Справа № 720/91/26
Провадження № 1-кп/720/118/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2026 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Новоселиця Чернівецької області матеріали кримінального провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000004 від 12 січня 2026 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше не судимого

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що період часу із 2012 по 2015 рік, точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, на земельній ділянці із кадастровим номером :02:001:0115, сільськогосподарського призначення, загальною площею 1,6419 га., всупереч вимогам пунктів «а» та «ґ» ч. 1 ст. 91 Земельного Кодексу України, відповідно до яких власники земельних ділянок зобов`язані забезпечувати використання їх за цільовим призначенням, підвищувати родючість ґрунтів та зберігати інші корисні властивості землі, достовірно знаючи про вид цільового використання земельної ділянки, без відповідних дозвільних документів на проведення робіт та без проведення зміни цільового призначення земельної ділянки зняв ґрунтовий покрив родючий шар ґрунту, та облаштував штучну водойму (ставок), площею - 0,3705 га.

Відповідно до відомостей головного управління Держгеокадастру у Чернівецькій області, використанням ОСОБА_4 вказаної земельної ділянки, призвело до виведення частини земельної ділянки із сільськогосподарського обороту та неможливості використання її в подальшому за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, чим своїми діями ОСОБА_4 порушив вимоги ст. 19, ст. 91, ч. 2 ст. 168, ч. 1 п. «ґ» та п. «и» ст. 211 Земельного кодексу України та ст. 37 Закону України «Про охорону земель».

Внаслідок самовільного облаштування ОСОБА_4 штучної водойми (ставка) площею 0,3705 га, без зміни цільового призначення земельної ділянки, належної йому на праві власності, виділеної для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :02:001:0115, згідно висновку експерта розмір екологічної шкоди (збитків) завданої довкіллю при самовільному знятті ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) площею 0,3705 га на земельній ділянці із кадастровим номером :02:001:0115 в с. Ванчиківці Чернівецького району Чернівецької області становить 25986,13 грн (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість гривень 13 копійок)

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України, тобто безгосподарське використання земель, що спричинило виведення земель з сільськогосподарського обороту.

Під час підготовчого судового розгляду обвинувачений заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор не заперечував щодо заявленого обвинуваченим клопотання.

Вислухавши думку прокурора, який не заперечували щодо задоволення заявленого клопотання, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення, а саме кримінального проступку, за який передбачене покарання у виді обмеження волі і до набрання вироком законної сили минуло два роки.

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є обов`язковим і застосовується за таких умов: 1) вчинення особою кримінального правопорушення; 2) з дня вчинення кримінального правопорушення до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового кримінального правопорушення.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

Отже, суд може звільнити особу від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності із закриттям кримінального провадження як під час підготовчого судового засідання, так і в ході судового розгляду в загальному порядку, керуючись положеннями ст. 49 КК України.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання в якому просив кримінальне провадження у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 254 КК України закрити у зв`язку із закінчення строків давності, яке прокурор підтримав та просив його задовольнити.

Судом встановлено, що з дня вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 254 КК України, яке віднесено до кримінального проступку за який передбачене покарання у виді обмеження волі, вчинене в період із 2012 року по 2015 і до дня розгляду справи пройшло більше двох років, а тому строки давності спливли.

Разом з тим, звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності не є реабілітуючою підставою, а тому в разі її звільнення потерпілий не позбавлений можливості звернутися до суду з позовом про відшкодування заподіяної внаслідок вчиненого кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства.

З представлених матеріалів вбачається, що завдана обвинуваченим шкода відшкодована в повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за необхідне кримінальне провадження в частині обвинувачення ч. 1 ст. 254 КК України закрити, а обвинуваченого звільнити від кримінальної відповідальності.

На підставі викладеного, відповідно до вимог ст. 49 КК України, керуючись ст.ст. 125, 284, 286, 288, 371, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

На підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 254 КК України, і кримінальне провадження щодо нього закрити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд протягом семи днів з дня її винесення.

Суддя: ОСОБА_5