Справа № 576/414/26
Провадження № 1-кп/576/67/26
УХВАЛА

23 лютого 2026 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі:

прокурора ОСОБА_3

підозрюваного ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 (м. Глухів) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000109 від 21.02.2026 року за підозрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чімбай Республіки Узбекістан, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП № 1 (м. Глухів) Шосткинського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Сумській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, мотивуючи його тим, що у провадженні СВ ВП № 1 (м. Глухів) перебуває кримінальне провадження № 0000109 від 21.02.2026 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 Президентом України видано Указ «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022, затверджений Законом № 2102-ІХ від 24.02.2022, у зв`язку з чим на території України запроваджено правовий режим воєнного стану.

Так, ОСОБА_4 18.03.2024 року призваний до лав ЗСУ ІНФОРМАЦІЯ_2 по мобілізації, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді майстер - номер обслуги 1 міномета 3 мінометного взводу мінометної батареї мотопіхотного батальйону. З 01.09.2025 відсутній на службі без поважних причин та з того дня знятий з усіх видів забезпечення встановленим порядком.

21.02.2026 ОСОБА_4 знаходився за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який також на постійній основі проживав у вказаному будинку. У вечірній час того ж дня, перебуваючи за вказаною адресою, ОСОБА_4 та ОСОБА_7 разом розпивали спиртні напої.

Приблизно о 20 год. 20 хв. (більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено), 21.02.2026 в ході вживання спиртних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 виник словесний конфлікт, в ході якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер наступних своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, дістав з належного йому рюкзаку, який знаходився у другій кімнаті будинку, складний ніж довжиною леза 9,5 см та наніс ОСОБА_7 не менше трьох ударів в верхню ділянку живота зліва та справа.

Таким чином, ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді рани крайореберної дуги по середньо ключичній лінії справа, рани сьомого міжребер`я по середньо ключичній лінії зліва та рани ділянки живота зліва, які згідно із Правилами судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затвердженими наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995, є небезпечними для життя та відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Перебуваючи у будинку, від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 помер.

Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 23 від 22.02.2026 причиною смерті ОСОБА_7 стали гостра крововтрата, множинні відкриті рани живота, напад з використанням гострого предмету з метою вбивства чи нанесення ушкодження.

21.02.2026 о 21 год. 23 хвил. ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вказаного злочину.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується зібраними матеріалами кримінального провадження: протоколом огляду місця події від 21.02.2026; протоколом прийняття заяви у ОСОБА_4 від 21.02.2026, відповідно до якого останній зізнався у вчиненні протиправних дій відносно ОСОБА_7 , а саме у спричиненні йому тілесних ушкоджень; протоколами допитів у якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом огляду відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ; протоколом затримання ОСОБА_4 на підставі ст. 208 КПК України; повідомленням про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Санкція кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років. Відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України вказаний злочин відноситься до тяжких злочинів.

Згідно ст. 183 ч. 2 п. 4 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час досудового слідства органом досудового розслідування встановлено наявність ряду ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та вчиняти інші злочини.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризику переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування та суду, слідчий зазначає, що останній обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, за вчинення якого Кримінальним кодексом України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років позбавлення волі. Усвідомлення підозрюваним невідворотності вказаного покарання, суворості покарання за вчинення інкримінованого йому злочину дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що, перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, щоб уникнути покарання. До того ж, зважаючи на те, що підозрюваний є особою, яка самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , згідно довідки-доповіді № 839А по факту неприбуття з лікувального закладу, то це додатково підтверджує можливість переховувався його з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків по даному кримінальному провадженню, оскільки вони фактично товаришують та проживають неподалік один від одного. Так, ОСОБА_4 може намагатись виправдатись за вчинений злочин, спробувати змінити їхні покази на свою користь, надаючи їм пояснення вчинення своїх дій, або ж погрожувати їм, а, враховуючи той факт, що підозрюваний вчинив інкримінований йому злочин, а саме спричинив особі умисне тяжке тілесне ушкодження, свідки можуть сприймати його погрози реально.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий посилається на той факт, що підозрюваний є військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, тому у разі не застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою він може з метою ухилення від кримінальної відповідальності, вчинити інше кримінальне правопорушення, зокрема, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України або ч. 5 ст. 408 КК України. Окрім цього, сам факт вчинення підозрюваним умисного тяжкого тілесного ушкодження іншій особи свідчить про його схильність до скоєння протиправних дій, антисуспільну поведінку та дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що, перебуваючи на свободі, підозрюваний продовжить свою девіантну поведінку та може вчинити інші кримінальні правопорушення, в тому числі спрямовані на уникнення від відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Запобігання вказаним ризикам можливе лише шляхом застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 просив застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з огляду на те, що саме такий захід забезпечить процесуальну поведінку ОСОБА_4 .

Підозрюваний ОСОБА_4 погодився із позицією захисника, повідомив, що наразі не є військовослужбовцем, бо самовільно залишив військову частину, поживає у належному йому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на життя заробляє допомагаючи односельчанам, родини не має.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, перевіривши доводи клопотання, вивчивши надані матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно положень статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Європейський суд з прав людини одним із критеріїв для визначення наявності обґрунтованої підозри вважає наявність фактів причетності особи до вчинення кримінального правопорушення, у вчиненні якого її (особу) підозрюють (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства»). Доведеність наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення на момент вирішення питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має відповідати стандарту «розумна підозра» (див. Рішення у справі «О`Хара проти Сполученого Королівства»), тобто наявності фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що саме ця особа могла вчинити кримінальне правопорушення (див. Рішення у справі «Фокс, Кемпбел і Харлей проти Сполученого Королівства»).

КПК України також зазначає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі і вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення (пункт 1 частини першої статті 178 КПК України).

Хоча наявні на момент вирішення питання про утримання під вартою докази і не повинні бути переконливими настільки, щоб можна було встановити винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд повинен оцінити докази, надані сторонами, з точки зору належності, допустимості та достовірності, і відкинути ті з них, що не відповідають цим критеріям.

Прокурором надані докази того, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч. 2 ст. 121 КК України.

Підозра ОСОБА_4 підтверджується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 21.02.2026; протоколом прийняття заяви у ОСОБА_4 від 21.02.2026, відповідно до якого останній зізнався у вчиненні протиправних дій відносно ОСОБА_7 , а саме у спричиненні йому тілесних ушкоджень; протоколами допитів у якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; протоколом огляду відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 ..

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає, що є достатні підстави на даному етапі вважати висунуту ОСОБА_4 підозру обґрунтованою, а надані на підтвердження цього докази вагомими.

Так, слідчий суддя погоджується із наявністю ризику переховування від органів досудового розслідування і в подальшому від суду, оскільки тяжкість очікуваного покарання за кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , а також усвідомлення невідворотності покарання, його суворості за вчинення інкримінованого йому злочину, дає достатньо обґрунтованих підстав вважати, що перебуваючи на волі, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органу досудового розслідування та суду, щоб уникнути покарання. Крім того, підозрюваний є особою, яка самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 , то це додатково підтверджує можливість переховувався його з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, слідчий суддя вважає, що прокурором доведений ризик того, що ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків, оскільки вони фактично товаришують та проживають неподалік один від одного. Так, ОСОБА_4 може намагатись виправдатись за вчинений злочин, спробувати змінити їхні покази на свою користь, надаючи їм пояснення вчинення своїх дій, або ж погрожувати їм, а враховуючи той факт, що підозрюваний вчинив інкримінований йому злочин, а саме спричинив особі умисне тяжке тілесне ушкодження, свідки можуть сприймати його погрози реально.

Слідчий суддя погоджується із наявністю ризику вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення з метою ухилення від кримінальної відповідальності, зокрема передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України або ч. 5 ст. 408 КК України.

Отже, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, обставини його вчинення та існування ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та в подальшому від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, або перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому, враховуючи положення п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України та недоцільність застосування більш м`яких запобіжних заходів, клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Водночас, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визнавати розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства, злочину, який спричинив загибель людини.

Задовольняючи клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає за необхідне, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, не визначати йому розмір застави, оскільки він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке спричинило загибель людини.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 197, 205, 309, 369, 372 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 (м. Глухів) Шосткинського РУП ГУНП в Сумській області ОСОБА_6 задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чімбай Республіки Узбекістан, українця, громадянина України, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном до 21 квітня 2026року без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали визначити по 21 квітня 2026 рокувключно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого.

Копію ухвали негайно вручити підозрюваному, захиснику, слідчому, прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали буде проголошений 23.02.2026 о 16-30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1