Справа № 216/2149/26
Провадження № 1-кп/216/699/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2026 року м. Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в закритому судовому засіданні клопотання про застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом до

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянки України, яка має базову загальну середню освіту, не працює, незаміжня, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судима, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у кримінальному провадженні № 0000141 від 24 січня 2026 року за ознаками вчинення суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусового заходу медичного характеру, - ОСОБА_3 ,

законна представниця ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи неосудною внаслідок психічного розладу у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій і поведінки, 23 січня 2026 року у вечірній час доби разом зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходились за місцем свого мешкання - у кімнаті будинку АДРЕСА_2 . Приблизно о 22:00 год. 23 січня 2026 року ОСОБА_7 , відпочиваючи на встеленій для сну підлозі в кімнаті цього будинку, почала образливо висловлюватись у бік дочки, яка в той час лежала на дивані в цій же кімнаті. Вимагаючи від матері припинити образливі висловлювання в свій бік, ОСОБА_3 підвелась з дивана та взяла зі столу металеву каструлю. Далі ОСОБА_3 , знаходячись у приміщенні вказаної кімнати будинку АДРЕСА_2 , близько 22:10 год. 23 січня 2026 року, тримаючи металеву каструлю правою рукою, зі значною силою завдала лежачій на підлозі ОСОБА_7 не менше п?яти ударів ребром дна цієї каструлі в область голови, після чого припинила свої дії й знову лягла відпочивати на той же диван у кімнаті будинку, а потерпіла ОСОБА_7 у результаті отриманих несумісних із життям тілесних ушкоджень в області голови померла на місці події.

Унаслідок зазначенеих дій неосудної ОСОБА_3 потерпілій ОСОБА_8 були спричинені такі тілесні ушкодження: рана в тім?яній ділянці праворуч, крововиливи в м?які покривні тканини голови праворуч, крововиливи під м?якими мозковими оболонками обох півкуль головного мозку, крововиливи у сіру та білу мозкову речовину обох півкуль головного мозку, крововиливи в шлуночки головного мозку.

За висновками судово-медичних експертиз трупу від 04 лютого 2026 року № 0000324 та від 06 лютого 2026 року № 0000324/1 виявлені в потерпілої ОСОБА_7 тілесні ушкодження відносяться до комплексу закритої внутрішньочерепної травми й у своїй сукупності за характером у живих осіб відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя та знаходяться в прямому причинному зв?язку зі смертю потерпілої, яка настала приблизно о 08:05 год. 24 січня 2026 року в кімнаті будинку АДРЕСА_2 внаслідок закритої внутрішньочерепної травми, яка ускладнилася набряком головного мозку.

Таким чином, суспільно небезпечне діяння ОСОБА_3 підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити з наведених у ньому підстав, а також вирішити процесуальні питання щодо заходів забезпечення кримінального провадження та долі речових доказів.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 показала, що зазначена в клопотанні подія дійсно мала місце за її участі, але внаслідок свого психічного захворювання вона не розуміла, що робить. Разом з тим ОСОБА_3 пояснила, що 23 січня 2026 року вночі за місцем свого мешкання в будинку АДРЕСА_2 вона відпочивала на дивані у кімнаті будинку, а її мати ОСОБА_7 , яка була паралізованою та лежала на встеленій у тій же кімнаті підлозі, почала її ображати та принижувати. З метою припинення таких образливих висловлювань матері в її бік, вона підвелась з дивану та вийшла до приміщення веранди будинку, де взяла металеву каструлю. Після цього вона повернулась до кімнати, в якій лежала її мати, і, тримаючи каструлю в правій руці, п`ять разів ударила цією каструлею матері по голові. Далі вона поставила каструлю на стіл у кімнаті та лягла на диван спати. Прокинувшись зранку, вона побачила, що її мати не дихає, тому одразу пішла до сусідки викликати швидку допомогу. У подальшому до будинку приїхали працівники поліції та затримали її. Водночас ОСОБА_3 повідомила, що не заперечує проти задоволення клопотання та направлення її на лікування до психіатричної лікарні в м. Дніпрі.

Законний представник ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Захисник ОСОБА_6 при вирішенні цього клопотання поклався на розсуд суду.

Заслухавши учасників судового провадження, вивчивши клопотання та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Крім показань неосудної ОСОБА_3 щодо фактичних обставин інкримінованого їй діяння, вчинення останньою вказаного суспільно небезпечного діяння також повністю підтверджується сукупністю безпосередньо досліджених у судовому засіданні доказів, а саме:

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 24 січня 2026 року (а.к.п. 9-23);

- протоколом затримання ОСОБА_3 за підозрою у вчиненні злочину від 24 січня 2026 року (а.к.п. 60-63);

- протоколом проведення слідчого експерименту за участю ОСОБА_3 та фототаблицею до нього від 26 січня 2026 року (а.к.п. 88-98);

- постановами про визнання речовими доказами від 24 січня 2026 року, від 26 січня 2026 року та від 17 березня 2026 року (а.к.п. 110-111, 119, 126-127, 141);

- висновками судово-медичних експертиз трупа ОСОБА_7 від 04 лютого 2026 року № 0000324, від 06 лютого 2026 року № 0000324/1, від 27 лютого 2026 року № 0000324/2 (а.к.п. 144-149, 153-158, 161-163).

Досліджені судом докази у своїй сукупності та взаємозв`язку поза розумним сумнівом достатньо доводять вчинення ОСОБА_3 інкримінованого їй діяння.

Згідно із висновком комісійної судово-психіатричної експертизи від 04 березня 2026 року № 66-к ОСОБА_3 у період часу, що відноситься до інкримінованого їй діяння, виявляла та наразі виявляє психічний розлад у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки. За своїм психічним станом під час інкримінованого їй діяння вона не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. За своїм психічним станом на цей час також не може усвідомлювати свої дії (бездіяльність) та керувати ними. в (бездіяльність) і керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до спеціального закладу з надання психіатричної допомоги (а.к.п. 215-219).

З огляду на викладене суд вважає доведеним, що інкриміноване ОСОБА_3 суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, дійсно мало місце і це діяння вчинено ОСОБА_3 у стані неосудності.

Водночас суд бере до уваги відсутність підстав вважати, що ОСОБА_3 на момент судового розгляду видужала або внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в застосуванні до неї примусового заходу медичного характеру.

Частиною 2 ст. 19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Статтею 93 КК України передбачено, що примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Згідно із ч. 2 ст. 513 КПК України визнавши доведеним, що ця особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 5 ст. 94 КК України залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом. Такий примусовий захід медичного характеру може бути застосований судом щодо психічно хворого, який вчинив суспільно небезпечне діяння, пов`язане з посяганням на життя інших осіб, а також щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння становить особливу небезпеку для суспільства і потребує тримання у закладі з надання психіатричної допомоги та лікування в умовах суворого нагляду.

Стаття 94 КК України містить три критерії, які суд має враховувати при призначенні певного виду примусових заходів медичного характеру, а саме характер і тяжкість захворювання (медичний критерій), тяжкість вчиненого діяння (юридичний критерій), ступінь небезпечності психічно хворого для себе чи інших осіб (соціальний критерій).

Характер і тяжкість захворювання визначаються клінічною формою психічного захворювання, його глибиною і стійкістю, динамікою хворобливого процесу, прогнозом його перебігу та деякими іншими обставинами, що стосуються хворобливого стану особи. Характер психічного захворювання, його форма, глибина, стійкість, особливості психічного стану та поведінки в період вчинення суспільно небезпечного діяння є провідною ознакою, яка визначає суспільну небезпеку психічно хворого. Тяжкість вчиненого діяння ґрунтується на положеннях ст. 12 КК України про класифікацію кримінальних правопорушень. Ступінь небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб містить оцінку: а) суспільної небезпечності вчиненого діяння, характеру вчиненого, можливих або тих, що настали, суспільно небезпечних наслідків та інших подібних обставин; б) психічного стану особи на момент розгляду справи судом і небезпечності даного хворого для оточуючих.

У зв`язку з установленою наявністю у ОСОБА_3 клінічних ознак психічного розладу у формі легкої розумової відсталості зі значними порушеннями емоцій та поведінки, до неї можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру, передбачені ч. 1 ст. 94 КК України.

З огляду на наведене, ураховуючи, що це суспільно небезпечне діяння пов`язане з посяганням на життя іншої особи, що спричинило смерть потерпілої, й було вчинено ОСОБА_3 у стані неосудності, яка й на цей час об`єктивно виявляє ознаки психічного розладу, що позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, а також зважаючи на характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчиненого нею діяння та ступінь небезпечності психічно хворої, суд дійшов висновку про необхідність застосування до неосудної ОСОБА_3 заявленого в клопотанні примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Цивільний позов не пред`явлено.

Арешти, накладені на вилучене майно в цьому кримінальному провадженні, підлягають скасуванню на підставі ч. 4 ст. 174 КПК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати відсутні.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, слід залишити без змін до дня набрання ухвалою законної сили, ураховуючи характер вчиненого нею діяння та вид примусового заходу медичного характеру, застосованого цією ухвалою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 19, 92-94, 121 КК України, ст. ст. 369-372, 395, 503, 508, 512, 513, 532 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання про застосування примусового заходу медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, у стані неосудності, - примусовий захід медичного характеру у виді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом.

Скасувати арешти, накладені ухвалами слідчого судді Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 січня 2026 року на вилучене майно, а саме:

- змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки вхідної двері до будинку ззовні;

- змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки вхідної двері всередині будинку до будинку;

- металеву каструлю синього кольору;

- змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки міжкімнатної двері з коридору до кімнати № 1 ззовні;

- змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки міжкімнатної двері з коридору до кімнати № 1 зсередини;

- змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки міжкімнатної двері з кімнати № 1 до кімнати № 2;

- фрагмент ковдри зі слідами РБК;

- мікрооб`єкти з правої долоні трупа;

- мікрооб`єкти з лівої долоні трупа;

- зріз нігтьових пластин з правої верхньої кінцівки трупа;

- зріз нігтьових пластин з лівої верхньої кінцівки трупа;

- дактокарта трупа;

- чотири лінії липкої стрічки зі слідами папілярних ліній;

- табуретку (стілець, темного кольору з деревини);

- куртку темно-синього кольору зі слідами РБК на правому рукаві та гумові калоші чорного кольору зі слідами РБК.

Речові докази, а саме:

- табуретку, яку було передано законній представниці ОСОБА_5 згідно з її розпискою від 18 березня 2026 року (а.к.п. 128), - вважати повернутою законному володільцю;

- куртку темно-синього кольору зі слідами РБК на правому рукаві, гумові калоші чорного кольору зі слідами РБК, зразок крові ОСОБА_3 , металеву каструлю синього кольору, фрагмент ковдри зі слідами РБК, мікрооб`єкти з правої долоні трупа, мікрооб`єкти з лівої долоні трупа, зріз нігтьових пластин з правої верхньої кінцівки трупа, зріз нігтьових пластин з лівої верхньої кінцівки трупа, змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки міжкімнатної двері з коридору до кімнати № 1 ззовні, змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки міжкімнатної двері з коридору до кімнати № 1 зсередини, змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки міжкімнатної двері з кімнати № 1 до кімнати № 2, змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки вхідної двері до будинку ззовні, змив дистильованою водою на стерильний марлевий тампон з дверної ручки вхідної двері всередині будинку до будинку, дактокарту трупа, - знищити.

Обраний ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають небезпечну поведінку особи, до Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», залишити без змін до дня набрання ухвалою законної сили.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити всім учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1