Справа № 472/11/26
Провадження №1-кп/472/87/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2026 року с-ще Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

заявника (власника майна) ОСОБА_7

розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту майна та передання у власність як власнику, по кримінальному провадженню, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000872 від 11.11.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Веселинівського районного суду перебуває кримінальне провадження №0000872, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 11.11.2025 року, відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286-1 КК України.

25 лютого 2026 року до суду від ОСОБА_7 надійшло клопотання про скасування арешту майна та передання у власність як власнику, в якому останній зазначив, що в ході проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню його було допитано в якості свідка, під час проведення якого він пояснив, що приблизно пів року тому придбав автомобіль марки ВАЗ 2104, державний номерний знак НОМЕР_1 . Автомобіль по технічному паспорту належить йому. 11.11.2025 року ОСОБА_4 керуючи його автомобілем скоїв дорожньо транспортну пригоду. Після цього автомобіль було вилучено для проведення експертиз.

12.11.2025 року постановою слідчого СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївської області було визнано та прилучено до справи в якості речових доказів таке майно, а саме: автомобіль марки «ВАЗ-21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18.11.2025 року ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, справа № 473/5987/25, було накладено арешт на вказане майно, а саме автомобіль марки «ВАЗ-21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з метою подальшого проведення експертиз. На даний час досудове розслідування кримінального провадження завершено, всі необхідні експертизи було проведено. Також просить врахувати, що автомобіль зберігається не в гаражному приміщенні, а тому з погодними умовами його може бути пошкоджено та він буде непридатним для подальшого використання. Просить суд, зняти арешт та зобов`язати Вознесенський РУП ГУНП в Миколаївській області передати йому речовий доказ - автомобіль марки «ВАЗ-21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 у власність (володіння, користування та розпорядження), як власнику.

В судовому засідання ОСОБА_7 клопотання підтримав, та просить його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 просить суд відмовити в задоволенні даного клопотання, зазначивши, що даний автомобіль визнаний речовим доказом та ухвалою слідчого судді на нього накладений арешт. Разом з тим наголосив, що долю речових доказів суд вирішує у нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення по кримінальній справі, а в теперішній час автомобіль як речовий доказ підлягає дослідженню в судовому засіданні та по ньому можуть бути проведенні додаткові судові автотехнічні експертизи.

Обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні також заперечили щодо задоволення клопотання з тих же підстав.

Представник потерпілого ОСОБА_6 в судовому засіданні зазначив, щодо клопотання не підлягає задоволенню та просить суд відмовити в задоволенні клопотання.

Суд, вивчивши клопотання, вислухавши думку учасників процесу приходить до наступного висновку.

Згідно частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до частини 2,3 даної статті арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно частин 1 статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому, в силу вимог ст. ст. 100, 174 КПК України законодавчо визначений механізм періодичного перегляду необхідності збереження заходу забезпечення кримінального провадження із плином часу та здійсненням досудового розслідування, зокрема, якщо в подальшому застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, а також визначений механізм безальтернативного скасування такого заходу забезпечення, зокрема при закритті кримінального провадження, завершенні розгляду справи.

Таке правове регулювання, яке передбачає можливість перегляду або скасування прийнятих рішень, відповідає принципам кримінального судочинства та дозволяє запобігати потенційним зловживанням і неправомірно тривалому заходу забезпечення кримінального провадження (арешту майна), а також сприятиме реалізації права на судовий захист особою, яка вважає свої права або законні інтереси порушеними.

Судом в цій справі встановлено, що 12.11.2025 року слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП ОСОБА_8 винесено постанову про визнання та приєднання до кримінальної справи речових доказів, а саме автомобіля марки «ВАЗ-21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

18.11.2025 року ухвалою слідчого судді Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_9 було накладено арешт на майно, а саме на автомобіль марки «ВАЗ-2104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 , належить ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Визначено місцем зберігання автомобіля марки «ВАЗ-21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 , майданчик тимчасового утримання транспортних засобів Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області (вул. Київська, 24, м. Вознесенськ, Миколаївська область).

Таким чином, підстави для застосування арешту майна, що були визначені ухвалою суду при обранні заходу забезпечення, не змінилися, і в подальшому потреба у застосуванні цього заходу забезпечення кримінального провадження не відпала. В даному випадку накладення арешту на майно, як захід забезпечення кримінального провадження, повинен бути застосований з метою забезпечення збереження речового доказу, який може бути використаний як доказ у кримінальному провадженню, що в повній мірі узгоджується із вимогою п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Суд заслухавши думку учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання про скасування арешту майна та передання у власність як власнику, дослідивши матеріали кримінального провадження щодо даного майна, яке визнано постановою слідчого речовим доказом та на нього ухвалою слідчого судді накладено арешт, керуючись вимогами статей 100, 169-173 КПК України вважає, що дане клопотання на даній стадії судового розгляду є не обґрунтованим, передчасним та таким, що не підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 174, 372, 376, 392 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_7 про скасування арешту на майно, а саме на автомобіль марки «ВАЗ-21104», реєстраційний номер НОМЕР_1 та передання у власність як власнику - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Веселинівського районного суду

Миколаївської області ОСОБА_1