Справа № 569/2446/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 - в режимі відеоконференції,

захисників обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатів: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілої ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Рівне кримінальне провадження №0002195 від 07.11.2025 року

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Рівне, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої, раніше судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

03 лютого 2026 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшли матеріали кримінального провадження №0002195 від 07.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 5 ст. 190 КК України.

Ухвалою судді Рівненського міського суду Рівненської області від 04 лютого 2026 року по вказаному кримінальному провадженню було призначено підготовче судове засідання в режимі відеоконференції.

05 лютого 2026 року прокурор подала клопотання про продовження запобіжного заходу щодо обвинуваченої ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів з утриманням в Державній установі «Рівненський слідчий ізолятор» з визначенням застави у розмірі 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, оскільки ризики, визначені п.п. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та може ухилитись від слідства, суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків в кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується, не перестали існувати. В підготовчому судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання в повному обсязі, просила його задовольнити.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_6 в підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити раніше обраний запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт. Вказав, що ризики, зазначені прокурором у клопотанні є необгрунтованими і не підтверджені жодними доказами. Зауважив, що оскільки всі свідки та потерпілі даного кримінального провадження допитані під час досудового розслідування, то ризик впливу ОСОБА_4 на них є безпідставним. Також вказав, що ризик вчинити інше правопорушення є надуманим, оскільки наявність у неї судимості не свідчить про обов`язкову вірогідність вчинення нею нового правопорушення. Додав, що виїхати за межі території України обвинувачена не зможе, адже не має відповідного закордонного паспорту, та у цьому немає жодної необхідності, бо вона готова доводити свою невинуватість у суді. На підтвердження надав копію протоколу огляду від 12.01.2026 року, згідно якого паспорт ОСОБА_4 для виїзду за кордон на виконання ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 09.01.2025 року виданий ОСОБА_4 працівнику поліції, упакований до сейф-пакету НПУ NPU 5766173 та зберігається при матеріалах кримінального провадження. Крім того, адвокат ОСОБА_6 зазначив, що чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_9 , є особою з інвалідністю 1 групи, потребує сторонньої допомоги, мати ОСОБА_10 , є особою похилого віку та має ряд захворювань, також потребує допомоги сторонніх осіб, на підтвердження чого надав копії медичних документів.

Обвинувачена ОСОБА_4 є керівником Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІП ПРЕЗИДЕНТ». У разі продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ОСОБА_4 не матиме можливості надавати допомогу чоловіку і матері та керувати товариством, власником якого є та заробляти кошти, необхідні для життя та надання необхідної медичної допомоги рідним. Просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора та замінити запобіжний захід обвинуваченій на домашній арешт в нічний час доби, що забезпечить її належну процесуальну поведінку та надасть змогу здійснювати відповідний догляд за рідними.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали позицію адвоката ОСОБА_6 . Окрім того, обвинувачена зауважила, що її чоловік не може повністю самостійно себе обслуговувати, оскільки в нього паралізована частина тіла. На час перебування її під вартою йому допомагає її син, який не є їх спільним сином з ОСОБА_9 , що унеможливлює повний належний догляд останнім за її чоловіком. Адвокат ОСОБА_5 підтвердив вказані обставини та зазначив, що особисто допомагає ОСОБА_9 в закупівлі продуктів харчування, а також у зв`яку із погодніми умовами, в розчистці снігу на прибудинковій території за місцем його проживання.

Представник потерпілої ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 в підготовчому судовому засіданні підтримав позицію прокурора про продовження обвинуваченій раніше обраного запобіжного заходу.

Заслухавши думки учасників судового процесу, вирішуючи клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій

ОСОБА_4 суд виходить з наступного.

Ухвалою Рівненського апеляційного суду від 22.01.2026 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 12 лютого 2026 року. Визначено альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 328 000 грн.

Відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Частиною першою ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно дост. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Ризики вчинення обвинуваченою дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації нею таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачена обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи обвинувачена наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини зазначені у ч. 1 ст. 178 КПК України.

Зважаючи на обставини вчинення кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_4 , його тяжкість відповідно до ст. 12 КК України, існує ризик що обвинувачена може переховуватись від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні; вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Однак, при цьому суд вважає, що прокурором при розгляді не доведено обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Разом з тим, захисником обвинуваченої ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_6 надано суду довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією відносно ОСОБА_9 , згідно з якою останній є особою з інвалідністю I групи та потребує стороннього догляду, копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, з якого вбачається, що ОСОБА_4 є керівником ТОВ «ВІП ПРЕЗИДЕНТ» та додано копії результатів медичних обстежень та виписний епікриз ОСОБА_10 , матері обвинуваченої.

Дані обставини об`єктивно ставлять під сумнів необхідність застосування найбільш суворого запобіжного заходу у виді тримання під вартою з визначення розміру застави у кримінальному провадженні.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що обґрунтування будь-якого періоду тримання під вартою, незалежно від того, яким він є, повинно бути переконливо наведено державою, а квазіавтоматичне продовження такого періоду суперечить гарантіям, встановленим у п. 3 ст. 5 Конвенції (п. 66 рішення від 09.01.2003 у справі «Шишков проти Болгарії», п. 40 рішення від 10.06.2008 у справі «Тейс проти Румунії»).

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченою

ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 190 КК України, тяжкість покарання, що загрожує їй в разі визнання винною, стан здоров`я її чоловіка та матері, які потребують стороннього догляду та надання допомоги, факт того, що вона має міцні соціальні зв`язки, оскільки з 27.10.2018 року є керівником ТОВ "ВІП ПРЕЗИДЕНТ", суд вважає за можливе змінити щодо обвинуваченої раніше обраний запобіжний захід на запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною обвинуваченій цілодобово залишати житло.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

З урахуванням обставин справи, суд вважає, що даний запобіжний захід буде достатнім та спроможним забезпечити виконання обвинуваченою, покладених на неї процесуальних обов`язків та запобігти ризикам, передбаченими п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Будь-яких обставин, які є перешкодою для застосування до обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, а також фактів, які б свідчили про те, що вказаний запобіжний захід, з урахуванням наявності ризиків, не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченої, суд не встановив.

Окрім цього, змінюючи щодо обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на неї обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 194, 202, 314-316, 369-372, 395 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на 2 (два) місяці, до 09.04.2026 року включно.

Заборонити обвинуваченій ОСОБА_4 без дозволу суду цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги, а також прибуття до місць укриття чи бомбосховищ, строком на 2 (два) місяці, до 09.04.2026 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 такі обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних державних органів свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвалу передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання обвинуваченої.

Негайно звільнити обвинувачену ОСОБА_4 з-під варти в залі суду.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на неї вище обов`язків до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити обвинуваченій, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу національної поліції, з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Копію ухвали вручити учасникам судового процесу.

Повний тексту хвали виготовлений 13 лютого 2026 року.

Суддя ОСОБА_11