ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/323/26 Справа № 185/7495/19 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ :

Головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6

представника потерпілого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського апеляційного суду в режимі відеоконференції апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0001483 за ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України (далі-КК), -

В С Т А Н О В И Л А :

01 грудня 2025 року потерпілий ОСОБА_6 , в порядку ст.303 Кримінального процесуального кодексу України (далі-КПК), звернувся до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області зі скаргою на постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.08.2025 року про закриття кримінального провадження №001483 за ч.1 ст.382 КК.

В обґрунтування зазначав, що 06.07.2018 року за його заявою Павлоградським ВП ГУНП в Дніпропетровській області розпочато кримінальне провадження №0001483 за ознаками кримінального правопорушення за ч.1 ст. 382 КК. 27.08.2025 року слідчим СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 була винесена постанова про закриття кримінального провадження №0001483 від 06.07.2018 року у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Вважав, що вказана постанова винесена передчасно і без всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, є невмотивованою і необґрунтованою. Так, в мотивувальній частині слідчий не обґрунтував в чому полягає відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення, не прийняв до проведення допиту інших осіб покази яких суперечать один одному та не провів інших слідчий, гласних та негласних слідчих дій. В резолютивній частині постанови слідчим не вказано прізвище особи відносно якої закрито кримінальне провадження і особи в діях якої відсутній склад кримінального правопорушення. Також слідчим у постанові не проаналізовано і не підтверджено неможливість виконання ОСОБА_9 рішення суду, не з`ясовано, які саме роботи по переобладнанню проведені ОСОБА_9 та об`єм їх виконання.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року скаргу ОСОБА_6 залишено без задоволення.

Не погодившись з рішенням слідчого судді потерпілий ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали слідчого судді у зв`язку з її незаконністю, необґрунтованістю та невмотивованістю.

Вважає, що слідчий суддя розглянув скаргу поверхово, не прийняв міри до всебічного, повного дослідження питань поставлених у скарзі, неналежним чином дослідив матеріали кримінального провадження та не спростував викладені у скарзі обставини та доводи щодо необґрунтованості постанови слідчого про закриття кримінального провадження.

В обґрунтування зазначає, що в поданій скарзі ставилося питання про те, що в мотивувальній частині постанови слідчий не обґрунтував в чому, на його думку, полягає, відсутність в діях особи складу кримінального правопорушення, не прийняв міри для проведення допиту інших осіб, не провів одночасно допит осіб, покази яких суперечать один одному, не провів інші слідчі, гласні і негласні оперативно-розшукові дії, передбачені КПК, а тому прийшов до помилкового рішення про необхідність закриття кримінального провадження.

Крім того, слідчий суддя не надав належної правової оцінки посиланням слідчого в постанові на низький майновий стан відповідача по цивільній справі ОСОБА_9 , які не мають під собою будь-яких підтверджень невиконання рішення суду, оскільки за 8 років можливо було виконати рішення суду, але ОСОБА_9 цього не зробив, а правоохоронні органи разом з виконавчою службою в цьому плані проявили бездіяльність, роблячи вигляд, що займаються належним досудовим розслідуванням.

Разом з тим, апелянт переконаний, що ОСОБА_9 навмисно не виконав рішення суду та ухилився від виконання своїх зобов`язань, хоча мав реальну можливість його виконання, що підтверджує наявність об`єктивної сторони злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК. Натомість слідчий суддя не намагався проаналізувати та підтвердити твердження слідчого про неможливість виконання ОСОБА_9 рішення суду, та засвідчення їх доказами здобутими під час досудового розслідування в обґрунтування цих висновків.

Також слідчим суддею не проаналізовано твердження слідчого про те, що відсутність коштів у ОСОБА_9 було причиною невиконання рішення суду по цивільній справі, так як у постанові немає посилань на таку неспроможність останнього, не перевірено доводи слідчого про роботи по переобладнанню, чи велись вони ОСОБА_9 , які саме, їх об`єм, та не встановлено, яка сума збитків відшкодована ОСОБА_9 .

Поміж іншого в поданій апеляційній скарзі потерпілий зазначає, що в ухвалі слідчого судді не відображено факту того, чому в діях ОСОБА_9 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК і чим аргументовано відсутність складу злочину, не проаналізовано обставини, що призвели до невиконання рішення суду, тобто причини їх невиконання і їх характеристика зі сторони наявності або відсутності складу злочину за ч.1 ст.382 КК, зокрема, об`єктивної сторони злочину.

З огляду на викладене потерпілий ОСОБА_6 просить апеляційний суд скасувати ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року та постановити нову ухвалу про скасування постанови слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області від 27 серпня 2025 року про закриття кримінального провадження.

Одночасно просить поновити йому строк на апеляційне оскарження. В обґрунтування зазначає, що в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину оскаржуваної ухвали, повний текст ним отримано 22 січня 2026 року, а до цього часу він не мав можливості підготувати апеляційну скаргу. Тому, на переконання потерпілого, вказані обставини свідчать про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення потерпілого та його представника на підтримку доводів поданої апеляційної скарги, які наполягали на її задоволенні, просили скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно з п.3 ч.2 ст.395 КПК апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана на ухвали слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Правило дотримання строку на оскарження ухвали слідчого судді з дня її оголошення, передбачене п.3 ч.2 ст. 395 КПК, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі апеляційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

За змістом ч.1 ст.117 КПК строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

Натомість у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч.1 ст.117 КПК.

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження, неодноразово висловлював у своїх рішеннях Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Частиною 1 статті 117 КПК передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Як убачається з матеріалів судового провадження розгляд скарги потерпілого ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0001483 за ч.1 ст.382 КК та ухвалення слідчим суддею оскаржуваного рішення відбулися 16 січня 2026 року. Згідно довідки секретаря судового засідання на оголошення судового рішення учасники справи не з`явилися, а тому фіксування за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось (а.с.29).

У свою чергу, згідно заяви (а.с.33) представник потерпілого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 отримав копію оскаржуваної ухвали 22 січня 2026 року. Строк подання апеляційної скарги спливав 21 січня 2026 року, що свідчить про відсутність у потерпілого достатнього часу для ознайомлення з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення та підготовки і подання апеляційної скарги.

Враховуючи приписи п.3 ч.2 ст.395 КПК та вищенаведені правові позиції Першої судової палати ККС ВС, суд апеляційної інстанції вважає, що у даній справі наявні поважні причини, які унеможливили потерпілого ОСОБА_6 своєчасно звернутися з апеляційною скаргою до суду у визначений законом строк, а тому цей строк підлягає поновленню відповідно до приписів ч.1 ст.117 КПК.

Згідно з положеннями ч.1 ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як зазначено у ч.2 ст.309 КПК під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволені скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог ст.370 цього Кодексу судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, при цьому його законність повинна базуватись на правильному застосуванні норм матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених положеннями Кримінального процесуального кодексу України.

Колегія суддів апеляційного суду вважає, що слідчим суддею дотримано зазначених вимог закону у повному обсязі, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та достатньо мотивованою, з огляду на таке.

Відповідно до вимог статей 2, 284 КПК закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних і перевірених доказів.

За змістом статті 110 КПК процесуальне рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду це оформлений до вимог Кримінального процесуального кодексу України правовий акт, який містить відповіді на правові питання, що виникають у ході кримінального провадження.

Отже в контексті вказаної норми закону постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулася з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення цього Кодексу.

У свою чергу, у відповідності до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя, на якого цим Кодексом покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Мотивуючи своє рішення про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0001483 за ч.1 ст.382 КК, слідчий суддя дослідивши матеріали скарги та кримінального провадження №0001483 від 06.07.2018 року дійшов висновків, що вимоги кримінального процесуального закону при закритті провадження слідчим були дотримані у повному обсязі, а їх сукупність дійсно свідчить про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Свої висновки слідчий суддя аргументував тим, що в провадженні СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження внесене до ЄРДР 06.07.2018 року за № 0001483 з правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК, за заявою ОСОБА_6 щодо притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_9 за фактом умисного невиконання судового рішення, в якому ОСОБА_6 визнано потерпілим.

В ході досудового розслідування було встановлено, що на виконанні у Павлоградському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ перебував виконавчий лист №185/1755/15-ц виданий на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_9 про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення до житлового приміщення. По даному виконавчому провадженню був здійснений виїзд за місцем проживання боржника, вселено стягувача до будинку АДРЕСА_1 . 14.09.2017 року виконавче провадження № 185/1755/15-ц закінчено, про що складено постанову.

Крім того, у відділі ДВС перебував на виконанні виконавчий лист № 185/1755/15-ц щодо зобов`язання ОСОБА_9 провести роботи по переобладнанню та переплануванню будинку АДРЕСА_1 , відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи, виконавче провадження по якому, на підставі п. 11, ч. 1, ст. 39, 40 ЗУ «Про виконавче провадження», було закрито, про що 22.06.2018 року складено постанову про закінчення виконавчого провадження.

Також було встановлено, що станом на 21.09.2022 року у відділі ДВС перебувають відкриті виконавчі провадження про стягнення з боржника ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 боргу на загальну суму - 22 954,20 грн. Дані виконавчі провадження перебувають у бухгалтерії Павлоградського відділу Пенсійного фонду України, залишок боргу становить - 14 583,78 грн. утримання на даний час призупинено у зв`язку з внесенням змін до розділу ХІІІ «прикінцеві та перехідні положення» ЗУ «Про виконавче провадження» а саме з тимчасовим припиненням звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на період стягнення аліментів або скасування воєнного стану на території України.

Окрім того, в ході досудового розслідування слідчим були допитані в якості свідків державні виконавці, ОСОБА_9 та його дружина, сусіди за місцем проживання ОСОБА_9 , неодноразово допитано як потерпілого ОСОБА_6 , та додатково допитано ОСОБА_6 в якості свідка, проведено огляд місцевості, долучено матеріали характеризуючи ОСОБА_9 , дані про його майновий стан та наявність майна, долучено матеріали виконавчих проваджень, отримано інформацію щодо звернення ОСОБА_9 до відділу містобудування та архітектури, отримано копії рішень суду на підставі яких відкрито виконавче провадження, копію висновку судової будівельно-технічної експертизи.

Встановлено, відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна ОСОБА_9 має на праві власності 2/3 будинку АДРЕСА_1 .

Також в результаті тимчасового доступу отримано інформацію з ГУ ПФУ в Дніпропетровській області про те, що ОСОБА_9 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області з 16.05.2019 року та отримує пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» як особа з інвалідністю 3 групи внаслідок загального захворювання. Крім того, було отримано інформацію про те, що за період з 2016 року і по теперішній час в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутня інформація стосовно працевлаштування та розміру нарахованої заробітної плати ОСОБА_9 , так само останній відсутній в базі даних ПФУ, як фізична особа-підприємець.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов до висновку, що слідчим в ході досудового розслідування вживались передбачені кримінальним процесуальним законом заходи щодо збирання доказів і перевірки обставин по ним в рамках даного кримінального провадження, в тому числі, щодо причетності особи про яку вказано у заяві про вчинення кримінального правопорушення, встановлювалась наявність чи відсутність суб`єктивної сторони у формі прямого умислу та корисливого мотиву, та закриття кримінального провадження базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких, слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК.

З такими висновками слідчого судді погоджується й колегія суддів апеляційного суду.

Таким чином колегія суддів вважає правомірними висновки слідчого судді щодо законності постанови слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0001483 за ч.1 ст.382 КК.

Відтак, на переконання апеляційного суду, висновки слідчого судді щодо законності постанови слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.08.2025 року про закриття кримінального провадження № 0001483 за ч.1 ст.382 КК, належним чином мотивовані, ґрунтуються на змістовному дослідженні усіх обставин кримінального провадження та доводів апелянта, а тому наведені потерпілим в апеляційній скарзі доводи мають формальний характер та фактично зводяться до його незгоди з процесуальним рішенням слідчого.

Водночас, колегія суддів звертає увагу потерпілого на те, що на даний час у Павлоградському міськрайонному відділі ДВС ГТУЮ перебувають відкриті виконавчі провадження про стягнення з боржника ОСОБА_9 на користь ОСОБА_6 боргу на загальну суму - 22 954,20 грн, які знаходяться в бухгалтерії Павлоградського відділу Пенсійного фонду України, та призупинення відрахувань є тимчасовим заходом у зв`язку із внесенням змін до розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», які повинні бути відновлені після скасування воєнного стану на території України.

Разом з тим, колегія суддів вважає необґрунтованими доводи апелянта щодо неповноти досудового розслідування та не проведення слідчим усіх необхідних для справи слідчих та розшукових дій, оскільки необхідність у проведенні слідчих дій у кримінальному провадженні є тоді, коли матеріали провадження містять ознаки кримінального правопорушення і не зібрано достатніх доказів, які підтверджують вину особи у його вчиненні або їх недостатньо для висновку про відсутність події чи складу кримінального правопорушення. Водночас за наявності достатніх підстав для висновку про відсутність складу кримінального правопорушення, кримінальне провадження має бути закрите, що і має місце в даному випадку. Крім того, слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності та на власний розсуд визначає об`єм дій, спрямованих на перевірку наведених заявником обставин, достатній та необхідний (саме на переконання слідчого чи прокурора) для прийняття мотивованого рішення.

Інші доводи апеляційної скарги, на які посилається потерпілий, не впливають на правильність прийнятого місцевим судом рішення.

Отже, перевіркою матеріалів судового провадження, судом апеляційної інстанції не встановлено будь-яких порушень слідчим суддею вимог КПК щодо процесуального порядку судового розгляду скарги, які, згідно ст.412 КПК, слід було визнати істотними та які б тягнули за собою скасування рішення суду першої інстанції.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_6 є безпідставною та задоволенню не підлягає, а ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та відповідає вимогам ст.370 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ч.1 ст.117 та ст.ст.404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Клопотання потерпілого ОСОБА_6 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року про відмову у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.08.2025 року про закриття кримінального провадження № 0001483 за ч.1 ст.382 КК.

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 16 січня 2026 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Павлоградського РВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_8 від 27.08.2025 року про закриття кримінального провадження №0001483 за ч.1 ст.382 КК - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4