УХВАЛА

09 березня 2026 року

м. Київ

справа № 296/3403/25

провадження № 51-847ск26

Колегія суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

вивчила касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 серпня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року і

встановила:

у касаційній скарзі захисником порушується питання про перегляд зазначених судових рішень у касаційному порядку.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України), колегія суддів дійшла висновку, що скаргу було подано без додержання цієї норми процесуального права.

Так, в порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України захисник у своїй касаційній скарзі, хоч і зазначає про істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, вказує на допущене апеляційним судом неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість ухвали апеляційного суду, проте не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ч. 1 ст. 438 КПК України.

Стверджуючи про незаконність спеціального судового провадження (in absentia) й необізнаність засудженого ОСОБА_5 про кримінальне переслідування, скаржник не зазначає доводів у розрізі положень ст. 2, ч. 8 ст. 135,

ст. 2975 вказаного Кодексу.

Крім того, попри те, що обвинувальний вирок переглядався в апеляційному порядку, в касаційній скарзі не викладено в аспекті статей 404, 405, 412, 419 КПК аргументів на підтвердження несправедливості застосованої процедури й постановленої за її результатами ухвали. Також не окреслено скаржником, яких конкретних доводів сторони захисту не розглянув суд апеляційної інстанції і не дав на них відповідей.

Посилаючись на незаконність судових рішень, особа, яка подає касаційну скаргу, повинна вказати на конкретні порушення закону, передбачені у ст. 438 КПК України, що є підставою для їх зміни чи скасування, а також належним чином обґрунтувати свої вимоги.

Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК України, при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції керується ст. 412-414 цього Кодексу.

За змістом поданої касаційної скарги, автор не погоджується з видом та розміром обраного засудженому ОСОБА_5 покарання, яке вважає занадто суворим. Однак при цьому, всупереч законодавчим приписам, не виклав обґрунтування відповідно до ст. 414 КПК України, а саме щодо явної несправедливості заходу примусу, призначеного в межах санкції закону України про кримінальну відповідальність.

Отже, останнім не аргументовано необхідності призначення нового розгляду в суді апеляційної інстанції або зміни на підставі п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України ухвали апеляційного суду, зважаючи на зміст статей 50, 65 Кримінального кодексу України, з урахуванням дискреційних повноважень касаційного суду.

Виходячи із загальних засад призначення покарання, які наділяють суд правом вибору однієї з форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

З огляду на те, що суди зважили при ухваленні рішень на позицію захисника, мету й принципи справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання, яке має бути пропорційним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного із зазначенням обставин, які його пом`якшують та обтяжують.

Таким чином, автором касаційної скарги не аргументовано вимоги про скасування оспорюваних судових рішень і призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Недотримання вказаних вимог стає на заваді реалізації положень статей 428, 430 КПК України.

Відповідно до ст. 429 КПК України, суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог ст. 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху і надає особі, яка подала скаргу, необхідний строк для усунення недоліків.

Ураховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 України колегія суддів

постановила:

касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 , подану в інтересах ОСОБА_5 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 06 серпня 2025 року та ухвалу Житомирського апеляційного суду від 02 грудня 2025 року залишити без руху і встановити строк для усунення недоліків - п`ятнадцять днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що касаційна скарга, залишена без руху, повертається, якщо особа не усунула її недоліків в установлений судом строк.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3