печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 лютого 2026 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника підозрюваного ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні у залі суду провадження за клопотанням слідчого ОСОБА_6 про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий ОСОБА_6 звернулась з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання обґрунтоване тим, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024 за підозрою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що підстави для застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не змінились, оскільки ризики, запобігти яким можливо виключно шляхом застосування до підозрюваного найтяжчого запобіжного заходу, жодним чином не зменшились.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити в повному обсязі.

Захисник підозрюваного у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, оскільки ризики відсутні.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника.

Вивчивши клопотання та докази, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши пояснення учасників провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

28.01.2026 ОСОБА_5 , в передбачений КПК України спосіб повідомлено про підозру у набутті, володінні та розпорядженні майном, шляхом вчинення правочину з таким майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, вчинені особою, яка знала, що таке майно прямо та повністю одержано злочинним шляхом за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України.

Постановою заступника Генерального прокурора від 17.02.2026 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 3-х місяців, тобто до 28.03.2026.

В свою чергу, 29.01.2026 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/4915/26-к до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 28.02.2026 року включно, але не більше строку досудового розслідування, із одночасним визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, розмір якої визначений слідчим суддею в межах 115 000 (сто п`ятнадцять тисяч) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 382 720 000 (триста вісімдесят два мільйони сімсот двадцять тисяч) грн. 00 коп, з покладенням на ОСОБА_5 , у разі внесення застави, наступних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ч.3 ст.199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім іншого, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, а також наявність обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Обставини, які дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому діяння містяться у:

-Висновку експерта від 27.12.2025 за результатом проведення судової фотопортретної експертизи;

-Відомостях, отриманими з Департаменту поліцейського співробітництва (даних з бази Інтерполу тощо);

-Матеріалах, отриманими від компетентних органів США (відносно ОСОБА_7 );

-Протоколі обшуку від 22.10.2024;

-Протоколі огляду документів від 20.11.2024;

-Висновку експерта від 09.12.2024 за результатом проведення судової технічної експертизи документів;

-Висновку експерта від 08.01.2025 за результатом проведення судової технічної експертизи документів;

-Висновку експерта від 14.01.2025 за результатом проведення судової технічної експертизи документів;

-Висновку експерта від 19.03.2025 за результатом проведення судової фотопортретної експертизи;

-Висновку експерта від 24.03.2025 за результатом проведення судової молекулярно-генетичної експертизи;

-Показаннях свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ;

-Протоколі пред`явлення речей для впізнання від 31.10.2025;

-Протоколі обшуку від 27.12.2025;

-Протоколі пред`явлення трупа для впізнання від 30.03.2024;

-Протоколі огляду речей і документів від 03.12.2024 (мобільного телефону iPhone 15)

-Інформаційних картках, отриманих з інформаційних баз даних відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_24 , ОСОБА_5 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_24 , а також відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми доходів (зазначених осіб);

-Відомостях з Державного речових прав на нерухоме майно, а також іншими документами, які підтверджують право набуття права власності ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 на рухоме та нерухоме майно;

-Листах посольства США із запитом про МПД та червоним повідомленням Інтерполу щодо ОСОБА_7 ;

-інших матеріалах досудового розслідування окремо та в їх сукупності.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до положень ст. 197, 199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов`язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України.

Так, у відповідності до стандарту доказування «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»), який застосовується при оцінці доказів, докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення у справі «Коробов проти України»).

Перевіряючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя вважає, що дані, які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть у сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, містяться у долучених до матеріалів клопотання доказах, та одночасно враховує, що вказане було встановлено судом при ухваленні рішення про застосування запобіжного заходу та його продовженні, а також при перегляді таких рішень судами апеляційної інстанції.

Ухвалюючи рішення, слідчий суддя виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри є наявними та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні слідчого та доданих матеріалах та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є ймовірною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наведені у клопотанні прокурора дані, у слідчого судді є всі підстави для висновку, що представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

У статті 5 Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи R(80) 11 від 27.06.1980 «Про взяття під варту до суду» зауважується, що при розгляді питання про необхідність тримання під вартою судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи, у тому числі характер та тяжкість інкримінованого діяння.

Водночас, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Даних про наявність підстав для скасування ОСОБА_5 запобіжного заходу або його зміни на менш м`який, ніж тримання під вартою, слідчим суддею при розгляді клопотання не встановлено.

Слідчим суддею під час розгляду клопотання встановлено наявність ряду ризиків, а саме підозрюваний можливо буде:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Так, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. У зв`язку із тяжкістю покарання підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти дії з переховування від органів досудового розслідування та суду. Водночас, зважаючи на те, що підозрюваний починаючи з 27.12.2025, тобто моменту затримання іншого його співучасника ( ОСОБА_7 ) за підозрою у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких й злочин, який вчинявся у співучасті із самим підозрюваним ОСОБА_5 , вживав ретельних заходів конспірації (змінював мобільні телефони, місця проживання, тривалий час не виходив із житла тощо). Вищевказані заходи конспірації ОСОБА_5 , навіть не маючи на той час статусу підозрюваного, вживав консультуючись із іншими співучасниками злочину, дані яких на теперішній час встановлюються, та які, згідно наявних у слідства даних, мають широке коло знайомств серед працівників правоохоронних органів та кримінальної спільноти. Наявність таких даних слугує вагомою підставою вважати, що підозрюваний й надані намагатиметься переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду. Крім того, важливим є той факт, що інший підозрюваний у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_7 , який фактично весь час керував протиправною діяльністю підозрюваного ОСОБА_5 , з травня 2024 року перебуває у міжнародному розшуку за ініціативою компетентних органів США. При цьому, стороною обвинувачення встановлено, що ОСОБА_7 з метою ухилення від кримінальної відповідальності інсценував на території України власну смерть, організував виготовлення підробних офіційних документів для свого користування, що тривалий час перешкоджало встановти його особу та місцезнаходження. Ураховуючи той факт, що підозрюваного ОСОБА_5 з високою вирогідністю має теж саме коло знайомств серед працівників правоохоронних органів та кримінальної спільноти, існує висока ймовірність того, що він використає такі протиправні можливості за аналогією ОСОБА_7 . Окрім того, будучи місцевим жителем м. Києва, підозрюваний ОСОБА_5 , як й інший співучасник злочину ОСОБА_7 , приблизно о 2024 році переїхав до м. Ужгорода Закарпатської області, тобто поблизу державного корду України зі Словаччиною, де прибав за отримані злочинним шляхом кошти приватний будинок. Такі дії, ураховуючи встановлені досудовим слідством обставини, свідчать про ймовірне готування до подальшого переховування підозрюваного у випадку наявності загрози бути притягненим до кримінальної відповідальності за скоєні протиправні діяння.

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень. Ризик обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усіх обставин, що мають значення для слідства та всіх причетний до вчинення кримінального правопорушення осіб, зокрема: 1) осіб, що діяли у співучасті із підозрюваними ОСОБА_5 та ОСОБА_7 під час набуття та подальшого розпорядження майном щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом; 2) усього переліку майна, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом. Крім того, на даний час не відшукано та не вилучено всіх очевидно існуючих речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, зокрема: 1) легалізованого майна, одержаного злочинним шляхом, та яке належить підозрюваному та його співучасникам, та інших відомостей і документів щодо такого майна; 2) технічних засобів, за допомогою яких ОСОБА_5 та іншими співучасниками здійснювалось протиправне заволодіння даними, а в подальшому й коштами, юридичних осіб, які перебувають на території США; 3) технічних засобів, за допомогою яких ОСОБА_5 та іншими співучасниками здійснювалось обговорення злочинним планів щодо легалізації майна, одержаного злочинним шляхом тощо. Ураховуючи вищевикладене, у випадку обрання стосовно ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, останній, достовірно знаючи про відомі слідству обставини вчинення кримінального правопорушення, зможе вільно спілкуватися із іншими невстановленими наразі органом досудового розслідування співучасниками, контролювати їх дії, інструктувати їх з приводу планів укриття злочинної діяльності, знищення, приховання та спотворення речових доказів, що негативно вплине на подальше здійснення досудового розслідування та притягнення винних до кримінальної відповідальності.

- незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні. Так, ОСОБА_5 , розуміючи обсяг доказів його винуватості, які базуються в т.ч. на показаннях свідка, який тривалий час обізнаний у його протиправній діяльності, а також знаючи орієнтовне коло осіб, які в подальшому органом досудового розслідування доцільно допитати у процесуальному статусі свідків, може використати цю можливість з метою впливу на таких свідків у даному кримінальному, з метою зміни раніше наданих показань або відмовою від їх надання в подальшому (у разі обрання йому іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою). Водночас, оскільки більшістю потенційних свідків є цивільні особи, які з високою ймовірність забезпечуються підозрюваним за протиправно отримані грошові кошти (в т.ч. реєструють за його вказівками на себе майно, придбане за кошти отримані злочинним шляхом), будь-який інший запобіжний захід з високою вірогідністю матиме негативні наслідки для слідства та встановлення істини у кримінальному провадженні. Окрім того, станом на момент звернення із даним клопотанням, згідно офіційно отриманих даних від компетентних органів США даних, окрім іншого співучасника злочину передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України - підозрюваного ОСОБА_7 , ними вже тривалий час встановлюються інші співучасники, що здійснювали та продовжують здійснювати шахрайські дії із використанням електронно-обчислюваної техніки, а також потерпілі, яким зазначеними протиправними діями завдано збитки на понад 100 млн. доларів США. Отже, перебування ОСОБА_5 (який згідно отриманих в ході досудового слідства даних, є співучасником ОСОБА_7 та здійснював шахрайські дії під контролем останнього), на теперішній час поза межами установи, призначеної для утримування осіб, щодо яких обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, вочевидь може завдати шкоди інтересам слідства іноземних колег (США), з якими у 1998 році Україною укладено та ратифіковано договір про взаємну правову допомогу.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Інкриміноване ОСОБА_5 кримінальне правопорушення останній вчинив у співучасті із іншими особами, дані та приблизний кількісний склад яких на теперішній час встановлюються слідством. У разі обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній доведе до відому інших співучасників детальні відомості щодо обставин даних кримінального провадження та обсягу зібраних доказів, про які йому стало відомо, у зв`язку з участю у ньому. Вказаний факт призведе до знищення, наявних у вказаних осіб доказів описаної вище протиправної діяльності (зокрема, засобів збереження електронної інформації, листування між співучасниками, документів щодо легалізованого майна та фіктивного відчуження останнього, фото-, відеофайлів, які можуть свідчити про вчинення інших кримінальних правопорушень тощо), що значно зашкодить подальшій ідентифікації як співучасників, якими здійснювалась легалізація майна отриманого злочинним шляхом та підроблення офіційних документів.

- вчинити інше кримінальне правопорушення. Так, у разі обрання ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, останній буде й надалі систематично вчиняти аналогічні по своїй суті кримінальні правопорушення як самостійно так і у співучасті із іншими особами. При цьому, усвідомлюючи вже наявний обсяг доказів сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а також приблизний алгоритм подальших необхідних для досягнення мети процесуальних дій, маскування своїх протиправним дій підозрюваним буде ретельнішим та більш складним для виявлення правоохоронними органами.

Враховуючи обставини справи у сукупності, слідчий суддя вважає, що підозрюваний, перебуваючи на волі, може вчиняти дії, спрямовані на перешкоджання досягненню мети кримінального провадження.

Вивченням особи підозрюваного на даний час встановлено, що обставин, які б перешкоджали утриманню під вартою підозрюваного ОСОБА_5 слідчому судді не надано, а тому слід вважати, що таких перешкод немає.

Так, слідчий суддя у відповідність до положень ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному, за умови доведеності його вини у вчинені інкримінованих кримінальних правопорушень, характер та обставини вчинення злочинів, так як вони сформульовані у повідомлені про підозру та приходить висновку про доведеність ризиків.

За таких обставин, клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Отже, задовольняючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких вбачається з наведеного в обґрунтування даного клопотання.

При визначені розміру застави, слідчий суддя враховує конкретні обставини інкримінованого діяння, тяжкість кримінальних правопорушень, наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків, відомості, які характеризують особу підозрюваного та вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 382 720 000 грн., який зможе забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні злочинів та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183,194, 199, 205, 309, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у межах строку досудового розслідування, до 28.03.2026 року включно.

Одночасно визначити запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ОСОБА_5 обов`язків, визначених КПК України.

Визначити заставу у розмірі 115 000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 382 720 000 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві: отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві; ; МФО: 820172, р/р UA1012089, банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із особами, які є власниками майна, зазначеного у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_5 , та свідком ОСОБА_14 та іншими свідками, на яких у письмовій формі вкаже слідчий, прокурор;

- здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМС України за місцем проживання свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Визначити строк дії ухвали до 28.03.2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Печерського районного суду м. Києва коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа установи Державного департаменту України з питань виконання покарань у місті Києві та Київській області негайно має здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити про це усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю Печерського районного суду м. Києва.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1