Провадження 1-кп/193/65/26
У Х В А Л А

іменем України

13 лютого 2026 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у сел. Софіївка Криворізького району Дніпропетровської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000931 від 11.04.2024 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Вишневе Софіївського району Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, військовослужбовця військової служби за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 , який обіймав посаду навідника 2 механізованого відділення-бойової машини 2 механізованого взводу 7 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст.89 КК України раніше не судимого,

за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Софіївського районного суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У судовому засіданні захисник обвинуваченого ОСОБА_5 подав клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, для продовження проходження військової служби.

Клопотання мотивоване тим, що обвинувачений ОСОБА_4 відповідно до матеріалів кримінального провадження був призваний на військову службу за мобілізацією. До кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України раніше не притягувався.

Згідно письмової згоди т.в.о. командира ВЧ НОМЕР_2 підполковника ОСОБА_6 погодив проходження військової служби солдата ОСОБА_4 у ВЧ НОМЕР_2 .

Обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, а саме звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовну можливість судового розгляду провадження з його вирішенням по суті, та обов`язок не пізніше 72 годин із врахуванням набрання законної сили ухвалою суду прибути до визначеної військової частини для продовження проходження військової служби. Крім того, обвинувачений розуміє, що в разі повторного вчинення кримінального правопорушення, що передбачене статтями 407, 408 КК України, положення ч. 5 ст. 401 КК України до нього не можуть бути застосовані.

У зв`язку з наведеним клопотання просив задовольнити.

У судовому засіданні прокурор проти клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, не заперечував, оскільки останній вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, та добровільно звернувся із заявою про намір повернутися для продовження проходження військової служби.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби військової частини НОМЕР_1 , яка 11 липня 2023 року перебувала в районі зосередження поблизу населеного пункту АДРЕСА_2 , перебуваючи на посаді навідника 2 механізованого відділення - бойової машини 2 механізованого взводу 7 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», діючи в умовах воєнного стану, з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилитися від неї, маючи військовий обов`язок нести військову службу, у порушення вимог ст. ст. 6, 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІУ від 24.03.1999 року, та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІV від 24.03.1999 року, 11 липня 2023 року о 08:00, був відсутній під час перевірки наявності особового складу в районі зосередження поблизу населеного пункту Тихе Синельниківського району Дніпропетровської області, самовільно залишив місце служби в бойовій обстановці, командуванню про причини своєї відсутності не доповів, хоча об`єктивно повинен був і міг це зробити, а став проводити час на власний розсуд поза межами місця несення служби, не пов`язуючи його з виконанням обов`язків військової служби та не вживаючи жодних заходів для з`явлення у військову частину чи звернення до органів військового управління за наявності реальної можливості для цього.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується за ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишення місця служби військовослужбовцем, вчиненні в бойовій обстановці.

Відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. ст. 407, 408 цього Кодексу може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або до іншої військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Згідно з абзацом другим ч. 2 ст. 286 КПК України у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 401 КК України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 286 КПК України передбачено, що у разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

У підготовчому судовому засіданні підозрюваному ОСОБА_4 роз`яснено суть підозри, підставу звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Судом встановлено, що підозрюваний цілком розуміє свої права, визначені ч. 3 ст. 285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 401 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Окрім того, з матеріалів кримінального провадження, вбачається, що ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч. 5 ст. 407 КК України, добровільно вирішив повернутися для проходження військової служби, про що надав суду відповідну заяву.

Також, суд приймає до уваги письмову згоду т.в.о. командира військової частини НОМЕР_2 , з якої вбачається, що прийнято рішення щодо надання згоди на проходження служби солдата ОСОБА_4 у військовій частині НОМЕР_2 Збройних Сил України.

За приписами п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За приписами ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 401 КК України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

На підставі викладеного та враховуючи, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності за ст. ст. 407, 408 КК України, виявив бажання продовжувати військову службу та згоду т.в.о командира військової частини НОМЕР_2 на проходження ОСОБА_4 військової служби у цій частині на вакантній посаді, суд дійшов висновку про наявність законодавчо визначених підстав для закриття цього кримінального провадження.

Зважаючи на рішення про закриття кримінального провадження у справі запобіжний захід у справі підлягає скасуванню.

Керуючись ч. 5 ст. 407, ч. 5 ст. 401 КК України, ст. 284-288, 314, 369-372 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності, - задовольнити

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.5 ст. 407 КК України, на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження проходження військової служби.

Кримінальне провадження № 0000931 від 11.04.2024 відносно ОСОБА_4 за ч.5 ст. 407 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Зобов`язати ОСОБА_4 невідкладно, але не пізніше 72 годин, після набрання ухвалою законної сили, прибути до військової частини НОМЕР_2 для продовження проходження військової служби.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_2 після набрання ухвалою законної сили невідкладно призначити на військову службу ОСОБА_4 .

Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , скасувати. Звільнити ОСОБА_4 з-під варти негайно в залі суду.

Ухвала суду може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 13 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_1