директора ОСОБА_10 (Підрядник) укладено договір підряду № 130 на виконання робіт на об`єкті «Капітальний ремонт центрального входу головного корпусу ВВ «В» КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради», ДК: 021:2015:45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація.

На виконання умов договору підряду № 130 від 30.05.2023 Державне публічне акціонерне товариство «Будівельна компанія «Укрбуд» зобов`язалось перед Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради, відповідно до: п. 6.1.2. виконати якісно та у встановлений термін передбачені договором роботи відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації; п. 6.1.3. надавати Замовнику документи, що підтверджують якість матеріалів та обладнання, що використовуються. Підрядник гарантує відповідність якості матеріалів і обладнання, що використовуються ним для виконання робіт, матеріалам та обладнанню, затвердженим проектною документацією; п. 6.1.5. виконати роботи за договором з дотриманням будівельних норм і правил, що діють в Україні. Оформити відповідно до чинних норм України виконавчу документацію, акти прихованих робіт, протоколи випробувань та інші документи, які входять до компетенції Підрядника; п. 6.1.9. відшкодувати відповідно до законодавства та договору підряду завдані Замовнику збитки та сплатити неустойку у випадку наявності вини Підрядника, доведеної у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до п. 6.3.1. Договору, Замовник зобов`язаний до початку провадження робіт забезпечити Підрядника затвердженою проектно-кошторисною документацією і всіма необхідними документами, що дозволяють виконання робіт Підрядником.

Згідно п. 2.2. договору, не пізніше 5 календарних днів після отримання проектно-кошторисної та дозвільної документації і будівельного майданчика Підрядник приступає до виконання робіт.

Замовник на виконання умов договору підряду зобов`язаний забезпечити прийняття від Підрядника виконаних робіт і проведення з ним розрахунків в порядку, передбаченому умовами договору та діючим законодавством.

Загальну вартість доручених робіт встановлено у розмірі 14610000 грн.

У подальшому, відповідно до п. 2 додаткової угоди № 7 від 14.06.2024 до договору підряду № 130 від 30.05.2023 сторони погодили зменшення загальної ціни договору № 130 з 14 610 000 грн. (в тому числі ПДВ) до 10 895 895 грн. 86 коп. (в тому числі з ПДВ).

В подальшому ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння бюджетними коштами шляхом зловживання своїм службовим становищем, в умовах воєнного часу, підписав та затвердив акти виконаних будівельних робіт, № 2 за липень 2023 року, № 3 за липень 2023 року, № 4 за липень 2023 року, № 5 за вересень 2023 року, № 6 за жовтень 2023 року, № 7 за листопад 2023 року, № 8 за грудень 2023 року, № 9 за грудень 2023 року, № 1д за грудень 2023 року, № 11 за червень 2024 року, шляхом внесення в графу «Генпідрядник (Підрядник) свого особистого підпису та скріпивши його відтиском круглої печатки «Державне публічним акціонерне товариство «Будівельна компанія «Укрбуд», код 33298371», при цьому достовірно знаючи про те, що обсяги фактично виконаних будівельних робіт відповідно до договору підряду № 130 від 30.05.2023 та додаткового договору № 1 від 25.12.2023 та додаткових угод до нього, на об`єкті «Капітальний ремонт центрального входу головного корпусу ВВ «В» КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради», не відповідають обсягам зазначеним в Актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), а саме:

- акт № 4 за липень 2023 року: «(Демонтаж) Улаштування покриттів одношарових наливних товщиною 4 мм.» виконано на 80,0 м.кв. менше (фойє); «Шпаключання шпаклівкою мінеральною стін» виконано на 144,2 м.кв. менше (фойє); «Додавати на 1 мм. Товщини шпаклівки» виконано на 144,2 м.кв. менше (фойє); «Установлення грат жалюзійних сталевих з вирівнюванням і закріпленням площею в світлі до 0,25 м.кв.» не улаштовано 18,0 грат (фойє).

- акт № 8 за грудень 2023 року: «Установлення унітазів з безпосередньо приєднаним бачком» улаштовано на 2,0 комплекти менше.

- акт № 9 за грудень 2023 року: «Облицювання поверхонь стін керамічними плитами на розчині із сухої клеючої суміші, чисто плиток в 1 м.кв. понад 7 до 12 шт.» не виконано на 14,65 м.кв. (приміщення № 13, № 14); «Шпаключання шпаклівкою мінеральною стін» виконано на 27,41 м.кв. менше (фойє); «Додавати на 1 мм. товщини шпаклівки» виконано на 27,41 м.кв. менше (фойє); «Поліпшене штукатупення цементно-вапняним розчином по каменю стін фасадів» виконано на 10,2 м.кв. менше (вхід); «Шпаклювання простих фасадів під фарбування перхлорвініловими фарбами з землі та риштувань (цоколь та стіни сходів)» виконано на 10,0 м.кв. менше (вхід).

- акт № 1д за грудень 2023 року: «Улаштування цементної стяжки товщиною 20 мм. по бетонній основі площею понад 20 м.кв.» виконано на 81,1 м.кв. менше (фойє); «На кожні 5 мм. зміни товщини шару цементної стяжки додавати або виключати» виконано на 81,1 м.кв. менше (фойє); «Укладання плит стельових в каркас стелі» виконано на 8,0 м.кв. менше; «Поліпшене фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стін по збірних конструкціях, підготовлених під фарбування» виконано на 171,61 м.кв. менше (фойє); «Установлення вішалок, підстаканників, поручнів для ванн тощо» виконано на 1,0 штуку менше; «Улаштування суцільної теплоізоляції та звукоізоляції з плит деревноволокнистих» не виконано на 11,6 м.кв. (фойє); «Установлення пластиковик підвіконних дошок» не встановлено на 8,5 м. (санвузли); «Установлення металевих огорож без поручня» встановлено на 28,5 м. менше (вхід); «Полівінілацетатне фарбування нових фасадів з риштувань з підготовленням поверхні» виконано на 10,0 м.кв. менше (цоколь, вхід); «Опорядження стін пластиковими панелями шириною до 400 мм.» виконано на 12,0 м. менше (вхід).

Вартість фактично виконаних будівельних робіт по об`єкту «Капітальний ремонт центрального входу головного корпусу ВВ «В» КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради», відповідно до договору підряду № 130 від 30.05.2023, Додаткового договору № 1 від 25.12.2023 та додаткових угод до нього, не відповідають вартості зазначеній в актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), а саме: № 4 за липень 2023 року на суму 88 044,00 грн.; № 8 за грудень 2023 року на суму 15 850 грн.; № 9 за грудень 2023 року на суму 43 585,00 грн.; № 1д за грудень 2023 року на суму 236 029, 00 грн.

Загальне завищення вартості фактично виконаних будівельних робіт складає 383 508,00 (Триста вісімдесят три тисячі п`ятсот вісім) гривень.

Підписання наведених вище документів стало правовою підставою до виставлення Державним публічним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Укрбуд» рахунків про оплату договірної суми в розмірі 10 895 895 грн. 86 коп. за роботи які насправді виконані не в повному обсязі, та перерахунку вищевказаних грошових коштів в повному обсязі на банківський рахунок підрядника.

Внаслідок вчинення таких протиправних дій ОСОБА_4 із бюджету Ужгородської міської ради незаконно, як оплату внаслідок завищення вартості фактично проведених обсягів і вартості будівельних робіт, вилучено на користь Державного публічного акціонерного товариства Будівельна компанія «Укрбуд» бюджетні кошти в сумі 383 508,00 гривень, чим спричинено КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради матеріальні збитки на вказану суму.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану.

Слідчий зазначає, що окрім того, ОСОБА_4 обіймаючи посаду Голови правління Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» з 19.06.2023 по 14.02.2024 наділений організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими функціями та, згідно ч. 3 ст. 18 КК України, будучи службовою особою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, в порушення п. п. 31, 76, 99 Загальних умов укладання та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 668 від 01.08.2005 (зі змінами), з метою заволодіння грошовими коштами місцевого бюджету, вніс неправдиві дані в акти виконаних будівельних робіт № 4 за липень 2023 року, № 5 за вересень 2023 року, № 6 за жовтень 2023 року, № 7 за листопад 2023 року, № 8 за грудень 2023 року, № 9 за грудень 2023 року, № 1д за грудень 2023 року, про вартість, обсяг та вартість фактично виконаних будівельних робіт на об`єкті «Капітальний ремонт центрального входу головного корпусу ВВ «В» КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради», ДК: 021:2015:45453000-7 Капітальний ремонт і реставрація, на виконання умов договору підряду № 130 від 30.05.2023 укладеному між Комунальним некомерційним підприємством «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради в особі директора ОСОБА_9 (Замовник) та Державним публічним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Укрбуд» в особі директора ОСОБА_10 (Підрядник) згідно яких загальна вартість виконаних робіт склала 10 895 895 грн. 86 коп.

Після цього ОСОБА_4 посвідчив їх достовірність шляхом внесення в графу «Генпідрядник (Підрядник) свого особистого підпису та скріпивши його відтиском круглої печатки «Державне публічним акціонерне товариство «Будівельна компанія «Укрбуд», код 33298371», при цьому достовірно знаючи про те, що обсяги фактично виконаних будівельних робіт відповідно до договору підряду № 130 від 30.05.2023 та додаткового договору № 1 від 25.12.2023 та додаткових угод до нього, на об`єкт «Капітальний ремонт центрального входу головного корпусу ВВ «В» КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради», не відповідають обсягам зазначеним в Актах приймання виконаних будівельних робіт (форми КБ-2в), а саме:

- акт № 4 за липень 2023 року: «(Демонтаж) Улаштування покриттів одношарових наливних товщиною 4 мм.» виконано на 80,0 м.кв. менше (фойє); «Шпаключання шпаклівкою мінеральною стін» виконано на 144,2 м.кв. менше (фойє); «Додавати на 1 мм. Товщини шпаклівки» виконано на 144,2 м.кв. менше (фойє); «Установлення грат жалюзійних сталевих з вирівнюванням і закріпленням площею в світлі до 0,25 м.кв.» не улаштовано 18,0 грат (фойє).

- акт № 8 за грудень 2023 року: «Установлення унітазів з безпосередньо приєднаним бачком» улаштовано на 2,0 комплекти менше.

- акт № 9 за грудень 2023 року: «Облицювання поверхонь стін керамічними плитами на розчині із сухої клеючої суміші, чисто плиток в 1 м.кв. понад 7 до 12 шт.» не виконано на 14,65 м.кв. (приміщення № 13, № 14); «Шпаключання шпаклівкою мінеральною стін» виконано на 27,41 м.кв. менше (фойє); «Додавати на 1 мм. товщини шпаклівки» виконано на 27,41 м.кв. менше (фойє); «Поліпшене штукатупення цементно-вапняним розчином по каменю стін фасадів» виконано на 10,2 м.кв. менше (вхід); «Шпаклювання простих фасадів під фарбування перхлорвініловими фарбами з землі та риштувань (цоколь та стіни сходів)» виконано на 10,0 м.кв. менше (вхід).

- акт № 1д за грудень 2023 року: «Улаштування цементної стяжки товщиною 20 мм. по бетонній основі площею понад 20 м.кв.» виконано на 81,1 м.кв. менше (фойє); «На кожні 5 мм. зміни товщини шару цементної стяжки додавати або виключати» виконано на 81,1 м.кв. менше (фойє); «Укладання плит стельових в каркас стелі» виконано на 8,0 м.кв. менше; «Поліпшене фарбування полівінілацетатними водоемульсійними сумішами стін по збірних конструкціях, підготовлених під фарбування» виконано на 171,61 м.кв. менше (фойє); «Установлення вішалок, підстаканників, поручнів для ванн тощо» виконано на 1,0 штуку менше; «Улаштування суцільної теплоізоляції та звукоізоляції з плит деревноволокнистих» не виконано на 11,6 м.кв. (фойє); «Установлення пластиковик підвіконних дошок» не встановлено на 8,5 м. (санвузли); «Установлення металевих огорож без поручня» встановлено на 28,5 м. менше (вхід); «Полівінілацетатне фарбування нових фасадів з риштувань з підготовленням поверхні» виконано на 10,0 м.кв. менше (цоколь, вхід); «Опорядження стін пластиковими панелями шириною до 400 мм.» виконано на 12,0 м. менше (вхід).

В результаті чого, загальне завищення вартості фактично виконаних будівельних робіт склало 383 508,00 (триста вісімдесят три тисячі п`ятсот вісім) гривень.

Підписання наведених вище документів стало правовою підставою до виставлення Державним публічним акціонерним товариством «Будівельна компанія «Укрбуд» рахунків на оплату договірної суми в розмірі 10 895 895 грн. 86 коп.. за невиконанні насправді в повному обсязі роботи, та перерахунку вищевказаних грошових коштів в повному обсязі на банківський рахунок підрядника.

Внаслідок вчинення таких протиправних дій ОСОБА_4 із бюджету Ужгородської міської ради незаконно, як оплату внаслідок завищення вартості фактично проведених обсягів і вартості будівельних робіт, вилучено на користь Державного публічного акціонерного товариства «Будівельна компанія «Укрбуд» бюджетні кошти в сумі 383 508,00 (Триста вісімдесят три тисячі п`ятсот вісім) гривень, чим спричинено КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» Ужгородської міської ради матеріальні збитки на вказану суму.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Слідчий зазначає, що 10.03.2026 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в умовах воєнного стану та внесенні службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаних інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: Договором підряду; Довідкою про вартість виконаних робіт та витрат; Актами приймання виконаних будівельних робіт; Висновком будівельно-технічної експертизи; Висновком судово-економічної експертизи; Іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий зазначає, що необхідність обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, обумовлена необхідністю запобігти ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Незастосування даного запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

З метою запобігання вчинити підозрюваним ОСОБА_4 будь-якої з вищеописаних дій, виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження, а саме обрання йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього процесуальних обов`язків, що зможе запобігти вищеописаним ризикам та забезпечити належну поведінку підозрюваного, а тому потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, у зв`язку з чим, слідчий просить слідчого суддю застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов?язання та покласти на нього наступні обов`язки : прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні з приводу обставин події кримінального правопорушення та досудового розслідування; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Позиція сторони обвинувачення в суді

У судовому засіданні прокурор вимоги клопотання підтримала, просила обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та покласти на нього відповідні обов`язки. Надала пояснення аналогічні викладеним у клопотанні. Зазначила, що не може конкретизувати свідків в кримінальному провадженні від спілкування з якими з приводу обставин події кримінального правопорушення та досудового розслідування слід утримуватися підозрюваному ОСОБА_4 .

Позиція сторони захисту в суді

Захисники підозрюваного ОСОБА_4 ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечили.

Адвокат ОСОБА_6 подала до суду письмові заперечення на клопотання про застосування запобіжного заходу, згідно якого зазначила наступне.

Зазначила, що зі змісту повідомленої підозри вбачається, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України. У повідомленій підозрі зазначено, що внаслідок завищеної вартості фактично виконаних будівельних робіт КНП «Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня» зазнала збитків у сумі 383 508 грн., що підтверджується висновком проведеної будівельно-технічної експертизи. Однак, станом на інкримінований у повідомленій підозрі період, тобто 2023 рік, сума збитків, необхідна для кваліфікації за ч. 4 ст. 191 КК України як «великий розмір», відповідно до примітки до п. 3 ст. 185 КК України, повинна становити не менше 250-кратного розміру НМДГ, що станом на 2023 рік дорівнювало 2 684 грн., а отже 671 000 грн. Таким чином, завдані збитки не досягли величини, необхідної для кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 191 КК України.

Вказує, що матеріалами досудового розслідування жодним чином не підтверджено обставини, що стали підставою для повідомлення про підозру ОСОБА_4 . Навпаки, додані до клопотання матеріали про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, повністю спростовують обставини, інкриміновані підозрою.

Зазначає, що висновок судової будівельно-технічної експертизи №?3594Е від 24.12.2025, на думку сторони захисту, підлягає критичній оцінці щодо достовірності та відповідності обсягу фактично виконаних будівельних робіт. Незважаючи на встановлені вимоги щодо обов`язкового безпосереднього обстеження експертом об`єкту дослідження, у цьому випадку висновок базується виключно на наданих матеріалах кримінального провадження, що свідчить про порушення методики проведення експертизи та ставить під сумнів достовірність її результатів. Інші матеріали кримінального провадження не підтверджують умисного заволодіння чужим майном шляхом зловживання ОСОБА_4 службовим становищем з корисливих мотивів.

Також адвокат зазначає, що ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України не знаходить своє відображення об`єктивній дійсності, оскільки підозрюваний, будучи впевненим у своїй невинуватості щодо інкримінованого правопорушення, навпаки зацікавлений у проведенні повного, всебічного та об`єктивного досудового розслідування

Вважає, що цей ризик є повністю надуманим та об`єктивно спростовується беззаперечними фактами, пов`язаними з життєвими обставинами, станом здоров`я та соціальним статусом ОСОБА_4 .

Щодо ризику знищити, сховати або спотворити речі чи документи адвокат зазначає, що зазначений ризик є неактуальним на поточній стадії кримінального провадження. Інкримінування ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, ґрунтується виключно на документальних доказах, зокрема договорах підряду, актах приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в, а також на висновках експертів. Зазначає, що орган досудового розслідування посилається на висновок судової економічної експертизи № CE-19/107-26/218-EK від 03.02.2026, згідно з яким визначено суму нібито завданих збитків у розмірі 388 378,00 грн, а також на висновок судової будівельно-технічної експертизи. Водночас усі зазначені документи вже вилучені стороною обвинувачення, долучені до матеріалів кримінального провадження та стали предметом відповідних експертних досліджень. За таких обставин ОСОБА_4 об`єктивно не має жодної фізичної чи юридичної можливості знищити, приховати чи спотворити документи, які перебувають у володінні органу досудового розслідування. Більше того, додатками до клопотання підтверджується, що у розпорядженні сторони обвинувачення вже перебувають усі документи, які вона вважала за необхідне отримати для повідомлення ОСОБА_4 про підозру. Крім того, досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні триває понад шість місяців, у зв`язку з чим сторона обвинувачення мала достатньо часу та процесуальних можливостей для збору доказової бази, яка й стала підставою для складання письмового повідомлення про підозру ОСОБА_4 .

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, експертів чи інших підозрюваних адвокат зазначає, що сторона обвинувачення не наводить жодних доказів того, що ОСОБА_4 здійснював або має намір здійснювати будь-який позапроцесуальний вплив на учасників кримінального провадження. Усі документи, на які посилається сторона обвинувачення, зокрема відповідні довідки та акти, вже складені та підписані. Судова економічна експертиза № CE 19/107-26/218-EK від 03.02.2026 завершена, у зв`язку з чим будь-який вплив на експерта є фактично неможливим і позбавленим сенсу. Крім того, посадові особи КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради є незалежними від ОСОБА_4 , оскільки він не перебуває з ними у відносинах підпорядкування, не є їхнім керівником та не має жодних адміністративних або управлінських важелів впливу на них. Взаємодія між підрядником та замовником здійснювалася виключно в межах офіційних господарських відносин.

Наголосила на тому, що у клопотанні сторони обвинувачення не зазначено конкретних осіб свідків чи інших учасників кримінального провадження, на яких ОСОБА_4 за версією обвинувачення може впливати, не визначено характер можливого впливу, його форму, спосіб чи механізм реалізації, а також не наведено жодних обставин, які б свідчили про наявність у ОСОБА_4 відповідних намірів.

Вважає, що слідчим та прокурором не наведено жодних конкретних обставин і не надано жодного доказу, який би свідчив про реальність існування зазначених ризиків або обґрунтовував необхідність такого ступеня втручання у права і свободи особи на даній стадії кримінального провадження.

З посиланням на викладене просили суд взяти до уваги наведені обставини, високий рівень соціальної відповідальності та належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також відсутність будь яких ризиків ухилення від слідства чи впливу на свідків, та в задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Ужгородського РУП ГУ НП в Закарпатській області погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_8 у кримінальному провадженні № 0000085 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 відмовити; У разі, якщо суд дійде висновку про необхідність обрання запобіжного заходу - застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні погодився з доводами захисників, проти задоволення клопотання заперечив. Зазначив, що не погоджується з кваліфікацією органом досудового розслідування його дій за ч.4 ст. 191 КК України, вважає, що підозра є необґрунтованою, а ризики наведені в клопотанні не доведеними. Також зазначив, що не погоджується з обставинами викладеними слідчим у повідомленні про підозру.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали клопотання, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність задовольнити клопотання, виходячи з наступних підстав.

Клопотання слідчого мотивоване тим, що ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Згідно п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

За змістом ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1)вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При вирішенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 слід враховувати вимоги статей 177, 178 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків застосування запобіжних заходів.

Щодо обґрунтованості повідомленої підозри

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях.

Також, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньму у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, зокрема за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Зокрема, кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст. 191КК України (відповідно до ст.12 КК України є тяжким кримінальним правопорушенням), за вчинення якого передбачено зокрема, покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру, копія якого вручена останньому 10.03.2026 року. Слідчий суддя звертає увагу сторони захисту, що дослідження доказів з метою визнання їх такими, які можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України.

Слідчий суддя, виходячи з положень ч.5 ст.9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає,що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбеллі Гартлі проти Сполученого Королівства`від 30серпня 1990 року, п.32, SeriesA,N182)

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки в сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, слідчий суддя виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії розслідування, є достатньою для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, оскільки обґрунтованість підозри це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя, звертає увагу сторони захисту на те, що питання щодо доведеності чи недоведеності вини підозрюваного не являється предметом розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу .

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України за наведених у повідомленні про підозру обставин, суд керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», під обґрунтованою підозрою слід розуміти існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин слідчий суддя лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Виходячи з наявних матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про можливу причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінальних правопорушень та відповідно встановлення викладених вище обставин за стандартом доказування «обґрунтована підозра».

Такий висновок також узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року, де Суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

На переконання слідчого судді стороною обвинувачення наведені достатні відомості про обставини вчинення ОСОБА_4 кваліфікованих за ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України злочинів, які в сукупності з дослідженими матеріалами у судовому засіданні та наданими сторонами поясненнями дають підстави для висновку, що мали місце події, про які зазначається у цьому клопотанні, ОСОБА_4 міг вчинити інкриміновані йому кримінальні правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою. На підтвердження цього сторона обвинувачення надала достатні матеріали.

Щодо доводів сторони захисту про відсутність у діях ОСОБА_4 складу інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.4 ст. 191 КК України, то слідчий суддя зазначає, що на цьому етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати слідчий суддя під час розгляду по суті, зокрема, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинуватою у вчиненні злочину.

Оцінка судом наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку підозрювана, може вдатися до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Таким чином, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. Позитивна відповідь свідчить про реально існуючий ризик неправомірної поведінки підозрюваної.

Обґрунтовуючи клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання, слідчий та прокурор послалися на існування ризиків, передбачених п.п.1,2,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчому судді належить оцінити наявність кожного з них.

Щодо існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду

Так, на переконання слідчого судді, ймовірна можливість переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду підтверджується тим, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких він підозрюється, передбачає, зокрема за ч.4 ст. 191 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що вже саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.

Існування цього ризику пов`язане, у першу чергу, із тяжкістю злочинів, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 . Так, санкція ч. 4 ст. 191 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років.

Означена обставина сама по собі може бути причиною для переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Співставлення негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його покарання у невизначеному майбутньому, з засудженням до покарання у разі доведення прокурором його винуватості у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Слідчий суддя вважає, що небезпека переховування підозрюваного здається явно переконливою.

Про актуальність цього ризику вказують і умови, в яких перебуває Україна. На думку суду, з урахуванням введення воєнного стану, ресурси контролю за поведінкою обвинувачених у контексті встановлення місцезнаходження, перетину державного кордону є більш обмеженими. Це вимагає вжиття додаткових заходів з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинувачених, в тому числі шляхом застосування запобіжних заходів та покладення обов`язку здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, який обумовлений саме існуванням саме ризику переховування. На даний час не всі ділянки державного кордону України контролюються українською владою, а тому, на переконання суду, ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду наразі залишається.

Отже, обставини, встановлені під час розгляду клопотання, у сукупності дають підстави для висновку про те, що ризик переховування ОСОБА_4 від органу досудового розслідування та суду є актуальним, продовжує існувати.

Кримінальні правопорушення, у яких підозрюється ОСОБА_4 зокрема за ч.4 ст. 191 КК України належить до тяжких злочинів, за який передбачено відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. Дана обставина, може спонукати підозрюваного до переховування від органу досудового розслідування та суду.

З огляду на зазначене, а також в сукупності з іншими встановленими судом обставинами, передбаченими ст. 178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про продовження існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо існування ризику знищити, сховати або спотворити речі чи документи

Перевіряючи наявність ризику знищити, сховати або спотворити речі чи документи слідчий суддя враховує доводи прокурора та слідчого, зазначені у клопотанні, що у кримінальному провадженні проведений не увесь комплекс необхідних слідчих (розшукових) дій, не встановлено усі обставини, що мають значення для досудового розслідування, місця зберігання документів і речових доказів, а також не отримано всі дані щодо місць проживання та перебування інших осіб, можливо причетних до вчинення вказаного злочину

Слідчий суддя зазначає, що під час проведення досудового розслідування, працівниками правоохоронних органів було вилучено документи по об`єкту «Капітальний ремонт центрального входу головного корпусу ВВ «В» КНП «Центральна міська клінічна лікарня» Ужгородської міської ради», які було надано на експертне дослідження та на підставі яких 03.02.2026 року було виготтовлено висновок експерта Закарпатського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №СЕ-19/107-26/218-ЕК, що в свою чергу спростовує доводи слідчого та прокурора про те, що ОСОБА_4 може вживати заходів до знищення чи спотворення вже існуючих документів, які можуть бути доказами вчинення кримінального правопорушення.

Щодо існування ризику незаконного впливу на свідків.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків у кримінальному провадженні, слідчий суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме, спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, слідчий суддя може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто якщо свідки, потерпілі допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Слідчий суддя вважає, що ризик впливу на свідків у кримінальному провадженні існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

На переконання слідчого судді, ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з часом лише актуалізується, адже за наслідками ознайомленням з матеріалами кримінального провадження, підозрюваний стає обізнаним про всіх осіб, які допитувалися у цьому кримінальному провадженні.

Відповідний незаконний виплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, що вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад показання понятих, які брали участь у слідчих діях).

Слідчий суддя вважає ризик впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні обгрунтованим, оскільки їх показання відповідно, є процессуальними джерелами доказів ( ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування.

Тож слідчий суддя не виключає можливості незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні з боку підозрюваного з використанням свого кола звязків з метою схилити їх до зміни показань під час допиту на стадії досудового розслідування або в суді, з метою уникнення кримінальної відповідальності.

При цьому слід врахувати, що оскільки наразі кримінальне провадження перебуває на початковій стадії досудового розслідування, стороною обвинувачення допитані не усі свідки у кримінальному провадженні. Таким чином, навіть незважаючи на проведення допитів осіб на стадії досудового розслідування, незастосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання дасть йому можливість здійснювати вплив на вказаних вище осіб з метою спотворення їхніх показань під час розгляду кримінального провадження у суді.

З огляду не це, слідчий суддя вважає, що ризик незаконного впливу на свідків є актуальним.

Ураховуючи наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання , слідчий суддя враховує надані сторонами кримінального провадження докази, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, яке йому загрожує, у разі визнання його винним та наявність ризиків.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, а виходячи лише з фактичних даних, що містяться в долучених до клопотання матеріалах кримінального провадження, приходжу до висновку про обґрунтованість підозри останнього у вчиненні кримінального правопорушення за викладених в клопотанні обставин. Дане кримінальне правопорушення зокрема, за ч.4 ст. 191 КК України відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів.

Прокурором та слідчим наведено обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень. Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні злочинів підтверджується зібраними у кримінальному провадженні та доданими до клопотання доказами, які на даній стадії процесу є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри, і на підставі яких слідчий виніс повідомлення ОСОБА_4 про підозру.

Дослідивши матеріали судового провадження, приєднані прокурором до клопотання докази, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що прокурором під час розгляду клопотання доведено наявність ризиків, передбачених п. 1,3 ч.1 ст.177 КПК України.

Так, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, враховує також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України, дані про особу ОСОБА_4 , який має постійне місце проживання, неодружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно працевлаштований, раніше не судимий, свідчать про наявність тісних соціальних зв`язків, проте дані про особу ОСОБА_4 слідчий суддя визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.

Враховуючи зазначене, приходжу до висновку, що з метою попередження можливості переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків клопотання слід задовольнити, обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, який забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді та у відповідності до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього певні обов`язки.

Відповідно до ч.5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Слідчий суддя зазначає, що на виконання вимог ст.194 КПК України прокурор та слідчий довели необхідність виконувати підозрюваним кілька обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Також слід зазначити, що прокурором в судовому засіданні не доведено необхіднісь покладення на підозрюваного обов`язку утримуватися від спілкування зі свідками в кримінальному провадженні з приводу обставин події кримінального правопорушення та досудового розслідування, оскільки в судовомузасіданні прокурор зазначила, що не може конкретизувати свідків в кримінальному провадженні від спілкування з якими з приводу обставин події кримінального правопорушення та досудового розслідування слід утримуватися підозрюваному ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 179, 184, 186, 193, 194, 196, 309, 310 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого відділу Ужгородського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_8 у кримінальному провадженні №0000085 від 02.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366 та ч. 4 ст. 191 КК України ? запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, зокрема:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Обов`язки визначенні даною ухвалою суду, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно ст.194 КПК України на строк не більше двох місяців, а саме до 02 травня 2026 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого у провадженні якого перебуває кримінальне провадження.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити підозрюваному ОСОБА_4 під розпис копію даної ухвали.

Попередити підозрюваного ОСОБА_4 , що в разі невиконання ним покладених, згідно ухвали слідчого судді обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали оголошено 17.03.2026 року о 13 год. 45 хв.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1