Справа № 638/6121/26
Провадження № 1-кс/638/771/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, яка полягає у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України, -

встановив:

25.03.2026 ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова із вищевказаною скаргою, в якій просить:

- визнати бездіяльність слідчого СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області щодо нерозгляду клопотання незаконною;

- зобов`язати слідчого розглянути клопотання від 15.03.2026 року у порядку та строки, визначені КПК України.

В судове засідання скаржник не з`явився, 27.03.2026 подав через систему «Електронний суд» пояснення, якими просив розглянути скаргу за його відсутності.

Представник СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив. Неявка, у відповідності до ч. 3 ст. 306 КПК України, не є перешкодою для розгляду скарги.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу та її обґрунтування, вивчивши матеріали скарги, дійшов наступного.

Відповідно до частини другої статті 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги (частина третя статті 306 КПК України).

Статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Частиною третьою вказаної статті встановлено, що критеріями для визначення розумності строків кримінального провадження є: складність кримінального провадження, яка визначається з урахуванням кількості підозрюваних, обвинувачуваних та кримінальних правопорушень, щодо яких здійснюється провадження, обсягу та специфіки процесуальних дій, необхідних для здійснення досудового розслідування тощо; поведінка учасників кримінального провадження; спосіб здійснення слідчим, прокурором і судом своїх повноважень.

Порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні врегульовано статтею 135 КПК України. Відповідно до частини першої цієї статті особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.

Згідно зі статтею 22 цього Кодексу кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини шостої цієї статті суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Статтею 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Таким чином, з метою недопущення надмірного затягування розгляду даної скарги, поданої ОСОБА_3 , суд вважає за необхідне провести розгляд скарги за відсутності ОСОБА_3 , оскільки процесуальна поведінка останнього свідчить про втрату його інтересу до скарги.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Вивченням матеріалів, доданих до скарги встановлено, що скаржник звернувся 15.03.2026 до СВ Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області в порядку ст. 220 КПК України з клопотанням, але до цього часу клопотання не розглянуто в порушення норм КПК України.

Згідно приписів ст. 220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Зважаючи на вищевикладене, суд вважає за необхідне скаргу в частині зобов`язання слідчого розглянути клопотання від 15.03.2026 року, задовольнити.

Що стосується іншої вимоги, суд звертає увагу, що відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора;

1-1) скасування повідомлення про підозру;

2) зобов`язання припинити дію;

3) зобов`язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

Тобто, з урахуванням ч.ч.1, 2 ст. 307 КПК України, скарга в іншій частині, задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 114, 303-307 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, яка полягає у не розгляді клопотання в порядку ст. 220 КПК України задовольнити частково.

Зобов`язати уповноважених осіб Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 15.03.2026 року в порядку ст. 220 КПК України.

В іншій частині скарги залишити без задволення.

Відповідно до частини 3 статті 307 КПК України, ухвала є остаточною, та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1