Справа № 991/1844/26
Провадження 1-кс/991/1859/26
ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2026 року м.Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , детектива ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення про підозру у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2025,

ВСТАНОВИВ:

До Вищого антикорупційного суду надійшла вищевказана скарга адвоката ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 .

Захисник зазначив, що у кримінальному провадженні №0000272 від 02.04.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України. За доводами захисника повідомлення про підозру ОСОБА_5 є протиправним та підлягає скасуванню у зв`язку порушенням порядку притягнення особи до кримінальної відповідальності. Оскільки, ОСОБА_5 є діючим народним депутатом України та відповідно до вимог КПК України передбачено особливий порядок кримінального провадження стосовно народного депутата України. 02.04.2025 до Єдиного реєстру досудового розслідування (далі - ЄРДР) внесені відомості про реєстрацію кримінального провадження №0000272 за ст. 368-5 КК України. Як вбачається з витягу з ЄРДР від 02.04.2025, відомості внесені першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_6 , що підтверджується його підписом на витязі. Під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000272 в діях народного депутата України ОСОБА_5 виявлено можливі ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КПК України, відомості про вчинення якого внесені до ЄРДР 11.06.2025 за № 0000456 першим заступником Генерального прокурора ОСОБА_6 08.07.2025 матеріали досудового розслідування за №0000456 та №0000272 об`єднані в одне провадження за №0000272. 16.10.2025 в кримінальному провадженні №0000272 заступником Генерального прокурора - керівником Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (далі - САП) ОСОБА_7 . ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

Таким чином, захисник вважає, що оскільки відомості про вчинення кримінального правопорушення за ст. 368-5 КК України у провадженні №0000272, за ч. 2 ст. 209 КК України у провадженні № 0000456, відносно народного депутату України внесені не уповноваженою на те особою, що є порушенням процесуальних норм, то таке повідомлення про підозру підлягає скасуванню.

За наведеного захисник просив слідчого суддю скасувати повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України, за підписом заступника Генерального прокурора - керівника САП ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000272 від 02.04.2025.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_4 подану скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , на повідомлення останньому про підозру від 16.10.2025 підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, а також просив здійснювати розгляд скарги за відсутності підозрюваного.

Детектив Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував проти доводів захисника, просив відмовити в задоволенні скарги, зважаючи на дотримання процедури внесення відомостей до ЄРДР.

Прокурор САП ОСОБА_8 , який входить до складу групи прокурорів у кримінальному провадженні № 0000272 від 02.04.2025, відповідно до наданої копії постанови про групу прокурорів, надав до суду письмові пояснення в яких просив відмовити в задоволенні скарги.

Положеннями ч. 3 ст. 306 КПК України встановлено, що розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

За наведеного слідчий суддя визнав за можливе здійснювати розгляд скарги за відсутності прокурора та за відсутності заявника скарги.

Заслухавши позиції учасників, дослідивши скаргу з доданими до неї матеріалами, інші матеріали, надані учасниками під час розгляду, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Право на оскарження повідомлення про підозру на досудовому провадженні передбачено п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України. При цьому, із такою скаргою підозрюваний чи його захисник можуть звернутися після спливу двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом.

Підстави для повідомлення особі про підозру, процедура та строки вручення повідомлення про підозру та вимоги щодо оформлення повідомлення про підозру врегульовані Главою 22 КПК України.

Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором. Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.

Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

Водночас КПК України не містить положень, якими б були визначені підстави для скасування повідомлення про підозру.

Проте з огляду на вищенаведені норми при розгляді скарги на повідомлення про підозру перевірці підлягають: існування визначених підстав для повідомлення особі про підозру; дотримання вимог КПК України щодо оформлення повідомлення про підозру; дотримання вимог щодо строків та порядку вручення повідомлення про підозру.

Водночас, відповідно до ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Як зазначалося вище, оскаржуване повідомлення про підозру ОСОБА_5 складене 16.10.2025.

Із скаргою в порядку ст. 303 КПК України захисник ОСОБА_4 звернувся до суду 27.02.2026.

На момент звернення до суду із скаргою та на момент її розгляду кримінальне провадження не закрите, обвинувальний акт до суду не передано.

Стандарт «достатніх підстав (доказів) для підозри» є нижчим ніж стандарт «обґрунтованої підозри». Для цілей повідомлення особі про підозру він передбачає наявність доказів, які лише об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним кримінальним правопорушенням (демонструють причетність до його вчинення) і вони є достатніми, щоб виправдати подальше розслідування для висунення обвинувачення або спростування такої підозри.

У зв`язку із цим слідчий суддя під час розгляду скарги вирішує питання про доведеність тих обставин, на які посилається сторона захисту у скарзі, та чи можуть бути такі обставини підставою для висновку про одержання доказів незаконним шляхом для повідомлення про підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 209 КК України.

Главою 37 КПК України врегульовано питання кримінального провадження щодо окремої категорії осіб.

Так відповідно до ч. 1 ст. 482-2 КПК України відомості, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення народним депутатом України, вносяться до ЄРДР Генеральним прокурором (особою, що виконує обов`язки Генерального прокурора) у порядку, встановленому цим Кодексом.

Наказом Генерального прокурора від 30.06.2020 № 298 затверджено Положення про ЄРДР, порядок його формування та ведення.

Захисник вказав на недотриманні порядку, передбаченого вимогами КПК України, притягнення до кримінальної відповідальності народного депутата України, оскільки аналіз змісту витягу з ЄРДР в кримінальних провадженнях №0000456 та №0000272 свідчать про внесення відомостей про їх вчинення не Генеральним прокурором або виконуючим обов`язки Генерального прокурора, як це вимагається ч. 1 ст 482-2 КПК України, а першим заступником Генерального прокурора, який не є уповноваженою особою на внесення таких відомостей до ЄРДР.

Водночас, надані слідчому судді матеріали не підтверджують такого факту.

Із досліджених матеріалів, наданих детективом у судовому засіданні, вбачається, що Керівником Другого Головного підрозділу детективів Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_9 14.03.2025 та 03.06.2025, до виконуючого обов`язки Генерального прокурора ОСОБА_6 направлено повідомлення з проханням розглянути питання щодо внесення до ЄРДР відомостей за фактом вчинення народним депутатом ОСОБА_5 кримінального правопорушення із попередньою правовою кваліфікацією за ст. 368-5 КК України та кримінального правопорушення із попередньою правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 209 КК України.

Копіями витягу з ЄРДР у кримінальних провадженнях №0000272 від 02.04.2025 та №0000456 від 11.06.2025, які містяться у матеріалах справи, підтверджується, що реєстратором у вказаних кримінальних провадженнях є Перший заступник Генерального прокурора ОСОБА_6 .

З відповіді начальника Департаменту кадрової роботи та державної служби Офісу Генерального прокурора - ОСОБА_10 на запит детектива НАБУ вбачається, що відповідно до наказів від 31.10.2024 № 1381ц та від 29.11.2024 № 1454ц 02.04.2025 та 11.06.2025 обов`язки Генерального прокурора виконував перший заступник Генерального прокурора ОСОБА_6 .

Окрім того, захисник, у поясненнях, наданих у судовому засіданні, посилався на Закон України «Про тимчасове виконання обов`язків посадових осіб, яких призначає на посаду за згодою Верховної Ради України Президент України або Верховна Рада України за поданням Президента України, а саме на вимоги статті 1, яка передбачає, що у разі звільнення (відставки) особи, яку призначає на посаду за згодою Верховної Ради України Президент України, або особи, яку призначає на посаду Верховна Рада України за поданням Президента України, обов`язки звільненої особи тимчасово, але не більше одного місяця, виконує перший заступник (а у разі його відсутності - заступник) цієї посадової особи, призначений конституційно легітимною особою.

Аналізуючи надану слідчому судді детективом відповідь на запит до Офісу Генерального прокурора, захисник вважає, що існує порушення вимог зазначеного ним закону.

Слідчий суддя вважає, що закон, на який посилався захисник, встановлює строк, однак не містить норми про автоматичну втрату чинності підпису чи негайне припинення процесуального статусу без видання відповідного наказу про звільнення чи відсторонення. До моменту видання нового наказу про призначення іншого «в.о.» або повноцінного керівника, попередня особа де-факто зберігає обсяг повноважень задля уникнення законодавчих прогалин.

Водночас державний орган не може припинити функціонування через закінчення формального строку повноважень «в.о.», якщо новий керівник не призначений.

На думку слідчого судді зупинення підписання документів (внесення відомостей до ЄРДР) призведе до зупинення досудового розслідування та здійснення правосуддя, а також до порушення прав громадян на розумні строки. Якщо сама підозра є обґрунтованою, а процесуальні гарантії захисту дотримані, то перевищення строку «в.о.» на кілька днів чи тижнів є формальним порушенням, яке не нівелює суті обвинувачення.

За наведених обставин, відсутні підстави стверджувати, що досудове розслідування кримінального провадження № 0000272 від 02.04.2025 внесено не уповноваженою особою.

Таким чином слідчий суддя не знаходить істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

За результатом дослідження наданих учасниками матеріалів, слідчий суддя відхиляє твердження сторони захисту про недопустимість доказів через недотримання особливого порядку кримінального провадження щодо народного депутата України.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення скарги адвоката ОСОБА_4 , поданої в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 .

Керуючись статтями 7, 9, 303-307, 309, 372, 376, 482-2 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1