Провадження № 1-кс/947/4014/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2026 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 , про скасування арешту майна в рамках кримінального провадження № 0000011 від 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження слідчого судді Київського районного суду м. Одеси надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в якому просить: скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 05.08.2025 року у справі №947/26824/25 у кримінальному провадженні №0000011 від 05.08.2025 року на майно ОСОБА_4 .

В обґрунтування поданого клопотання заявник зазначає, що в рамках кримінального провадження № 0000011 від 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України було накладено арешт на майно,яке було вилучено в ході проведення обшуку за адресою проживання ОСОБА_4 , а саме на: мобільний телефон Iphone 12 Pro MAX з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картою: НОМЕР_3 ; - мобільний телефон Iphone XS MAX з ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картою: НОМЕР_6 .

В якості підстав для скасування арешту заявник зазначає: станом на момент розгляду клопотання будь-які слідчі (процесуальні) дії із вилученими мобільними телефонами не заплановано. Вважаєж, що станом на сьогодні арешт, накладений на мобільні пристрої, які належать ОСОБА_4 , вилучені у ході обшуку від 21.07.2025 року, не виконує жодної процесуальної функції, не сприяє досягненню завдань кримінального провадження, а отже, не має правової доцільності і є за своєю сутністю не виправданим обмеженням права власності. Фактичне невикористання мобільних пристроїв в якості предмета дослідження та повернення матеріалів без виконання є прямим свідченням того, що обмеження права власності ОСОБА_4 станом на сьогодні виходить за межі розумної необхідності, порушує принцип співмірності втручання та балансу між публічними інтересами і правами особи на мирне володіння майном. За думку заявника, вказане підтверджується і самою відповіддю слідчого, який прямо зазначив, що будь-які дії щодо вказаних мобільних пристроїв наразі не проводяться і не плануються, що фактично свідчить про відсутність підстав для подальшого збереження арешту. З урахуванням того, що з моменту вилучення мобільних засобів минуло понад вісім місяців, протягом яких жодних слідчих (розшукових) чи експертних дій щодо нього не було проведено та не планується, стає очевидним, що потреба в арешті майна станом на сьогодні відпала та є відсутньою відповідно. За таких обставин арешт накладений на мобільні пристрої є необґрунтованим та таким, що свідчить про надмірне і невиправдане втручання у право власності, порушуючи баланс між правом особи на мирне володіння майном та інтересами суспільства.

Представник власника майна у судове за сідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі, вимоги якого підтримав та просив задовольнити.

Від прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_5 також надійшла заява в якій просить провести судове засідання без його участі, прости задоволення клопотання заперечує, звернув увагу, що вилучені під час обшуку майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні та має важливе значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалося на підставі ч. 4 ст. 107 КПК України.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, приймаючи до уваги заяву прокурора, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим управління Головного управління Національної поліції в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000011 від 30.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В ході досудового розслідування, 29 липня 2025 року проведено санкціонований обшук за адресою проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено: Мобільний телефон Iphone 12 Pro Max з ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім-картою НОМЕР_3 ; Мобільний телефон Iphone XS Max з ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 з сім-картою НОМЕР_6 .

В подальшому, ухвалою слідчого судді від 05.08.2025 року накладено арешт, із забороною розпорядження та користування на майно, яке було виявлено та вилучено проведення вказаного обшуку.

Відповідно до вищевказаної ухвали, у зв`язку з тим, що вказане майно було визнано речовими доказами в означеному кримінальному провадженні, тобто відповідало критеріям речових доказів, зазначеним в ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів та проведення із вилученим майном експертиз, на таке майно було накладено арешт.

Як зазначено в ухвалі про арешт майна, вилучені під час обшуку мобільні телефони можуть містити на собі відомості на підтвердження факту та обставин можливого вчинення кримінально-протиправних дій за обставинами даного кримінального провадження, (дзвінки, листування, фото, номери телефонів осіб пов`язаних з заволодінням коштами під час реалізації проекту по забезпеченню водопостачання та гігієни, зменшення екологічної проблеми та покращення доступу до чистої води ), в зв`язку з чим таке майно відповідає категорії речових доказів, що власне підтверджується долученою до клопотання постановою про визнання речових доказів від, а отже, він потребує збереження, в цілях його подальшого дослідження та проведення відповідних експертних досліджень.

Вищевикладене вказує на те, що арешт на майно було накладено обґрунтовано.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на вилучені мобільні телефони, слідчий суддя бере до уваги процесуальну позицію прокурора, який зазначає про те, що на даний час досудове розслідування кримінального провадження триває, кінцеве рішення ще не прийняте, арештовані мобільні телефони необхідні для проведення слідчих дій та експертиз, а тому, на думку слідчого судді, на даний час існує потреба в продовженні дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що до клопотання заявника про скасування арешту майна не долучені докази, які б підтверджували те, що в подальшій дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відпала потреба.

З урахуванням викладеного, враховуючи те, що досудове розслідування триває, майно відповідає критеріям речових доказів та необхідне органу досудового розслідування для проведення слідчих дій та експертиз, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання про скасування арешту майна є передчасним, а тому задоволенню не підлягає.

При цьому, слідчий суддя роз`яснює, що заявник не позбавлений процесуальної можливості повторно ініціювати питання скасування арешту майна, попередньо долучивши відповідні матеріали, якими правова позиція заявника буде підтверджуватися.

Таким чином, керуючись ст.174 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1