Провадження №: 1-кп/336/544/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2026 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

В провадження судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло вказане вище кримінальне провадження, по якому затверджено обвинувальний акт.

19.02.2026 від обвинуваченого ОСОБА_4 до суду надійшла заява про здійснення дистанційного судового провадження у режимі відеоконференції з приміщення Хаджибейського районного суду м. Одеси, яка обґрунтована тим, що Приморський районний суд. м. Одеса з яким обвинувачений раніше просив проводити відеоконференцію не може надати стабільне енергозабезпечення, тому просить винести ухвалу про відео конференцію з іншим судом.

В судове засідання 02.03.2026 року захисник обвинуваченого, адвокат ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 не з`явились.

Прокурор в судовому засіданні поклався на розсуд суду щодо заяви обвинуваченого ОСОБА_4 про проведення відеоконференції з Хаджибейським районним судом м. Одеси.

Відповідно до ст.42 КПК України обвинувачений зобов`язаний прибути за викликом до суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це.

Пунктами 1, 4, 4-1, 5 частини 1 статті 336 КПК України передбачено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, введення воєнного стану або під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, а також наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Аналіз наведеної норми свідчить, що прийняття рішення щодо проведення судового засідання в режимі відеоконференції є правом суду. Вказана норма не передбачає обов`язку проведення судового засідання в режимі відеоконференції в разі наявності про це клопотання сторони.

Питання участі в судовому засіданні сторони в режимі відеоконференції суд має право вирішувати з урахуванням всіх об`єктивних обставин, які складаються при розгляді справи, до початку певного судового засідання, в певному конкретному випадку.

Таким чином, проведення судового засідання в режимі відеоконференції є винятком із загального правила, і відповідні ухвали мають бути мотивовані належним чином певними обставинами, які унеможливлюють або роблять недоцільним проведення судового засідання у звичайному режимі.

Відтак, клопотання має бути обґрунтованим, тобто містити причини, які ускладнюють або роблять неможливим особисту участь сторони в судовому засіданні, а також підтверджене відповідними посиланнями на докази неможливості такої участі.

Згідно ч.3 ст.336 КПК України застосовувані в дистанційному судовому провадженні технічні засоби і технології мають забезпечувати належну якість зображення і звуку, дотримання принципу гласності та відкритості судового провадження, а також інформаційну безпеку. Учасникам кримінального провадження має бути забезпечена можливість чути та бачити хід судового провадження, ставити запитання і отримувати відповіді, реалізовувати інші надані їм процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки, передбачені цим Кодексом.

Зі змісту ст. 336 КПК України вбачається, що сама наявність клопотання сторони судового провадження про проведення судового засідання в режимі відеоконференції не покладає на суд обов`язку щодо його задоволення, оскільки це є правом а не обов`язком суду. Відповідно, рішення про проведення судового засідання в режимі відеоконференції може бути прийнято судом виключно за умови доведеності однієї із підстав, визначених ч. 1 ст. 336 КПК України.

Однак у своїй заяві обвинувачений ОСОБА_4 не наводить виключних об`єктивних обставин, які б дали підстави проводити дане судове засідання в режимі відеоконференції поза межами суду, всупереч положенням ст. 336 КПК України.

Також, суд при вирішенні даної заяви, звертає увагу на те, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 перебуває в провадженні суду з січня 2025 року.

Ухвалами від 17.06.2025, 07.07.2025, 08.09.2025, 16.10.2025, 20.11.2025 та 08.01.2026 року судом були задоволені клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про участь в судовому засіданні в режимі відео конференції з Приморським районним судом м. Одеса, в зв`язку із перебуванням останнього в м. Одеса, проте обвинувачений з`явився в судові засідання в режимі відеоконференції з приміщення Приморського районного суду м. Одеси лише 07.07.2025 року та 20.11.2025 року.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 неодноразово не прибував у судове засідання без поважних причин, його особиста участь в ході судового розгляду судом визнана обов`язковою, а тому подання заяви обвинуваченим про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, на думку суду, є способом ухилитися від суду.

Керуючись ст.ст. 336, 369, 372 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції відмовити.

Відкласти судове засідання на 09.04.2026 року на 12-00 годину, яке відбудеться у залі судових засідань Шевченківського районного суду м.Запоріжжя.

Копію ухвали направити обвинуваченому для відому.

Дати розпорядження секретарю судового засідання про виклик учасників судового провадження в судове засідання в порядку,передбаченому ст.135-139 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1