Справа № 201/2184/25
Провадження № 1-кс/201/562/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2026 року Соборний районний суд міста Дніпра

у складі: слідчого судді - ОСОБА_1

з секретарем: ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

підозрюваного ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровськ, громадянина України, з вищою освітою, не працевлаштованого, не одруженого, раніше не судимого відповідно до ст. 89 КК України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України,внесене під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000976 від 15 липня 2026 року, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання прокурора, про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра від 27 грудня 2025 року, до ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 23 лютого 2026 року, із визначенням розміру застави.

Під час досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні було встановлено достатньо доказів для повідомлення про підозру ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що підтверджується зібраними матеріалами досудового розслідування, зокрема, протоколами допиту учасників кримінального провадження і проведення інших процесуальних та слідчих дій.

У зв`язку із викладеним, сторона обвинувачення дійшла до висновку про необхідність продовження ОСОБА_4 , строку дії обраного останньому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи продовження існування на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які не зменшились, при цьому, застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти зазначеним ризикам, а перебуваючи на свободі, підозрюваний зможе здійснити дії, спрямовані на уникнення ним покарання, не виконання процесуальних обов`язків і перешкоджання кримінальному провадженню.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив суд клопотання задовольнити і продовжити строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 , під вартою, оскільки запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного неможливо.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання про продовження йому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник адвокат ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання про продовження підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, разом з цим, просив суд визначити підозрюваному ОСОБА_4 мінімальний розмір застави.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши відповідно до ч. 4 ст. 193 КПК України матеріали, що мають значення для вирішення поданого клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено з наданих стороною обвинувачення матеріалів, в провадженні слідчого відділення ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального провадження внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000976 від 15 липня 2026 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

25 грудня 2025 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину.

26 грудня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів з метою збуту, а також незаконний збут наркотичних засобів.

Ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра 27 грудня 2025 року, з урахуванням наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 23 лютого 2026 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищувати, сховати або спотворювати будь-яку з речей які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Вимогами частини першої статті 194 КПК України визначено підстави для застосування запобіжного заходу, до яких належить: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий або прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам або ризику, зазначеним у клопотанні.

Положеннями ч. 3 ст. 197 КПК України передбачено, що строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 КПК України, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

В ході розгляду зазначеного клопотання, слідчим суддею перевірено обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, що повністю підтверджується зібраними в ході досудового розслідування фактичними даними, отриманими за результатами проведених процесуальних і слідчих дій, сукупність яких на даному етапі досудового розслідування, надають можливість переконатись в обґрунтованості підозри до такого ступеня, за якого об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Також, слідчий суддя повністю погоджується з доводами, викладеними у наданому клопотанні щодо існування обставин, які свідчать про те, що ризики, передбачені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були підставою для застосування стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на теперішній час не відпали і не зменшилися, враховуючи, що досудове слідство у цьому кримінальному провадженні не завершено, у зв`язку із чим, підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, дивлячись на те, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, що може бути обґрунтованим ризиком його переховування від слідства і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин, а також може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, що об`єктивно вказує на існування обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Таким чином, стороною обвинувачення доведена об`єктивна необхідність продовження строку тримання підозрюваного під вартою.

Поряд із цим, слідчий суддя вважає недоведеним під час розгляду клопотання наявність ризику, визначеного п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризик незаконного впливу на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, з підстав його необґрунтованості та відсутності будь-яких достатніх доказів на підтвердження його існування. У зв`язку із чим, вказаний ризик не враховуються слідчим суддею при вирішенні питання про продовження строку запобіжного заходу.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Відповідно до пункту 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, в даному випадку ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні особливо тяжкого злочину, в цьому полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

А отже, з огляду на характер та тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого повідомлено про підозру ОСОБА_4 , а також з врахуванням даних про особу останнього і міцності соціальних зв`язків, слідчий суддя все ж таки доходить до висновку про те, що зазначені вище ризики у своїй сукупності свідчать про неможливість їх запобігання шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу, менш обтяжливого, ніж тримання під вартою, при цьому, враховуючи, що на даний час у вказаному кримінальному провадженню ще не проведено усіх слідчих і процесуальних дій, спрямованих на перевірку отриманих доказів, у зв`язку із чим, слідчий суддя вважає, що прокурором в судовому засіданні належним чином доведено, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що свідчить про обґрунтованість поданого клопотання, яке з цих підстав підлягає задоволенню, а строк тримання підозрюваного ОСОБА_4 під вартою необхідно продовжити в межах строку досудового розслідування до 26 лютого 2026 року.

Разом з тим, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, слід визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, які будуть на нього покладені у разі внесення ним застави. У зв`язку з цим, а також враховуючи положення п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу в розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 гривень, оскільки застава у меншому розмірі не забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків і саме такий розмір застави є необхідним і достатнім у даному випадку.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Правобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України в межах строку досудового розслідування, тобто до 26 лютого 2026 року.

Встановити, що датою закінчення дії цієї ухвали щодо продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою є - 26 лютого 2026 року.

Визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень.

Встановити, що у разі внесення підозрюваним ОСОБА_4 , або іншою фізичною чи юридичною особою на депозитний рахунок № UA0017442 в ГУДКСУ в м. Київ, одержувач платежу ТУ ДСА України в Дніпропетровській області, , МФО 820172, застави у розмірі вісімдесяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 266 240,00 грн. (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) гривень, ОСОБА_4 підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави та звільнення підозрюваного ОСОБА_4 з-під варти, зобов`язати його прибувати за кожною вимогою до суду або до слідчого чи прокурора, у провадженні яких перебуває кримінальне провадження, а також покласти на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: не відлучатися з постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі не з`явлення його за викликом до слідчого, прокурора, суду без поважних причин чи не повідомлення ним про причини своєї неявки, або порушення ним обов`язків, покладених на нього у цій ухвалі, застава звертається у дохід держави.

Повний текст ухвали суду буде складений і оголошений о 15.30 годині 23 лютого 2026 року.

Ухвала, щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, що тримається під вартою - протягом того ж строку з моменту отримання нею її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1