Справа № 629/1161/26
Провадження № 1-кс/629/245/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 лютого 2026 року слідчий суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , осіб, які подали клопотання про особисту поруку ОСОБА_6 , ОСОБА_7 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділу Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції Харківської області, капітана поліції ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Барвінкове Ізюмського району Харківської області, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 2-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на час вчинення злочину обіймав посаду водія оператора безпілотних літальних апаратів 6 екіпажу безпілотних літальних комплексів взводу ударних безпілотних літальних комплексів мультироторного типу разового застосування (мікро та міні) роти ударних безпілотних авіаційних комплексів (з подавлення позицій пусків безпілотних систем противником) військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні: «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.09.2016 Балаклійським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 115, ч. 5 ст. 72 КК України до 8 років позбавлення волі. Звільненого умовно - достроково 29.12.2022 року, на невідбутий термін 11 місяців 17 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 органами досудового розслідування підозрюється в тому, що він у відповідності до вимог ст. ст. 11, 13, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-ХІУ (зі змінами), ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, стримувати військовослужбовців від вчинення протиправних дій, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, бути зразком високої культури, берегти військову честь, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків та інше.

Згідно з вимогами ст. 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовець зобов`язаний додержуватися вимог безпеки, вживати заходів до запобігання захворюванню, травматизму, повсякденно підвищувати фізичну загартованість і тренованість, утримуватися від шкідливих для здоров`я звичок.

Проте, всупереч порушенням вищезазначених вимог законодавства ОСОБА_9 , будучи військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , у порушення ст. ст. 11, 13, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, скоїв кримінальне правопорушення - злочин, а саме грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю (хуліганство), вчинене із застосуванням предмета спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, тобто злочин передбачений ч. 4 ст. 296 КК України.

Так, 13.02.2026, приблизно о 21:00, солдат ОСОБА_4 разом з раніше не знайомим чоловіком перебували у квартирі АДРЕСА_3 , яку винаймає ОСОБА_4 . Спільно з раніше невідомим йому чоловіком ОСОБА_4 перебували у приміщенні кухні, де спільно вживали алкогольні напої. У цей же час у спальній кімнаті цієї ж квартири також знаходилась дружина ОСОБА_4 - ОСОБА_10 та його малолітня дитина. Між ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, виникла сварка (словесний конфлікт). В наслідок сварки ОСОБА_10 вирішила покинути приміщення квартири разом з дитиною.

Агресивно реагуючи на вчинок дружини, ОСОБА_4 згадав, що у нього у рюкзаку, з яким він приїхав із зони бойових дій у відпустку, наявний боєприпас, а саме бойова граната, що ОСОБА_4 придбав та переніс за місцем мешкання за вищевказаною адресою. У цей момент у ОСОБА_4 виник умисел на вчинення хуліганських дій, а саме підриву вищевказаної гранати.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з хуліганського мотиву, з використанням малозначного приводу, з метою показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, 14.02.2026, приблизно о 02 години 00 хвилин, ОСОБА_4 вийшов з приміщення квартири на подвір`ї будинку за адресою: АДРЕСА_4 , дістав з кишені ручну бойову гранату, та, здійснивши зрив запобіжного кільця привів її (гранату) у бойову готовність, кинув зазначений бойовий припас на територію подвір`я, а саме в дитячий майданчик, де бойовий припас вибухнув.

Тим самим, ОСОБА_4 створив реальну загрозу для життя та здоров`я людей, які могли перебувати поблизу буд. 23 вулиці Соборна в м. Лозова Харківської області, порушив спокій та нормальні умови життя, побуту мешканців зазначеної вулиці, при цьому усвідомлюючи, що його дії не відповідають загальноприйнятим правилам поведінки.

В результаті протиправних дій, ОСОБА_4 вибуховою хвилею та уламками бойової гранати було пошкоджено автомобілі, які знаходилися на території подвір`я вищевказаного будинку, а саме KIA SORENTO д.н.з « НОМЕР_2 », що належить ОСОБА_11 , та ВАЗ 2121 д.н.з « НОМЕР_3 », що належить ОСОБА_12 .

16.02.2026 слідчий СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання слідчий та прокурор посилались на тяжкість кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_9 та наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що він може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Заступником командира роти ударних безпілотних авіаційних комплексів (з подавлення позицій пусків безпілотних систем противником) військової частини НОМЕР_1 2-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 , головним сержантом роти ударних безпілотних авіаційних комплексів (з подавлення позицій пусків безпілотних систем противником) військової частини НОМЕР_1 2-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 подано клопотання про особисту поруку, в обґрунтування заяви посилаються на те, що ОСОБА_4 характеризується з позитивної сторони як дисциплінований, сумлінний військовослужбовець, вони переконливі, що ОСОБА_4 не буде ухилятися від слідства та суду, а перебування його під вартою завадить виконання ним службових обов`язків по захисту Батьківщини та негативно вплине на боєздатність підрозділу, в якому він проходить службу.

Прокурор проти задоволення клопотання про особисту поруку заперечував.

У судовому засіданні підозрюваний вказав на причетність до вчинення даного кримінального правопорушення, зазначив, що одружений, має малолітню дитину, є військовослужбовцем, не має посвідчення учасника бойових дій, боєприпаси знайшов під час виконання бойових завдань, перебуваючи на військовій службі у іншій військовій частині, просив обрати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив обрати більш м`який запобіжний захід особистої поруки, а у разі неможливості обрання такого заходу - домашній арешт.

Заступник командира роти ударних безпілотних авіаційних комплексів (з подавлення позицій пусків безпілотних систем противником) військової частини НОМЕР_1 2-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 в судовому засіданні на задоволенні заяви про особисту поруку наполягав, пояснив, що службове розслідування у відношенні ОСОБА_4 після вказаної події не проводилося, під час служби ОСОБА_4 у в/ч НОМЕР_1 йому бойові припаси не надавалися, випадки ведення ним бойових дій із застосуванням бойових припасів місця не мали.

Головний сержант роти ударних безпілотних авіаційних комплексів (з подавлення позицій пусків безпілотних систем противником) військової частини НОМЕР_1 2-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 в судовому засіданні на задоволенні заяви про особисту поруку наполягав.

Вислухавши міркування сторін кримінального провадження, дослідивши надані докази, слідчий суддя доходить до наступного.

Відповідно до ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше як на підставах та в порядку, передбачених законом.

Відповідно до п. "с" ч. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод (Рим, 1950), ст.ст. 148, 155 КПК України, для обрання або для зміни підозрюваному міри запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, необхідно наявність підстав вважати, що дана особа, яка обвинувачується у вчиненні злочину, буде намагатися або ухилятися від слідства, суду та від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини в справі, а також продовжувати злочинну діяльність.

Відповідно до п. 3 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна заарештована або затримана особа має право на судовий розгляд справи упродовж розумного строку чи звільнення від судового розгляду. Таке звільнення має бути обґрунтоване гарантіями явки до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухилення від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вбачає наявність розумної підозри відносно підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому державним обвинуваченням злочину. При цьому слідчий суддя, ґрунтуючись на принципі презумпції невинуватості, не ставить ціллю передбачити можливе покарання за інкриміноване підозрюваному діяння.

При вирішенні зазначеного питання судом беруться до уваги обставини, на які посилалися підозрюваний, захисник, а саме, що підозрюваний одружений, має малолітню дитину, військовослужбовець, та враховуються обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя вважає встановленим існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3, п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема того, що підозрюваний може переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки вищевикладені обставини підтверджені наданими суду доказами: витягом з ЄРДР № 0000180 від 14.02.2026, рапортом ст. інспектора чергового ЧЧ СМ Лозівського ВП ГУНП в Харківській області, протоколом огляду місця події, постановою про визнання речовими доказами, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , протоколом допиту свідків, протоколом проведення слідчого експерименту, протоколом допиту підозрюваного.

14.02.2026 о 14 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України (протокол № 16/86).

Слідчий суддя не ігнорує ті аргументи, які наводяться підозрюваним на його користь, проте в даному конкретному випадку слідчий суддя доходить до переконання, що ці аргументи не переважують вимог суспільного інтересу, який полягає у встановленні істини у справі, недопущенні перешкоджанню цьому, забезпеченні належної процесуальної поведінки підозрюваного і виконання процесуальних рішень по справі.

Ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто можливість переховування підозрюваного ОСОБА_4 від суду, обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, та за які законодавством передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, у зв`язку з чим є усі підстави вважати, що останній з метою уникнення від даного покарання буде переховуватись від органу досудового розслідування. Вказана обставина створює передумову для уникнення підозрюваним ОСОБА_4 кримінальної відповідальності, останній може переховуватися від органу досудового розслідування або суду.

Разом з цим, ОСОБА_4 є військовослужбовцем та несе службу в районі, де тривають бойові дії, та місцезнаходження військової частини, в якій він несе військову службу, в будь-який час може змінити місце дислокації; та може спробувати переховуватися від органу досудового розслідування, тому що суворість покарання за вчинений злочин, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура його виконання покарання.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні. ОСОБА_4 перебуваючи на свободі може незаконно впливати прямо чи опосередковано на свідків, враховуючи те, що він не застосовував зброю для залякування свідків, не виключає можливості повторення вище зазначених дій з метою залякування свідків з метою впливати на них, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні шляхом їх вмовлять, зокрема може впливати на свідків оскільки, вони є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , та вони разом проходять військову службу в одній і тій же військовій частині разом з підозрюваним.

Крім того, може незаконно впливати на свідків шляхом їх залякування з метою давати покази на свою користь, оскільки ОСОБА_4 є військовослужбовцем та має безперешкодний доступ до вогнепальної зброї, за допомогою якої може погрожувати свідкам, які є допитаними і відомості щодо місця проживання останньому достеменно відомі.

До того ж, показання свідків надані на досудовому слідстві не мають для суду наперед встановленої сили. Натомість суд досліджує всі докази безпосередньо в судовому засіданні.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити свою злочинну діяльність і вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки був умовно достроково звільнений за вчинення особливо тяжкого злочину у вигляді позбавлення життя людини, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та вчинив інший тяжкий злочин, шляхом застосування предмету, спеціального пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

З урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливе, а тому, слідчий суддя задовольняє клопотання слідчого та обирає запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи клопотання щодо передачі підозрюваного на поруки, суд зазначає наступне.

Особиста порука полягає у наданні особами, яких суд вважає такими, що заслуговують на довіру, письмового зобов`язання про те, що вони поручаються за виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків відповідно до статті 194 цього Кодексу і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу.

В КПК України передбачена можливість обрання одного поручителя, якщо ним є особа, яка заслуговує на особливу довіру. Така особлива довіра до особи може бути продиктована її соціальним статусом, характером чи родом занять.

Законодавство не обмежує право особи виступити поручителем. Це право гарантоване Кримінальним процесуальним кодексом, не залежно від того, яку посаду займає ця особа. Загальна характеристика поручителя (поручителів) має включати в себе комплекс моральних і соціальних властивостей особистості, які дають змогу визнати його особою, яка заслуговує на довіру або особливу довіру, оскільки у разі застосування до обвинуваченого цього запобіжного заходу найважливішою гарантією реального виконання покладених на нього обов`язків є особисті якості поручителя (поручителів).

З додатків до заяви, наведених судом вище, не убачається характеристики моральних і соціальних властивостей особистості осіб, які заявляють про обрання їх поручителями. Надана копія військового квитка та копія посвідчення про перебування на військовій службі заслуговують на повагу та шану цих особі, однак не відображають відомостей, які дають слідчому судді підстави вважати, що ці особи заслуговують на особливу довіру. Не надано документів, які б характеризували їх як осіб, які реально спроможні забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та виконання покладених на останнього обов`язків, передбачених ст. 180 КПК України, а також виключити в діях підозрюваного ОСОБА_4 наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 183, п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, слідчий суддя вважає необхідним визначити розмір застави, яка дорівнює двадцяти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 66 560 грн (20 х 3328 грн = 66 560 грн)

Керуючись ст.ст. 176-178, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:

Клопотання слідчого СВ Лозівського РВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , задовольнити.

В задоволенні клопотання заступника командира роти ударних безпілотних авіаційних комплексів (з подавлення позицій пусків безпілотних систем противником) військової частини НОМЕР_1 2-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_6 , головного сержанта роти ударних безпілотних авіаційних комплексів (з подавлення позицій пусків безпілотних систем противником) військової частини НОМЕР_1 2-го корпусу Національної гвардії України « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_7 про особисту поруку, - відмовити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на строк до 14 квітня 2026 року.

Визначити заставу в сумі 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яка підлягає внесенню на рахунок UA0006674, код отримувача: 26281249, банк отримувача: ДКС України м. Київ, одержувач: ТУ ДСА України у Харківській області.

В разі внесення застави у сумі 66 560 гривень зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до Лозівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, а також покласти на нього обов`язки на строк до 14.04.2026:

1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора ;

2) повідомляти слідчого чи прокурора про зміну свого місця постійного проживання та/або місця роботи, служби.

Копію даної ухвали негайно надати підозрюваному.

Копію даної ухвали негайно направити начальнику Лозівського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області, Лозівському окружному прокурору Харківської області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 5-денний строк з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Повний текст ухвали проголошено 17.02.2026 о 08 годині 00 хвилин.

Слідчий суддя ОСОБА_14