Справа № 577/985/26
Провадження № 1-кп/577/261/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2026 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Конотоп кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000144 від 10 лютого 2026 року по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, розлученого, не працюючого, раніше судимого: 1) 18.06.2007 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 186 ч. 2, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; 2) 25.12.2007 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 185 ч. 2, 186 ч. 2, 69, 70, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, 3) 30.07.2012 року Буринським районним судом Сумської області за ст. 185 ч. 3, 75 К К України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, 4) 03.12.2020 року Конотопським міськрайонним судом Сумської області за ст. 190 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 23.05.2023 року по відбуттю строку покарання, судимості не зняті та не погашені у встановленому законом порядку,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

20.01.2026 року о 10 год. 43 хв., тобто в період дії воєнного стану, запровадженого на всій території України із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року згідно Закону України № 2102-ІХ від 24.02.2022 року «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року, який у подальшому неодноразово був продовжений, ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за вчинення злочинів проти власності, перебував у магазині «Аврора» № 2920 ТОВ «Вигідна Покупка» за адресою: м. Конотоп Сумської області, вул. Лазаревського, 21, де у нього виник злочинний корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, яке належить власнику ТОВ «Вигідна Покупка». Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливим мотивом, ОСОБА_4 під приводом покупця почав ходити по відділам магазину, дістаючи із полиць різний товар, таким чином, таємно заволодів чотирма упаковками драже «Арахіс в какао-порошку» вагою 50 г, вартістю 11 грн. за упаковку; трьома плитками шоколаду молочного TM «Millenium Gold» з цільним лісовим горіхом вагою 100 г, вартістю 95,57 грн. за плитку; шампунем-гелем для душу 2в1 TM «Arko» Men cool об`ємом 260 мл., вартістю 109,20 грн.; дезодорантом аерозольним чоловічим TM «Old Spiee» серії Tiger Claw об`ємом 150 мл., вартістю 138,13 грн.; шампунем-гелем для душу чоловічим Зв1 ТМ «Old Spicer серії Epic legend об`ємом 400 мл., вартістю 162,60 грн., а всього згідно висновку товарознавчої експертизи № СЕ-19/119-26/2102-ТВ від 16.02.2026 року викрав майна на загальну суму 740,64 грн. У подальшому о 10 год. 49 хв. ОСОБА_4 , помістивши викрадене до поліетиленового пакету, пройшов розрахункові каси, не сплативши за товар, та направився до виходу з магазину. У цей час такі дії ОСОБА_4 були помічені продавцем ОСОБА_6 , яка почала вимагати повернути майно та намагалася зупинити ОСОБА_4 , утримуючи його за одяг і рюкзак. Однак, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що його дії уже несуть відкритий характер для оточуючих, на вимогу ОСОБА_6 не відреагував, вирвався з її рук та з місця вчинення злочину втік, тим самим повторно відкрито заволодів чужим майном. Пізніше викраденим ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, чим спричинив власнику ТОВ «Вигідна Покупка» майнову шкоду в розмірі 740,64 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, при обставинах, визначених в обвинувальному акті, вказавши, що події, а також час та спосіб вчинення ним кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, викладені вірно та відповідають дійсності, він їх в повному обсязі підтверджує. Щиро розкаюється у вчиненому.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Згідно вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечують учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому суд впевнився в правильному розумінні учасниками судового провадження змісту цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності і істинності їх позиції, а також судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати у апеляційному порядку ті фактичні обставини справи, які не досліджувались у суді.

Таким чином вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 4 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 186 КК України, згідно ст. 12 КК України класифікується, як тяжкий злочин.

До обставин, що пом`якшують покарання, передбачених ст. 66 КК України, обвинуваченого ОСОБА_4 суд відносить повне визнання вини, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, щире каяття у вчиненому, має на утриманні малолітню дитину та матір похилого віку.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

На думку суду, ціллю зізнання та щирого каяття є можливість отримання більш м`якого покарання, що є природним правом кожного обвинуваченого, яким вони скористались.

У відповідності до ст. 8 ч. 1 Конституції України в Україні діє принцип верховенства права.

Ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Суд при призначенні покарання обвинуваченому враховує таку пом`якшуючу покарання обставину, як щире каяття, оскільки обвинувачений визнав вину у інкримінованому йому злочину, надав показання, які відповідають обставинам, викладеним у обвинувальному акті, що свідчить про наявність належної критичної оцінки своєї протиправної поведінки та про готовність нести кримінальну відповідальність.

До вказаного висновку суд прийшов також, виходячи із висновків Європейського суду з прав людини, викладених у рішенні в справі «Орлов проти України» від 11.02.2016 року, відповідно до яких «… національні суди за жодних обставин не повинні дозволяти випадків, за яких завдання тілесних і моральних страждань залишатиметься безкарним. Це важливо для забезпечення громадської впевненості у принципі верховенства права і його підтримки, а також у попередженні будь-яких ознак толерантності органів влади до незаконних дій або співучасті у них».

При цьому суд також враховує, що відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Зазначене узгоджується із положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка набрала чинності для України з 11.09.1997 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства, якими передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Кримінальне правопорушення, вчинене обвинуваченим є дійсно небезпечним, оскільки посягає на власність громадян. Однак мета покарання - це те, чого прагне держава, застосовуючи його, щодо особи, яка вчинила кримінальне правопорушення. Покарання повинно володіти силою впливу та стримування, що полягає не у жорстокості, а у невідворотності та можливої швидкості.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Уилкокс и Херфорд проти Сполученого Королівства» (заяви № № 43759/10 та 43771/12), зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Приймаючи до уваги вищевказані обставини, а також обставини справи, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наставші наслідки та виходячи із принципів індивідуалізації і співмірності заходу примусу характеру вчинених дій, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 4 ст. 186 КК України. При таких обставинах суд дійшов до висновку, що така обрана обвинуваченому міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Суд не знаходить підстав для призначення ОСОБА_4 більш м`якого покарання, ніж передбачено законом з застосуванням ст. 69 КК України та звільнення від відбування покарання з випробуванням, відповідно до ст. 75 КК України, оскільки згідно з вимогами ст. 50, 65 КК України особі має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення.

Як неодноразово зазначав Верховний Суд, застосування ст. 69 КК України можливе лише у виключних випадках за наявності обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості. Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, раніше неодноразово судимий за вчинення умисних корисливих злочинів проти власності, судимості не погашені. Такі дані про особу ОСОБА_4 свідчать про його підвищену суспільну небезпечність та стійке небажання ставати на шлях виправлення.

Запобіжний захід, який застосований до обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу, з метою забезпечення виконання покарання, призначеного цим вироком.

Представником потерпілого ОСОБА_7 заявлений цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 749 грн. 00 коп.

Оцінивши заявлений цивільний позов, дослідивши матеріали справи, заслухавши думку обвинуваченого, якій визнав цивільний позов потерпілого, суд прийшов до висновку, що така шкода знаходиться в прямому причинному зв`язку із вчиненням ОСОБА_4 кримінального правопорушення, а тому у відповідності до ст. 1166 ЦК України, враховуючи всі обставини справи, суд вважає, що цивільний позов підлягає задоволенню частково в розмірі 740 грн. 64 коп., оскільки саме такий розмір шкоди доведений наявними у матеріалах кримінального провадження доказами, що підтверджують вартість викраденого майна.

Процесуальні витрати, що складаються з вартості проведеної судової товарознавчої експертизи в сумі 3 565 грн. 60 коп. (а. 74 наданих матеріалів) підлягають стягненню з обвинуваченого у відповідності зі ст. 124 КПК України на користь держави.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124,128, 368, 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити раніше застосований тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання, а саме: з 12 лютого 2026 року.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 ), 740 грн. 64 коп. матеріальної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави 3 565 грн. 60 коп. витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 16.02.2025 року на майно, вилучене під час огляду місця події спортивні штани чорного кольору з написом «Salomon» та биркою «2ХL», чоловічу куртку чорного кольору з капюшоном та биркою «Carrhart», (а. 39 наданих матеріалів), - скасувати.

Речові докази після вступу вироку в законну силу, а саме: спортивні штани чорного кольору з написом «Salomon» та биркою «2ХL», чоловічу куртку чорного кольору з капюшоном та биркою «Carrhart» (а. 33 - 35 наданих матеріалів), які знаходяться в камері зберігання речових доказів схову Конотопського РВП ГУНП в Сумській області, - повернути ОСОБА_4 .

Вирок може бути оскаржений до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Конотопський міськрайонний суд.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1