печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2026 року

слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів

ВСТАНОВИВ:

Захисник ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до речей і документів, які перебувають у володінні військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) з можливістю вилучення, а саме дев`яти одиниць «Окуляри-маска захисні балістичні, вид 2 (35810000-5: Індивідуальне обмундирування)», поставленого ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на виконання державного контракту (договору) про закупівлю № 363/09-24-РМ від 10.09.2024 року.

В обґрунтування вказаного клопотання захисник зазначає, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000026 від 13.01.2026 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

21.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, у межах кримінального провадження № 0000691 від 26.04.2023 року.

13.01.2026 року прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 винесено постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, якою з матеріалів кримінального провадження № 0000691 від 26.04.2023 року виділено матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 за ч. 5 ст. 191 КК України в окреме кримінальне провадження № 0000026 від 13.01.2026 року.

Вивчивши матеріали клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Згідно ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі "Ващенко проти України" (Заява № 26864/03) від 26 червня 2008 року зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Так у судові засідання захисник не з`явився, клопотань про відкладення судового засідання до суду не надходило.

Крім цього, слідчому судді докази обставин, на які посилається захисник не надані, відсутні дані щодо його волевиявлення на час розгляду клопотання.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання, оскільки захисником не надано докази обставин, на які він посилається та не надано обгрунтованих доводів, що ці відомості мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути використані як докази, оскільки захисник не з`явився у судове засідання та на час розгляду клопотання волевиявлення захисника щодо клопотання з`ясувати неможливо, відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 22, 26, 160, 163, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_3 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1