Справа № 344/4567/26
Провадження № 1-кс/344/2014/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 березня 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні заступником начальника Спеціалізованої екологічної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна в рамках кримінального провадження №0000230, внесеного 11 березня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 Кримінального кодексу України,-

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням з прокурором звернувся з вказаним клопотанням, в обґрунтування якого зазначив, що слідчим управлінням ГУНП в Івано-Франківській області під процесуальним керівництвом Спеціалізованої екологічної прокуратури Івано-Франківської обласної прокуратури проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000230 від 11 березня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 246 Кримінального кодексу України.

Досудовим розслідуванням встановлено групу жителів с. Тростянець, які, діючи за попередньою змовою між собою, з метою власного збагачення та отримання прибутку, протягом тривалого часу систематично здійснюють незаконну рубку дерев на самозаліснених землях за межами с. Тростянець, перевозять, зберігають та збувають незаконно зрубані дерева, що спричиняє тяжкі наслідки навколишньому природньому середовищу.

Також встановлено, що незаконна рубка дерев проводиться на самозаліснених землях за межами с. Тростянець Долинської територіальної громади Калуського району Івано-Франківської області, що підтверджується Актом № 384/02.1 посилення заходів, спрямованих на запобігання та виявлення правопорушень на території Івано-Франківського, Калуського, Надвірнянського та Верховинського районів, від 09.10.2025, який надійшов з Державної екологічної інспекції Карпатського округу. У ході вказаного заходу державного контролю за дотриманням вимог природоохоронного законодавства виявлено незаконну рубку 42 сироростучих дерев порід: дуб, ялиця, бук, вільха, що завдало шкоди навколишньому природному середовищу, яка згідно додатку № 1 до постанови Кабінету Міністрів України № 665 від 23.07.2008 становить 1 573 601,83 грн.

У ході досудового розслідування, за участю спеціалістів Державної екологічної інспекції Карпатського округу із застосуванням фото та відеозйомки, проведено огляди місця події та зафіксовано 42 пні незаконно зрубаних дерев.

Незаконно зрубана деревина перевозиться до пилорами, розташованої на обгородженій земельній ділянці без кадастрового номера у АДРЕСА_1 , навпроти домоволодіння по вул. Івана Франка, 44 (геолокація: 49.0697037, 24.0202104), де знаходиться лісопильне та лісопереробне обладнання, де незаконно зрубана деревина зберігається, розпилюється та звідки пиломатеріали реалізовуються кінцевим споживачам.

Вищевказане підтверджується матеріалами кримінального провадження

в їх сукупності.

03 березня 2026 року проведено огляд місця події поблизу вул. Івана Франка у с. Тростянець, Долинської територіальної громади, Калуського району, Івано-Франківської області (геолокація: 49.0750067, 24.0237291), під час якого виявлено та вилучено:

1)куртку темно-зеленого кольору марки HEROCK з нашаруванням грунту, зовні схожого на глину;

2)матерчату сумку зеленого кольору із ременем чорного кольору;

3)балон з фарбою червоного кольору, ємністю 400 мл марки SLIDER зі слідами експлуатації;

4)пару матерчатих рукавиць (перчаток) сірого кольору;

5)пару матерчатих рукавиць (перчаток) помаранчевого кольору;

6)трактор саморобного виробництва (без дверей та вікон), на задній частині якого наявна саморобна лебідка, залізний ланц та трос.

Вилучені під час обшуку речі, предмети та транспортний засіб мають значення речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки зберегли на собі сліди злочину.

04 березня 2026 року вказані речі, предмети та транспортний засіб визнані речовими доказами.

Таким чином, на даний час з метою збереження речових доказів виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження накладенні арешту на речові докази.

За таких обставин слідчий за погодженням з прокурором просить накласти арешт на вилучене майно.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 06 березня 2026 року, клопотання передано для розгляду слідчому судді ОСОБА_1 .

Слідчий у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій клопотання підтримав у повному обсязі, просив клопотання задовольнити та слухати справу за його відсутності.

У судове засідання особа, стосовно якої розглядається справа, не прибув, про причини неявки суд не повідомив.

Суд, вивчивши подане клопотання, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до пункту 7 частини другої статті 131 Кримінального процесуального кодексу України, заходами забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина перша статті 170 Кримінального процесуального кодексу України передбачає, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно частини другої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до вимог абзацу 1 частини третьої статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово доходив до висновку, що зберігання майна в якості речових доказів у кримінальному провадженні може бути необхідним в інтересах належного відправлення судочинства, що є легітимною метою в «загальних інтересах» суспільства (рішення у справах Смірнов (Smirnov), пункт 57, та «East West Alliance Limited», пункт 188). При цьому має існувати розумне пропорційне співвідношення між використаними засобами та метою, яку прагнуть досягти будь-якими заходами, що застосовуються державою, у тому числі тими, що призначені для здійснення контролю за користуванням майном особи. Ця вимога виражена у визначенні «справедливого балансу» між загальним інтересом суспільства та захистом основних прав конкретної особи (рішення у справі «Едвардс проти Мальти» (Edwards v. Malta), № 17647/04, пункт 69, від 24 жовтня 2006 року, з подальшими посиланнями, та вищезгадане рішення у справі Смірнов (Smirnov).

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, що відповідає вимогам статті 171 Кримінального процесуального кодексу України, та у строк, встановлений частиною п`ятою статті 171 Кримінального процесуального кодексу України.

Стороною кримінального провадження, яка звернулася з клопотанням, поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що арешт майна, про застосування кого просить слідчий за погодженням з прокурором, необхідний з метою забезпечення збереження речових доказів, тобто мета накладеного арешту відповідає положенням пункту 1 частини другої статті 170 Кримінального кодексу України.

Крім того, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 Кримінального процесуального кодексу України, також враховує достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, слідчим суддею під час розгляду клопотання не встановлено.

Отже, на підставі вищенаведеного та враховуючи наявність правових підстав для задоволення клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, оскільки незастосування накладення арешту може призвести до наслідків, визначених частиною одинадцятою статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, зокрема, таких як його можливе приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна, а також правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, керуючись засадами розумності та співмірності, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання слід задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 170-173, 309, 376, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на речові докази у кримінальному провадженні № 0000230 від 11 березня 2025 року за ч. 4 ст. 246 Кримінального кодексу України, вилучені 03.03.2026 під час проведення огляду місця події поблизу вул. Івана Франка у с. Тростянець, Долинської територіальної громади, Калуського району, Івано-Франківської області (геолокація: 49.0750067, 24.0237291), із забороною їх використання, а саме:

1)куртку темно-зеленого кольору марки HEROCK з нашаруванням грунту, зовні схожого на глину;

2)матерчату сумку зеленого кольору із ременем чорного кольору;

3)балон з фарбою червоного кольору, ємністю 400 мл марки SLIDER зі слідами експлуатації;

4)пару матерчатих рукавиць (перчаток) сірого кольору;

5)пару матерчатих рукавиць (перчаток) помаранчевого кольору;

6)трактор саморобного виробництва (без дверей та вікон), на задній частині якого наявна саморобна лебідка, залізний ланц та трос.

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1