Справа № 683/407/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2026 року м. Старокостянтинів

Слідчий суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого по кримінальному провадженню № 0000013 від 3 лютого 2026 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України, про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту

установила:

18 лютого 2026 року старший слідчий СВ ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором Хмельницької окружної прокуратури ОСОБА_3 про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування заявленого клопотання вказує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених: ч.1 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) та ч.2 ст.190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно.

У клопотанні слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , не раніше грудня 2022 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи у м. Старокостянтинів Хмельницького району Хмельницької області, (точного місця досудовим розслідуванням не встановлено) зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_7 , та під час розмови з останнім дізнався, що останній має намір скористатись своїм правом та отримати у власність земельну ділянку площею 0,1 га так як є військовослужбовцем Збройних Сил України та учасником бойових дій, і в той час ОСОБА_5 вирішив заволодіти у протиправний спосіб чужим майном, а саме грошовими коштами, які належать ОСОБА_7 , шляхом обману потерпілого.

Задля реалізації свого заздалегідь обдуманого протиправного умислу та отримання можливості заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_5 з метою входження у довіру до ОСОБА_7 діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи наслідки від своїх злочинних дій та бажаючи їх настання, заздалегідь не маючи наміру та можливості виконати свої зобов`язання, переконав ОСОБА_7 , ввівши його в оману, що має знайомства серед посадових осіб в органах місцевого самоврядування, які займаються передачею у власність земельних ділянок, а тому пообіцяв сприяти в одержанні необхідної ОСОБА_7 земельної ділянки.

Так, біля 07 год. (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу території комунального підприємства «Комунальне ремонтно-будівне шляхове підприємство», за адресою вул. Героїв Небесної Сотні, 1 м. Старокостянтинів, Хмельницького району, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету до власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, ввівши ОСОБА_8 в оману, отримав від нього 5000 гривень, як плату за нібито виготовлення усієї необхідної документації.

Надалі, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого вищевказаного протиправного умислу направленого на незаконне збагачення шляхом обману ОСОБА_7 , через декілька днів (точної дати досудовим розслідуванням не встановлено), під час заздалегідь обумовленої зустрічі із останнім у м. Старокостянтинів Хмельницького району Хмельницької області (точного місця досудовим розслідуванням не встановлено), продовжуючи вводити потерпілого в оману повідомив йому, що потрібно надати ще 15000 гривень та копії його особистих документів, які необхідні виготовлення відповідної документації щодо передачі йому у власність земельної ділянки, нащо ОСОБА_7 погодився та того ж дня перебуваючи за адресою: м. Старокостянтинів, вул. Острозького, 53/1, поблизу магазину «Вікторія» добровільно передав ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 15000 гривень, а також копії особистих документів, а саме: паспорт громадянина України виданого на ім`я ОСОБА_7 , посвідчення учасника бойових дій та картку фізичної особи - платника податків.

В подальшому, ОСОБА_5 , продовжуючи реалізацію свого вищевказаного протиправного умислу направленого на незаконне збагачення шляхом обману ОСОБА_7 , не маючи на меті виконання домовленості, діючи умисно, з корисливих мотивів та з прямим об`єднаним протиправним умислом спрямованим на заволодіння грошовими коштами потерпілого, шляхом обману, аналогічним чином під приводом виготовлення документів для передачі у власність земельної ділянки, біля 07 год. в січні 2023 року (точного часу досудовим розслідуванням не встановлено) перебуваючи поблизу магазину «Вікторія », що за адресою вул. Острозького, 53/1 м. Старокостянтинів отримав від ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 5000 грн., які останній йому добровільно передав.

Надалі, через тривалий час ОСОБА_7 не отримавши у власність земельної ділянки зрозумів, що ОСОБА_5 шляхом обману заволодів його грошовими коштами, а тому звернувся до ОСОБА_5 , із вимогою повернути грошові кошти в сумі 25 000 грн, однак останній повертати їх відмовився, а тому таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, шляхом обману заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 в загальній сумі 25000 гривень спричинивши майнову шкоду на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою потерпілого, прагнучи завуалювати свій злочинний умисел, не маючи вже на момент виникнення домовленостей та подальшого укладення правочину мети, бажання і реальних можливостей виконувати взяті на себе зобов`язання в силу відсутності коштів, які стали предметом злочину, офіційних доходів, зареєстрованої у законний спосіб за національним законодавством заволодів грошовими коштами ОСОБА_7 та розпорядився ними як своїм власними, привласнивши кошти, які останній йому надавав.

Вчиненням даного шахрайства ОСОБА_5 завдав майнової шкоди потерпілому ОСОБА_7 на загальну суму 25000 гривень.

Окрім цього, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету до власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше липня 2025, вирішив повторно заволодіти у протиправний спосіб чужим майном, а саме грошовими коштами, які належали ОСОБА_9 , шляхом обману потерпілої.

Так, орієнтовно в липні 2025 року (точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено) ОСОБА_5 перебуваючи по АДРЕСА_1 , разом із ОСОБА_10 , випадково став свідком розмови та домовленостей між ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , з приводу відшкодування грошових коштів за ремонт його автомобіля, який пошкодив її онук в`їхавши у нього електросамокатом, тим самим були створені умови для подальшого вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 .

Задля реалізації свого заздалегідь обдуманого умислу та отримання можливості заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_5 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи наслідки від своїх дій та бажаючи їх настання, у вересні 2025 року, точної дати та часу досудовим розслідуванням не встановлено прийшов у ТЦ «Княжий скарб», що за адресою

вул. Миру, 15 м. Старокостянтинів, де зустрівся з ОСОБА_9 , шляхом введення її в оману, повідомив, що ОСОБА_10 доручив йому полагодити автомобіль та нібито за ремонт необхідно надати 20000 грн. Однак, ОСОБА_5 продовжуючи вводити в оману потерпілу ОСОБА_11 повідомив для неї, що він домовився з майстром по ремонту автомобіля про вартість ремонту в розмірі 14500 грн, які ОСОБА_5 має передати ОСОБА_10 , а потерпіла ОСОБА_9 будучи введена в оману не усвідомлюючи про протиправний умисел ОСОБА_5 , одразу добровільно надала ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 14500 грн, якими останній розпорядився як своїм власними, привласнивши їх.

Через деякий час ОСОБА_9 дізналась від ОСОБА_10 , що він не доручав ОСОБА_5 забирати у неї кошти, так як автомобіль він не ремонтував, а тому усвідомивши, що ОСОБА_5 ввів її в оману ОСОБА_9 звернулась до правоохоронних органів.

Окрім цього, ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету до власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, у невстановлений досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 30 жовтня 2025, вирішив повторно заволодіти у протиправний спосіб чужим майном, а саме грошовими коштами, які належали ОСОБА_12 , шляхом обману потерпілого.

Так, 30 жовтня 2025 року ОСОБА_5 допомагаючи ОСОБА_10 виконувати монтажні роботи, щодо встановлення пластикових вікон ОСОБА_12 , дізнався від ОСОБА_12 , що він шукає людей для виконання ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 , і тоді у нього виник протиправний умисел на незаконне заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , шляхом його обману, запропонувавши останньому свої послуги щодо виконання ремонтних робіт у вказаній квартирі, заздалегідь не маючи наміру їх виконувати, на що ОСОБА_12 , не будучи обізнаним про злочинний намір ОСОБА_5 , погодився.

Продовжуючи реалізовувати свій вищевказаний злочинний умисел, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливий мотив та мету до власного незаконного збагачення за рахунок чужого майна, не маючи наміру виконати свої зобов`язання, щодо ремонтних робіт у квартирі АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 , того ж дня, ввівши в оману ОСОБА_12 , запевнивши його, що самостійно придбає всі необхідні для ремонту матеріали, отримав від останнього грошові кошти в сумі 30000 грн для придбання необхідного будівельного матеріалу, які останній добровільно передав ОСОБА_5 .

Надалі, 7 листопада 2025 року, ОСОБА_5 , з метою продовження реалізації свого єдиного протиправного умислу направленого на незаконне збагачення, шляхом заволодіння грошовими коштами ОСОБА_12 , запевнив останнього, що необхідно додатково надати йому 10000 грн для купівлі будівельних матеріалів, а ОСОБА_12 будучи введеним в оману не усвідомлюючи про злочинний намір ОСОБА_5 , погодився на його вимогу та добровільно надав останньому 10000 грн.

Однак, згодом ОСОБА_12 дізнавшись, що ОСОБА_5 не купував жодних будівельних матеріалів та не виконав будь-яких ремонтних робіт, звернувся до правоохоронних органів.

Таким чином, ОСОБА_5 , зловживаючи довірою потерпілого, прагнучи завуалювати свій злочинний умисел, не маючи вже на момент виникнення домовленостей та подальшого укладення правочину мети, бажання і реальних можливостей виконувати взяті на себе зобов`язання в силу відсутності коштів, які стали предметом злочину, офіційних доходів, зареєстрованої у законний спосіб за національним законодавством заволодів грошовими коштами ОСОБА_12 та розпорядився ними як своїм власними, привласнивши кошти, які останній йому надавав.

Слідчий вказує, що враховуючи наявність ризиків та те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України, за одне з них передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, вчинив три кримінальних правопорушення, офіційного місця роботи та постійного доходу немає, тому переважним джерело доходів є кошти внаслідок вчинення кримінальних правопорушень, а тому існують обґрунтовані підстави вважати, що підозрюваний, розуміючи ступінь тяжкості інкримінованих йому

кримінальних правопорушень буде намагатися уникнути кримінальної відповідальності, тим самим переховуючись від органу досудового розслідування та в подальшому суду, що в свою чергу не дасть можливість органу досудового розслідування забезпечити швидке, повне та неупереджене розслідування кримінального правопорушення та подальший судовий розгляд в розумні строки.

В судовому засіданні прокурор та слідчий просять задовольнити клопотання.

Підозрюваний не заперечив щодо обрання відносно нього даного запобіжного заходу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві) та шахрайстві, вчиненому повторно.

Дана підозра є обґрунтованою та підтверджується письмовими доказами, що містяться в матеріалах кримінального провадження.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

За приписами статті 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання у разі визнання його винуватості, він може ухилятись від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи викладене, клопотання слід задовольнити та обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний час, що забезпечить виконання ним покладених процесуальних обов`язків.

Підстав для застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, зважаючи на встановлені вище обставини, не має.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Згідно ч.7 ст.194 КПК України обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Керуючись ст. 177-179,181,184, 193,194,196, 309 КПК України,

ухвалила:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1,2 ст.190 КК України, запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1. прибувати до слідчого, прокурора та до суду за першою вимогою;

2.не відлучатись із постійного місця проживання, а саме квартири АДРЕСА_3 , без дозволу слідчого, прокурора або суду з 20 години до 06 години на строк досудового розслідування, за винятком необхідності отримання медичної допомоги, необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природнього та воєнного характеру;

3.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту чинна по 20 квітня 2026 року включно.

Копію ухвали направити для виконання до ВП №1 ХРУП ГУНП в Хмельницькій області.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному, захиснику та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя