УХВАЛА

про продовження строку запобіжного заходу

Справа № 495/3544/23

Номер провадження 1-кп/495/121/2026

10 березня 2026 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_5 ,

обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білгороді-Дністровському Одеської області клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 20.02.2023 за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебувають матеріли кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 .

Із вказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_6 обвинувачується в тому,що 24.02.2022 року о 05:00 год., за наказом президента російської федерації володимирапутіна, збройні сили РФ незаконно, віроломно вторглись на територію Україну, здійснили широкомасштабну неспровоковану військову агресію і збройний напад, застосовуючи всі види стрілецької, артилерійської, ракетної, іншої зброї, в тому числі засоби ведення війни, заборонені міжнародним правом, спричиняючи ураження і руйнування об`єктів військової і цивільної, в тому числі критичної, інфраструктури, ураження і вбивства особового складу підрозділів Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів, мирного населення, масово порушуючи при цьому закони та звичаї війни, передбачені міжнародними договорами, і масово вчиняючи на території України злочини проти основ національної безпеки України, проти життя та здоров`я особи, проти волі, честі та гідності особи, проти статевої свободи та статевої недоторканності особи, проти виборчих, трудових та інших особистих прав і свобод людини і громадянина, проти власності, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку.

У зв`язку з вказаними обставинами, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч.1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. В подальшому, термін дії воєнного стану продовжено на 30 днів Указами Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 (затверджений Законом України № 2119-IX від 15.03.2022) та від 18.04.2022 № 259/2022 (затверджений Законом України 2212-IX від 21.04.2022), а також на 90 днів - Указами Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 (затверджений Законом України № 2263-IX від 22.05.2022), від 12.08.2022 № 573/2022 (затверджений Законом України № 2500-IX від 15.08.2022), від 07.11.2022 (затверджений Законом України № 2738-IX від 16.11.2022), від 06.02.2023 № 58/2023 (затверджений Законом України № 2915-IX від 07.02.2023).

На початку квітня 2022 року обвинувачений ОСОБА_6 знаходячись за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , почав спілкуватись за допомогою власного мобільного телефону з невстановленим співробітником розвідувальних органів РФ, який представився як « ОСОБА_9 » та запропонував йому співпрацювати з розвідувальними органами РФ: виконувати їх спеціальні завдання на шкоду Україні і здобувати та передавати їм розвідувальну інформацію щодо України. На вказану пропозицію обвинувачений ОСОБА_6 відповів згодою, тим самим у нього виник злочинний умисел, направлений на надання РФ, її державним органам, організаціям і представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

На виконання свого злочинного умислу, приблизно у цей же період часу обвинувачений ОСОБА_6 в ході телефонної розмови одержав від вказаного невстановленого співробітника розвідувальних органів РФ на ім`я « ОСОБА_9 » завдання - здобувати і передавати йому інформацію щодо наявності і розташування в м. Білгород-Дністровському і в Білгород-Дністровському районі Одеської області військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, місць дислокації військових підрозділів, інших сил оборони, результатів здійснення російською федерацією ракетних атак, в тому числі на об`єкти критичної інфраструктури.

Реалізуючи свій злочинний умисел, виконуючи завдання представника іноземної держави співробітника розвідувального органу РФ на ім`я « ОСОБА_9 », за невстановлених досудовим розслідуванням обставин,обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись в м. Білгород-Дністровський Одеської області, використовуючи власний мобільний телефон, в ході спілкування текстовими повідомленнями та в ході особистих розмов в месенджері "Telegram" повідомив невстановленому співробітнику розвідувального органу РФ на ім`я « ОСОБА_9 » дані про відомі йому місця розташування в м. Білгород-Дністровському і в Білгород-Дністровському районі Одеської області військових частин Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, у період з квітня 2022 року по лютий 2023 року, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись в м. Білгород-Дністровський Одеської області, використовуючи власний мобільний телефон, в ході спілкування текстовими повідомленнями та в ході особистих розмов в месенджері "Telegram" періодично повідомляв невстановленому співробітнику розвідувального органу РФ на ім`я « ОСОБА_9 » дані щодо результатів здійснення російською федерацією ракетних атак.

14.02.2023 року, обвинувачений ОСОБА_6 , діючи умисно, маючи умисел на допомогу РФ, її державним органам, організаціям і представникам в проведенні підривної діяльності проти України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій і бажаючи настання шкідливих наслідків увигляді зниженняобороноздатності Українив умовахвоєнного стануі військовоїагресії РФпроти України,виконуючи завданняпредставника іноземноїдержави -співробітника розвідувальногооргануРФнаім`я«Артем»,заневстановленихобставинвиїхавдосмт.Затока Кароліно-БугазькоїсільськоїгромадиБілгород-ДністровськогорайонуОдеськоїобласті з метою фіксації результатів здійснення російською федерацією ракетних атак 10.02.2023 та за допомогою власного мобільного телефону здійснив фотографування місць влучання ракет та наслідків їх влучання на узбережжі біля бази відпочинку «Трембіта», а також фотофіксацію автомобільно-залізничного вертикально-підйомного мосту через Дністровський лиман у смт. Затока Кароліно-Бугазької сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області.

Того ж дня, обвинувачений ОСОБА_6 , знаходячись в м. Білгород-Дністровський Одеської області, використовуючи власний мобільний телефон, в ході спілкування текстовими повідомленнями в месенджері "Telegram" повідомив невстановленому співробітнику розвідувального органу РФ на ім`я « ОСОБА_9 » зафіксовану ним інформацію щодо наслідків здійснення російською федерацією ракетних атак 10.02.2023, охорони автомобільно-залізничного вертикально-підйомного мосту через Дністровський лиман у смт. Затока Кароліно-Бугазької сільської громади Білгород-Дністровського району Одеської області, а також надіслав виконані ним підтверджуючі фотознімки наслідків здійснення російською федерацією ракетних атак 10.02.2023 і фотознімки вказаного мосту.

На підставі вищезазначеного, прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_10 вважає, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_6 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали. З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, просить суд продовжити запобіжний захід відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Одеській слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечували проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, просили змінити на особисте зобов`язання.

Суд, розглянувши клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , заслухавши доводи прокурора, думку обвинуваченого та його захисника дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповіднодо ч.6 ст. 615 КПК України у разі закінчення строку дії ухвали суду про тримання під вартою та неможливості розгляду судом питання про продовження строку тримання під вартою у встановленому цим Кодексом порядку обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою вважається продовженим до вирішення відповідного питання судом,але не більше ніж на два місяці.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за вмотивованим клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженню; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчинені особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків, наявність у підозрюваного обвинуваченого постійного місця роботи чи навчання, репутацію підозрюваного, обвинуваченого, майновий стан, наявність судимостей, дотримання умов застосованих запобіжних заходів, наявність повідомлення особи про підозру у вчинені іншого кримінального правопорушення, розмір майнової шкоди у завдані якої обвинувачується особа.

Відповідно до п. 79 рішення в справі «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року «розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості».

Згідно з ч. 4 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніш не судимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно Рішення Конституційного Суду України від 08.07.2003 року № 14-рп/2003, тяжкість злочину не є єдиною підставою для обрання виключного запобіжного заходу, як тримання під вартою, а враховується разом з іншими обставинами по справі.

Судом встановлено, що судове провадження по кримінальному провадженню не розпочато, строк обраного під час підготовчого судового засідання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , відповідно до ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області, закінчується 15.03.2026 року.

Оцінивши обставини, визначені ст. 178 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 народження, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років, за станом здоров`я може триматися під вартою, не працює, має постійне місце проживання, раніше не судимий застосований до нього раніше запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не порушував у зв`язку з відсутністю об`єктивної можливості такого порушення, що не залежало від його волі, а також те, що ОСОБА_6 має реальну можливість переховуватись від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню, що не надасть можливості забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого та виконання процесуальних рішень, суд прийшов до висновку, що клопотання прокурора, заявлене під час підготовчого судового розгляду обвинувального акту відносно обвинуваченого є обґрунтованим і підлягає задоволенню та обраний відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити на строк шістдесят днів з моменту постановлення наявної ухвали.

Суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування відносно ОСОБА_6 такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, не зменшилися та не перестали існувати, обставини, що були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою також існувати не перестали.

З урахуванням наведеного, відповідно до вимог ст. ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України, суд прийшов до висновку про необхідність продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою з утриманням в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор» строком на шістдесят днів, у зв`язку з чим клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_6 у кримінальному провадженні за його обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст. 111 КК України, підлягає задоволенню.

Згідно з ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану суддя при постановлені ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статями 177 і 178 КПК України має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-111-1 КК України та з урахуванням усіх фактичних обставин та доводів,які суд навів вище, суд вважає за доцільне не визначати обвинуваченому розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194, 331,615 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

клопотання прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_8 про продовження у відношенні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 строк, що не перевищує 60 діб, тобто до 08.05.2026 включно в Державній установі «Ізмаїльський слідчий ізолятор».

У відповідності до ч.4 ст. 183 КПК України розмір застави обвинуваченому ОСОБА_6 не визначати.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали виготовлено та оголошено о 16:35 год. 10.03.2026 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3