Справа №705/6806/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2026 року м.Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції),

захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданніклопотання слідчого СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001522 від 05.11.2025, про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сновидовичі Рокитнівського району Рівненської області, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, підозрюваний у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25 березня 2026 слідчий СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області з клопотанням, погодженим прокурором Уманської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Із клопотання вбачається, що у СВ Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001522 від 05.11.2025, за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що в період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. 04.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на автодорозі в напрямку від траси «Київ-Одеса» до села Ропотуха Уманського району Черкаської області, діючи з прямим умислом на протиправне заподіяння смерті раніше знайомому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що останній є особою похилого віку, з корисливих мотивів, з метою заволодіння його майном, розуміючи протиправність своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті ОСОБА_7 , узявши до рук металевого торцевого гайкового ключа, наніс ним потерпілому один удар по правій кисті, спричинивши рану четвертого пальця, та не менше дев`яти ударів по голові останнього, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепномозкової травми, множинних ран лобно-тім`яно-скронево-потиличної ділянок голови, переломів кісток склепіння черепа, які відповідно до пункту 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння, та від яких потерпілий помер на місці, а ОСОБА_4 в подальшому заволодів належними ОСОБА_7 мобільним телефоном «Хіаомi Redmi Note 14 Pro», вартість якого на даний час не встановлена, і грошовими коштами в сумі 122 220 гривень та 4 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 168 163,8 грн, після чого з місця вчинення злочину зник.

Він же, в період часу з 13 год. 00 хв. по 14 год. 00 хв. 04.11.2025 під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, затвердженим Законом України № 2119-ІХ від 15.03.2022, Указом Президента України № 259/2022 від 18.04.2022, затвердженим Законом України № 2212-ІХ від 21.04.2022, Указом Президента України № 341/2022 від 17.05.2022, затвердженим Законом України № 2263-ІХ від 22.05.2022, Указом Президента України № 573/2022 від 12.08.2022, затвердженим Законом України № 2500-ІХ від 15.08.2022, Указом Президента України № 757/2022 від 07.11.2022, затвердженим Законом України № 2738-IX від 16.11.2022, Указом Президента України № 58/2023 від 06.02.2023, затвердженим Законом України № 2915-ІХ від 07.02.2023, Указом Президента України № 254/2023 від 01.05.2023, затвердженим Законом України № 3057-IX від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023 від 26.07.2023, затвердженим Законом України № 3275-ІХ від 27.07.2023, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 734/2023 від 06.11.2023, затвердженим Законом України № 3429-ІХ від 08.11.2023, який в подальшому продовжено Указом Президента України № 49/2024 від 05.02.2024, затвердженим Законом України № 3564-IX від 06.02.2024, Указом Президента України № 271/2024 від 06.05.2024, затвердженим Законом України № 3684-IX від 08.05.2024, Указом Президента України від 23.07.2024 № 469/2024, який затверджено Законом України від 23.07.2024 № 3891-IX, Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024, затвердженим Законом України № 4024-ІХ від 29.10.2024, Указом Президента України № 26/2025 від 14.01.2025, затвердженим Законом України № 4220-ХІ від 15.01.2025, Указом Президента України № 235/2025 від 15.04.2025, затвердженим Законом України № 4356-IX від 16.04.2025, Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженим Законом України № 4524-IX від 15.07.2025, перебуваючи на автодорозі в напрямку від траси Київ-Одеса до с. Ропотуха Уманського району Черкаської області, діючи з прямим умислом на заволодіння майном ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи, що останній є особою похилого віку, з корисливих мотивів, розуміючи протиправність своїх дій, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, узявши до рук металевого торцевого гайкового ключа, наніс ним потерпілому один удар по правій кисті, спричинивши рану четвертого пальця, та не менше дев`яти ударів по голові останнього, в результаті чого заподіяв ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, множинних ран лобно-тім`яно-скроневопотиличної ділянок голови, переломів кісток склепіння черепа, які відповідно пункту 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, що небезпечні для життя в момент заподіяння, та від яких потерпілий помер на місці, а ОСОБА_4 в подальшому заволодів належними ОСОБА_7 мобільним телефоном «Хіаомi Redmi Note 14 Pro», вартість якого на даний час не встановлена, і грошовими коштами в сумі 122 220 гривень та 4 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 168 163,8 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на суму 290383,6 грн..

05.11.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України, та цього ж дня повідомлено про підозру за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

У ході досудового розслідування, 05.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, та ч. 4 ст. 187 КК України напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений в умовах воєнного стану, поєднаному із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07.11.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 03.01.2026 включно.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 294 КПК України постановою від 24.12.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 05.02.2026.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 30.12.2025 ОСОБА_4 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, а саме до 05.02.2026 включно.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2026 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні в порядку ст. 295-1 КПК України продовжено до шести місяців, тобто до 05.05.2026.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 03.02.2026 ОСОБА_4 продовжено обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на два місяці, а саме до 03.04.2026 включно.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

Закінчити досудове розслідування у кримінальному провадженні в межах строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , тобто до 03.04.2026, не надається можливим внаслідок особливої складності провадження та у зв`язку із необхідністю проведення ще ряду слідчих і процесуальних дій, які є тривалими за часом виконання, а саме отримати висновок призначеної 26.11.2025 молекулярно-генетичної експертизи по металевому гайковому ключу, вилученому 05.11.2025 в ході ОМП, що може мати суттєве доказове значення; відкрити сторонам кримінального провадження матеріали досудового розслідування, в порядку ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування та вручити його підозрюваному і його захиснику, а також виконати слідчі (розшукові) та процесуальні дії, в яких виникне необхідність, та вимоги параграфу 3 глави 24 КПК України.

Через складність і тривалість проведення вищевказаної експертизи необхідний додатковий час, тоді як її висновок матиме значення для судового розгляду і його результати забезпечать повноту та об`єктивність встановлення всіх обставини провадження.

Окрім того, після здійснення вищеописаних процесуальних дій підлягатимуть виконанню вимоги ст. 290 КПК України щодо відкриття матеріалів досудового розслідування. Враховуючи наведене, проведення зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій потребує додаткового часу, а їх результати мають вирішальне значення для остаточного встановлення фактичних обставин провадження, судового розгляду, доказування та ухвалення відповідних процесуальних рішень.

Обставинами, які перешкоджали проведенню зазначених слідчих (розшукових) та процесуальних дій раніше, є тривалість та складність проведення експертиз, значний обсяг необхідних для проведення слідчих (розшукових) та процесуальних дій, значна кількість учасників провадження.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 закінчується 03 квітня 2026 року.

Враховуючи спосіб і тяжкість вчинених ОСОБА_4 злочинів, виникла необхідність в продовженні відносно нього строку запобіжного заходу, пов`язаного з позбавленням волі, оскільки ризики, що стали підставою для обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на час звернення до суду із даним клопотанням не зменшилися та не відпали.

Необхідність обрання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обумовлюється наявністю наступних ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які можуть настати, якщо підозрюваний буде залишатись на волі. Метою застосування запобіжного заходу до підозрюваного, згідно ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженню; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинення іншого кримінального правопорушення.

Також у ході проведення досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення з поєднанням фізичного насильства.

Враховуючи встановлені обставини кримінального провадження, а також тяжкість наслідків, спричинених даним злочином, характер вчинення злочину свідчить про нестійке прийняття підозрюваним ОСОБА_4 загальновизнаних у суспільстві правил поведінки та моральності. Він нехтував елементарними правилами поведінки, оскільки вчинив злочин у період, коли в державі введено воєнний стан, не працює, не має постійного джерела прибутків, не має сталих соціальних зв`язків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Просила суд: продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0001522 від 05.11.2025 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України, в межах строку досудового розслідування, з утриманням останнього у державній установі «Черкаський слідчий ізолятор», без можливості внесення застави.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні не заперечував щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Водночас просив суд врахувати, що ОСОБА_4 допомагав ЗСУ, працював, допомагав утримувати братів, його батько є особою із інвалідністю. Просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Вислухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, ознайомившись із матеріалами клопотання, перевіривши матеріали клопотання на відповідність вимогам КПК України та дослідивши документи, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів.

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею у межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Згідно із статтею 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчим суддею встановлено, що Уманським РУП ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001522 від 05.11.2025, у межах якого ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187 КК України.

Відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без можливості внесення застави, який в подальшому продовжено, востаннє ухвалою від 03.02.2026 до 03.04.2026 включно без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді від 02.02.2026 строк досудового розслідування даного кримінального провадження продовжено до шести місяців, тобто до 05.05.2026 включно.

Оскільки строк обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу закінчується 03.04.2026 та існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування, слідчий за погодженням з прокурором Уманської окружної прокуратури звернулася до слідчого судді з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 .

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість подальшого застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з п. 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

З урахуванням відсутності у слідчого судді права на даному етапі досудового розслідування вирішувати питання, які належать до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті, в тому числі оцінювати докази з точки зору їх достатності й допустимості для підтвердження чи спростування винуватості особи у вчиненні злочину та кваліфікації її дій, обов`язку судді на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити вірогідність та достатність причетності підозрюваного до кримінально-караних дій для застосування щодо нього обмежувального заходу, надані стороною обвинувачення фактичні дані, що містяться в долучених до клопотання матеріалах, є достатніми для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, з чим закон пов`язує можливість застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчим суддею враховується, що не зменшились та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, наявність яких була встановлена при застосуванні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зокрема ризик переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду, оскільки можливе притягнення до кримінальної відповідальності та суворість покарання у виді позбавлення волі від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна, за кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , може бути розцінена ним більш небезпечним ніж переховування та втеча. Також не зменшився та продовжує існувати ризик незаконного впливу на свідків з метою зміни ними показів на його користь та ризик перешкоджання кримінальному провадженню у виді нез`явлення за викликом, відчуження майна, що підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації, тощо. Також характер кримінальних правопорушень, у скоєнні яких підозрюється ОСОБА_4 , на думку слідчого судді, зважаючи на те, що він не має джерела доходу, проявляє агресивність та схильний до конфліктів, може свідчити про те, що підозрюваний може продовжити вчинення таких кримінальних правопорушень й надалі у разі не перебування під вартою.

Отже, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 слідчий суддя виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а з необхідності уникнення наявних ризиків.

У судовому засіданні не встановлено даних про зменшення чи відсутність ризиків, а також про наявність достатніх стримуючих факторів для застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою. Також слідчим суддею враховується, що будь-яких інших обставин, які би свідчили про те, що застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, матеріали клопотання не містять та доказів наявності таких обставин стороною захисту не надано.

Слідчий суддя не бере до уваги посилання сторони захисту, яке підтримане підозрюваним, на допомогу в утриманні братів, наявність батька з інвалідністю та допомогу ЗСУ, як на підставу зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, оскільки слідчому судді не надано доказів на підтвердження зазначеного та в даному випадку ці обставини не перевищують суспільного інтересу у справі, що має значний резонанс, який полягає у повному та неупередженому проведенні досудового розслідування в розумні строки, а тому тримання підозрюваного під вартою є виправданим за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Водночас у судовому засіданні взяті до уваги доводи прокурора відносно обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою, а саме, що для завершення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні існує законодавчо встановлена необхідність у проведенні слідчих та процесуальних дій, обґрунтованість та необхідність яких була предметом перевірки слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку досудового розслідування.

Таким чином, вирішуючи питання можливості зміни ОСОБА_4 запобіжного заходу на більш м`який, слідчий суддя вважає недоведеною та недостатньо обґрунтованою можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, оскільки стороною захисту не надано переконливих доказів того, що такий запобіжний захід зможе запобігти наявним та доведеним ризикам.

Враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , обставини їх вчинення та наявні ризики, а також те, що на цій стадії досудового розслідування з об`єктивних причин неможливо провести всі необхідні слідчі та процесуальні дії, спрямовані на встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність достатніх стримуючих факторів, які б дозволили менш суворим запобіжним заходам запобігти наявним ризикам та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваного, а тому вважає, що вказані обставини у своїй сукупності виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

З урахуванням установлених слідчим суддею обставин, та оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, який спричинив загибель людини, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя не вбачає підстав для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного засобу.

Керуючись ст. ст. 176-179, 183, 184, 193-199, 395 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк застосування щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 05 травня 2026 року, включно, без визначення розміру застави, з триманням підозрюваного в Державній установі «Черкаський слідчий ізолятор».

Копію ухвали вручити прокурору до відома, направити підозрюваному та захиснику до відома, та направити до Державної установи «Черкаський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню, але може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1