Справа № 296/1646/26
УХВАЛА

Іменем України

про продовження застосування запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

16 лютого 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду міста Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дзержинськ, Житомирська області, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого,утриманців не має, без постійного місця проживання, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні № 0001681 від 22.12.2025,-

ВСТАНОВИВ:

13.02.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду міста Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області майора поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України у кримінальному провадженні № 0001681 від 22.12.2025

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що СУ ГУНП в Житомирській області здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, № 0001681 від 22.12.2025 за ч. 1 ст. 115 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що 22.12.2025 близько 18 години ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився в занедбаному будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої разом з раніше знайомим ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в подальшому здійснив вбивство ОСОБА_9 .

Згідно висновку експерта Смерть ОСОБА_9 настала наслідок обтураційної механічної асфіксії аспірація кров`ю.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється в умисному протиправному заподіяні смерті іншій людині ОСОБА_9 , тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

22.12.2025 року о 21 годині 15 хвилин в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та 23.12.2025 йому у відповідності до 276-278 КПК України повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 115 КК України.

24.12.2025 Корольовським районним судом м. Житомира відносно підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком по 21 год. 15 хв. 20.02.2026.

12.02.2026 першим заступником керівника Житомирської обласної прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001681 від 22.12.2025, у межах трьох місяців, тобто до 23.03.2026

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаного кримінального правопорушення орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність застосування до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

Слідчий та прокурор під час судового розгляду клопотання повністю підтримали та просили задовільнити з мотиві та підстав, що в ньому вказані. Прокурор стверджує, що більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, який не має постійного місця проживання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 , в судовому засіданні не заперечували проти продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком до 23.03.2026.

Вислухавши сторони кримінального провадження, дослідивши клопотання, та додані до нього докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За привилами ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

24.12.2025 ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира (справа №296/14728/25) застосовано до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 21 год. 15 хв. 20.02.2026 без права внесення застави.

12.02.2026 першим заступником керівника Житомирської обласної прокуратури винесено постанову про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001681 від 22.12.2025, у межах трьох місяців, тобто до 23.03.2026

Так ч.1 ст.177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ч. 2 ст. 177 КПК України).

Частиною 1 статті 194 КПК України встановлено під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, СУ ГУНП в Житомирській області проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 22.12.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001681 за ч. 1 ст. 115 КК України.

23.12.2025 у відповідності до 276-278 КПК України ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років позбавлення волі.

Підставою застосування запобіжного заходу стала обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення за ч.1 ст.115 КК України та наявність ризиків передбачених пунктами 1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК

З огляду на те, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчим суддям слід враховувати позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Слідчий суддя вважає, що підозра ОСОБА_5 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, є обґрунтованою «поза розумним сумнівом» та підтверджується:

-рапортом - повідомлення на лінію «102» від 22.12.2025;

-протоколом огляду місця події від 22.12.2025 за адресою:

АДРЕСА_2 (в ході якого вилучено речові докази та зафіксовано обставини вчинення кримінального правопорушення);

-протоколом огляду трупа ОСОБА_9 від 23.12.2025;

-протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 22.12.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 23.12.2025;

-протоколом проведення слідчого експерименту а участю свідка ОСОБА_10 від 23.12.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 , від 19.01.2026, під час якого підозрюваний розповів всі обставини скоєння кримінального правопорушення;

-протоколом проведення слідчого експерименту а участю підозрюваного ОСОБА_5 від 11.02.2026, під час якого останній розповів про обставини скоєння кримінального правопорушення та показав механізм спричинення тілесних ушкоджень;

-висновком судово-медичної експертизи № 133 від 28.01.2026, відповідно до якого причиною смерті ОСОБА_9 , є перелом кісток носа, кровотеча з місця перелому, механічна асфіксія - аспірацію кров`ю на фоні гострої алкогольної інтоксикації;

-висновком судово-імунологічної експертизи № 1610 від 16.01.2026, відповідно до якої у змивах з куртки підозрюваного ОСОБА_5 , в результаті серологічного дослідження в об`єкті № 1, виявлений антиген Н. Походження даного антигену можливе за рахунок крові особи, організму якої властивий антиген Н. Такою особою може бути потерпілий ОСОБА_9 ;

-протоколом затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину від 23.12.2025;

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності та взаємозв`язку.

Щодо ризиків.

Під час застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_5 слідчий суддя встановив наявність ризиків передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Існування ризику щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, передбаченого п.1 ч. 1 ст. 177 КПК України, оцінюється судом в світлі тих обставин, що ОСОБА_5 , усвідомлюючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих в даному кримінальному провадженні кримінальних правопорушень, з метою уникнення відповідальності за вчинення злочину може переховуватись від органу досудового розслідування та, в подальшому, від суду.

Так, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України за ступенем тяжкості є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років .

При цьому, слідчий суддя враховує позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої, що тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а також, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, в тому числі і потерпілих, що вимагає більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства з боку особи, яка обвинувачується у вчиненні протиправного діяння. Так, ЄСПЛ з прав людини в рішенні викладеному у справі «Ілійков проти Болгарії», зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вплив на свідків у кримінальному провадженні слідчий суддя також вважає таким, що існує та має високий ступінь ймовірності. Оскільки прізвища свідків є йому відомими та він може спробувати вплинути на них з метою відмовитися від показів чи їх зміни

Також, є ризик, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (ризик передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України) так перебуваючи на волі підозрюваний може не з`являтися до органу досудового розслідування чи суду. При цьому слідчий суддя враховує, що підозрюваний не має постійного місця проживання, а тогму його сповіщення про слідчі розшукові- дії за його участі можуть бути значно ускладнені.

Ризик передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України можливість вчинити інше кримінальне обґрунтовується та підтверджується тим, ОСОБА_5 неодноразово судимий останній раз за злочин проти власності.

Слідчим суддею під час визначення ризиків, що продовжують існувати враховано і особу підозрюваного, який неодноразово судимий, останній раз Романівським районним судом Житомирської області за ч. 2 ст. 185 КК України, не має жодних соціальних зв`язків, не одружений, дітей чи інших утриманців не має, не працює та не має постійного місця проживання. Отже, на переконання слідчого судді, ризик - є високими.

З огляду на викладене, слідчий суддя вважає, що прокурором та слідчим під час розгляду цього клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та продовжують існувати, а більш м`який запобіжний захід не здатен їм запобігти.

Щодо альтернативного запобіжного заходу.

За приписами ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, слідчий суддя, суд згідно п.2 ч.4 ст.183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, який спричинив загибель людини;

За матеріалами кримінального провадження ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні: умисного вбивства, тобто у злочині, що спричинив загибель людини.

Отже, слідчий суддя вважає за необхідне при постановленні ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 не визначити розмір застави.

Керуючись статтями 176-178, 183, 184, 193-194, 196-197, 199, 205, 309, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити застосовувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 березня 2026 року ( включно), що в межах строку досудового розслідування, без визначення розміру застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення, проте може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту оголошення та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Повний текст ухвали оголошено 18.02.2026

Слідчий суддя ОСОБА_1