Провадження № 1-кп/522/2120/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2026 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000226 від 04.03.2025 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Одеси, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 369 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , у невстановлений слідством день, час та місці, але не раніше початку лютого 2024 року, більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не надалось можливим, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переслідуючи корисливу мету у вигляді одержання незаконного прибутку від експлуатації людини, яка полягає у примусовому втягненій у зайняття жебрацтвом, своєї матері ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка є особою похилого віку та внаслідок безпорадності свого стану, перебуває у безумовній залежності від ОСОБА_3 , а отже перебуває в уразливому стані.

Так, ОСОБА_3 , розуміючи, що процес жебрацтва ґрунтується на виникненні почуття жалю до жебраків, придбала для ОСОБА_7 інвалідний візок, особисто контролювала процес жебрацтва потерпілою, здійснювала контроль за кількістю отриманих потерпілою від жебрацтва коштів та їх розподілу, визначала місця жебрацтва для потерпілої. Реалізуючи задумане, ОСОБА_3 усвідомлюючи, що ОСОБА_7 перебуває в уразливому стані, в період часу з лютого 2024 року по червень 2025 року, кожного дня в різний час доби, за допомогою інвалідного візку, переміщувала ОСОБА_7 до місць жебракування на території міста Одеси, а саме неподалік супермаркету «АТБ» за адресою: м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 18; супермаркету «Таврія В» за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 10/5; ресторану грузинської кухні «Хінкальня» за адресою: м. Одеса, Аркадія пляж, 26; супермаркету «Міні-маркет» за адресою: м. Одеса, вул. Генуезька, 24, де з метою недопущення втечі потерпілої, приковувала ланцюгом інвалідний візок до стовпа, та ввечері доставляла ОСОБА_7 до місця мешкання за адресою: АДРЕСА_1 . Надалі, ОСОБА_3 присвоювала собі вилучені у потерпілої ОСОБА_7 кошти, які отримані від зайняття жебрацтвом, частину яких використовувала для фінансування витрат, що були пов`язані зі здійсненням злочинної діяльності, а іншу залишала собі.

Таким чином, ОСОБА_3 , в період часу з лютого 2024 року по червень 2025 року здійснювала експлуатацію ОСОБА_7 , шляхом примусового втягнення її у зайняття жебрацтвом.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 149 КК України, тобто переміщення людини, вчинене з метою експлуатації, з використанням матеріальної чи іншої залежності потерпілої та з використанням її уразливого стану.

Крім того, наказом начальника ГУНП в Одеській області № 1480 о/с від 05.09.2024 ОСОБА_8 призначено на посаду старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області.

З урахуванням вимог ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію», старший дільничний офіцер поліції сектору превенції відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_8 виконує функції офіційних представників органу виконавчої влади, які служать суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку, тобто являються службовими особами правоохоронного органу - представниками влади, на яких положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» покладаються обов`язки: діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; поважати і не порушувати права і свободи людини.

Відповідно до посадової інструкції старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області затверджених начальником відділу поліції № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області від 20.01.2025, старший ДОП відповідно до покладених на нього завдань під час несення служби, з поміж інших обов`язків, повинен здійснювати: уживати в межах компетенції заходів для негайного усунення причин та умов, іцо ускладнюють виконання службових обов`язків поліцейського та невідкладно інформує про це безпосереднього керівника; стримано, доброзичливо, відкрито, уважно та ввічливо поводитися, що викликає в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати та утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні службові обов`язки, від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини, а також які підривають авторитет Національної поліції України; неухильно дотримуватися антикорупційного законодавства України (обмежень заборон, вимог, пов`язаних із службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію України», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; організаційно-розпорядчих документів (наказів, доручень) керівництва поліції, виданих на виконання Закону України «Про запобігання корупції»); здійснення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання вчиненню кримінальних та інших правопорушень на території обслуговування ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області; виявлення причин та умов, що призводять до вчинення кримінальних та адміністративних правопорушень, ужиття в межах своєї компетенції заходів щодо їх усунення; ужиття заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального чи адміністративного правопорушення; здійснення своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або інші події; виконання завдань, спрямованих на дотримання прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Відповідно до ст. 255 КУпАП ОСОБА_8 є уповноваженою посадовою особою органів Національної поліції, які мають право складати протоколи про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_8 , згідно ч. 3 ст. 18 та п. 1 примітки до ст. 364 КК України при виконанні службових обов`язків за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до наказу № 91 від 01.05.2025, ОСОБА_8 , починаючи з 05.05.2025 для забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, публічної безпеки і порядку, недопущення мародерства, дотримання вимог комендантської години на території регіону, попередження та розкриття кримінальних правопорушень, стабілізації криміногенної обстановки на закріпленій території обслуговування тимчасової поліцейської станції «Аркадія», здійснював охорону громадського порядку.

Так, ОСОБА_3 , починаючи з травня 2025 року здійснювала експлуатацію ОСОБА_7 , шляхом примусового втягнення її у зайняття жебрацтвом на території обслуговування ТПС «Аркадія». При цьому, ОСОБА_8 здійснюючи свою професійну діяльність та виконуючи обов`язки, покладені на нього відповідно до чинного законодавства, систематично робив усні зауваження ОСОБА_3 , з метою недопущення вчинення нею протиправних дій. Усвідомлюючи, що дії старшого дільничного офіцера поліції ОСОБА_8 перешкоджають протиправній діяльності ОСОБА_3 , у останньої виник прямий умисел, спрямований на пропозицію та надання службовій особі неправомірної вигоди за не вчинення нею дій в її інтересах, з використанням службового становища, а саме невжиття заходів для притягнення її та її матері ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності та не перешкоджання здійсненню нею експлуатації своєї матері ОСОБА_7 , а саме втягнення у зайняття жебрацтвом, на піднаглядній ОСОБА_8 території.

Надалі, ОСОБА_3 усвідомлюючи суспільно-небезпечний і протиправний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на надання неправомірної вигоди службовій особі, 19.06.2025, близько 09 год. 40 хв., за власною ініціативою, знаходячись в невстановленому в ході досудового розслідування місці, зателефонувала старшому дільничному офіцеру поліції сектору превенції ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та запропонувала останньому неправомірну вигоду у сумі 15000 гривень щомісячно, що в сукупності за сезон складає 45000 гривень, за невжиття заходів для притягнення її та її матері ОСОБА_7 до адміністративної відповідальності та не перешкоджання здійсненню нею експлуатації своєї матері ОСОБА_7 .

Оскільки пропозиція ОСОБА_3 була неправомірною, старший ДОП ОСОБА_8 цього ж дня, а саме 19.06.2025 доповів письмовим рапортом на ім`я начальника ВП № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , про дану подію та подав відповідну заяву про вчинення кримінального правопорушення до Одеського управління ДВБ НПУ.

Далі, ОСОБА_3 , переслідуючи мету надання неправомірної вигоди службовій особі, 26.06.2025, о 13 год. 56 хв., прийшла до службового кабінету ТПС «Аркадія» за адресою: м. Одеса, Аркадійська алея, 1. Під час розмови із старшим дільничним офіцером поліції ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , продовжуючи реалізовувати свій прямий умисел, спрямований на надання неправомірної вигоди службовій особі, перебуваючи в службовому кабінеті № 3 ТПС «Аркадія» за адресою: м. Одеса, Аркадійська алея, 1, діючи умисно, повторно запропонувала ОСОБА_8 неправомірну вигоду у сумі 15000 гривень щомісячно за невиконання покладених на нього службових обов`язків, що надасть їй можливість надалі займатись протиправною діяльністю на території обслуговування ТПС «Аркадія», на що ОСОБА_8 попередив ОСОБА_3 про кримінальну відповідальність за пропозицію та надання неправомірної вигоди службовій особі.

Далі, ОСОБА_3 , переслідуючи мету надання неправомірної вигоди службовій особі, дістала зі своєї сумки поліетиленовий пакет, в якому знаходились грошові кошти у сумі 15400 гривень та поклала на стіл старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 5 Одеського РУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , як неправомірну вигоду за не вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй службового становища, а саме за невиконання покладених на нього службових обов`язків, що надасть їй можливість надалі займатись протиправною діяльністю.

Надалі, 26.06.2025, о 15 год. 40 хв., після передачі ОСОБА_8 неправомірної вигоди у сумі 15400 гривень, в службовому кабінеті № 3 ТПС «Аркадія», за адресою: м. Одеса, Аркадійська алея, 1, ОСОБА_3 затримано співробітниками правоохоронного органу в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 369 КК України, тобто надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 провину в інкримінованих їй злочинах, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 369 КК України, визнала повністю та показала, що у них було дуже важке матеріальне становище, з роботи звільнили, помер брат, вони з мамою домовилися, що вона буде сидіти зі стаканчиком і буде збирати гроші. Маму вивозила на жебракування роки півтора-два. Приковувала інвалідний візок, щоб його не вкрали. Гроші витрачали на харчування та одяг. Для того щоб піти в «Аркадія» і там сидіти, їй сказали треба давати гроші. Вона пішла до дільничного інспектора на поліцейську станцію для передачі грошових коштів, де й була затримана працівниками поліції. У скоєному щиро покаялася.

Оскільки обвинувачена визнала свою винуватість у вчинені злочинів, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 369 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої у скоєнні вказаних злочинів повністю доведена.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 149 КК України, а саме за ознаками: переміщення людини, вчинене з метою експлуатації, з використанням матеріальної чи іншої залежності потерпілої та з використанням її уразливого стану; за ч. 1 ст. 369 КК України, а саме за ознаками: надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах того, хто надає таку вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання, суд враховує щире каяття.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Крім того, суди не повинні допускати спрощений та однаковий підхід до розгляду справи та застосовувати індивідуалізацію покарання, з урахуванням конкретних обставин кожної справи. Індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта (постанова Верховного Суду від 22.03.2018 року у справі №207/5011/14-к (провадження №51-1985км 18)).

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

З урахуванням особи обвинуваченої, зважаючи на тяжкість скоєних злочинів (відповідно до вимог ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 1 ст. 149 КК України є тяжким злочином, а злочин, передбачений ч. 1 ст. 369 КК України є не тяжким корупційним злочином та враховуючи особу підсудного, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судима; притягалась до адміністративної відповідальності, які стосуються домашнього насильства, стосовно своєї матері; визнала провину в повному обсязі, суд вважає за необхідне призначити покарання в межах санкцій, передбачених вищезазначеними статтями, а саме покарання у виді позбавлення волі, оскільки її виправлення і перевиховання неможливі без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 96-1 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 96-2 КК України, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно: були предметом кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), а у разі, коли його не встановлено, - переходять у власність держави; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Зважаючи на те, що вилучені у ОСОБА_3 в ході затримання та огляду місця події грошові кошти в сумі 16430 гривень, а також мобільний телефон «Samsung Galaxy А01» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Лайфсел» № НОМЕР_3 є знаряддям кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 369 КК України, суд вважає за необхідне застосувати до зазначеного майна спеціальну конфіскацію та передати їх у дохід держави.

Цивільний позов та судові витрати по справі не заявлені.

Питання речових доказів суд вирішує у порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч. 3, 368-371, 373-376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 149, ч. 1 ст. 369 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч. 1 ст. 149 КК України у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 369 КК України, у виді 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у виді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту фактичного затримання, а саме з 26.06.2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення.

Запобіжний захід ОСОБА_3 , у вигляді тримання під вартою, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

На підставі ст. 96-2 КК України, застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати речовий докази, вилучені у ОСОБА_3 у власність держави, а саме: грошові кошти в сумі 16430 (шістнадцять тисяч чотириста тридцять) гривень, а також мобільний телефон «Samsung Galaxy А01» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного оператора «Лайфсел» № НОМЕР_3 .

Речові докази: 6 шт. ДВД дисків; компактний електронний носій інформації формату «microSD 32 GB»; 3 шт. флешносія MSD - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом 30 діб з дня проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1