КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваної ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2025 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання детектива Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 , погодженого прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в межах 554 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 677 512 гривень, з одночасним покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених частиною 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та _____________________________________________________________________________

Справа № 761/49516/25 Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1695/2026 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

свідками щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні №

0000001 від 06.01.2025;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків визначено по 27.01.2026 включно.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначав, що слідчий суддя не звернув увагу на невірно визначену органом досудового розслідування кримінально-правову кваліфікацію діянь, в яких підозрюється ОСОБА_6 , виходячи з фактичних обставин, наведених детективом і прокурором у повідомленні про підозру та клопотанні, а також відсутність доказів на підтвердження обгрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України на даному етапі досудового розслідування.

Зокрема, апелянт зазначав, що відсутність такої обов`язкової ознаки, характерної для вчинення злочину за ст. 191 КК України, як відсутність повноважень у ОСОБА_6 для вирішення питань, з якими слідство пов`язує заволодіння майном, унеможливлювала й заволодіння майном шляхом зловживання ОСОБА_6 своїм службовим становищем.

Ні в повідомленні про підозру, ні в клопотанні не вказано, що отримані некомерційним комунальним підприємством грошові кошти за надані медичні послуги були в подальшому привласнені ОСОБА_6 на свою користь.

Відтак, у діях ОСОБА_6 відсутні всі обов`язкові елементи суб`єктивної та об`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Крім того, ОСОБА_11 не вносила відомості про надані послуги та їх вартість до електронної системи охорони здоров`я, оскільки не мала повноважень на виконання таких дій, що виключає кваліфікацію діянь ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 366 КК України.

Також апелянт посилався на відсутність доказів на підтвердження обставин, які би свідчили про існування хоча би одного з ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_6 заміжня, раніше не судима, має досягнення та заохочення, міцні соціальні зв`язки, бездоганну репутацію та належну процесуальну поведінку.

При визначенні розміру застави слідчим суддею не наведено мотиви наявності виключного випадку, який дає підстави для визначення застави в розмірі, що майже вдвічі перевищує граничну межу застави, визначеної ч. 5 ст. 182 КПК.

Розмір щорічного сукупного доходу ОСОБА_6 за попереднім місцем роботи становив в середньому 83 тисячі гривень на місяць, а розмір сукупного доходу чоловіка ОСОБА_6 - ОСОБА_12 за останні календарні роки складав у середньому 875 000 грн. за рік, що становить 73 000 грн. на місяць.

Відтак, визначена підозрюваній застава у 1 677 512 грн. є непомірною для ОСОБА_6 , зважаючи на її майновий стан і відсутність доказів причетності до інкримінованих їй діянь.

Слідчим суддею також не враховано те, що ОСОБА_6 хворіє гіпертонічною хворобою більше 15 років, що вимагає постійного лікування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваної ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається із матеріалів судового провадження, Головним підрозділом детективів Бюро економічної безпеки України за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 та за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Згідно даних клопотання, органом досудового розслідування встановлено, що директор КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) ОСОБА_6 , будучи службовою особою, яка відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в юридичній особі публічного права, діючи умисно, з метою заволодіння бюджетними коштами, які виділяються за Програмою медичних гарантій, згідно Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення» від 09.10.2017, у період часу з 01,01.2024 по 31.12.2024, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи на своєму робочому місці у КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА): м. Київ, вул. Миропільська, 8, маючи в силу займаної посади доступ до електронної системи охорони здоров`я та відповідних Реєстрів, будучи зобов`язаною переглядати інформацію, що внесена працівниками до медичної інформаційної системи «Health24», своєчасно вносити до вищевказаної медичної інформаційної системи повну та достовірну інформацію, а також будучи відповідальною за систематичне спостереження за своєчасністю внесення до вказаної системи точної та достовірної інформації, вжиття заходів для усунення неточностей, із використанням цифрового підпису та ідентифікаторів доступу, а також доступу до мережі Інтернет, пройшовши автентифікацію (використовуючи логін та пароль), увійшла до свого електронного кабінету в медичній інформаційній системі «Health24».

Після цього, ОСОБА_6 , всупереч вимогам договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», Порядку реалізації програми державних гарантій медичного обслуговування населення, затвердженого постановою КМУ від 22.12.2023 № 1394, володіючи фаховими знаннями щодо надання медичних послуг та їх відображення в електронній системі охорони здоров`я, будучи обізнаною про механізм відшкодування грошових коштів з державного бюджету за надані медичні послуги на підставі укладених договорів із Національною службою здоров`я України, в якості оплати за надані медичні послуги пацієнтам, достовірно знаючи про те, що відомості про кількість та вид наданих медичних послуг згідно звітів про медичні послуги, зокрема № S24А2А від 22.02.2024, № S24В2А від 18.03.2024, № S24С2А від 23.04.2024, № S24D2В від 17.05.2024, № S24Е2В від 17.06.2024, № S24Е2В від 15.07.2024, № S24G2В від 13.08.2024, № S24Н2В від 12.09.2024, № S24J2В від 15.11.2024, № S24К2В від 08.12.2024, № S24L2В від 21.12.2024, № S24L2К від 22.01.2025, що були автоматично сформовані електронною системою охорони здоров`я на підставі внесених медичних записів, відповідно до ч. 8 ст. 10 Закону України «Про державні фінансові гарантії медичного обслуговування населення», не відповідають дійсності, оскільки відомості в них згенеровані на підставі внесених лікарем-психіатром КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) ОСОБА_13 неправдивих даних щодо медичних послуг наданих по пакету № 24 «Мобільна паліативна медична допомога дорослим і дітям», підписала своїм електронним цифровим підписом вказані звіти, надавши тим самим даним документам усіх необхідних реквізитів, як офіційних, після чого скерувала їх до Національної служби здоров`я України, для їх підписання та проведення оплати по договорам про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, чим здійснила видачу вищезазначених завідомо неправдивих офіційних документів.

Видача вищевказаних завідомо неправдивих офіційних документів стала підставою для того, щоб Національна служба здоров`я України, будучи розпорядником коштів державного бюджету, на виконання договорів про медичне обслуговування населення за програмою медичних гарантій, з врахуванням відомостей в електронній системі охорони здоров`я, які вносились від імені КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА), а також на підставі вищевказаних звітів про медичні послуги, які не надавались, у період часу з 01.01.2024 по 31.12.2024, здійснювала перерахування бюджетних коштів на банківський рахунок КНП «Міський заклад з надання психіатричної допомоги» виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) № НОМЕР_1 , який відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», в тому числі грошові кошти на загальну суму 1 676 265,44, за ненадані медичні послуги з мобільної паліативної медичної допомоги дорослим і дітям по пакету медичних послуг № 24.

27.11.2025 у даному кримінальному провадженні ОСОБА_6 повідомлено про підозру у заволодінні чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, в умовах воєнного стану, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 191 КК України; у службовому підробленні, тобто у видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 1 ст. 366 КК України.

28.11.2025 детектив Головного підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України ОСОБА_8 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва із клопотанням, погодженим прокурором Офісу Генерального прокурора ОСОБА_9 , про застосування щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави у розмірі 554 прожиткових мінімуми для працездатних осіб, що становить 1 677 512 грн.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання детектива та застосовано щодо підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави в межах 554 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 677 512 гривень, з одночасним покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених частиною 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора чи суду;

2) не відлучатися за межі міста Києва та Київської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/ або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними та свідками щодо обставин, які розслідуються у кримінальному провадженні № 0000001 від 06.01.2025;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади усі свої паспорти громадянина України для виїзду за кордон, службовий паспорт, інші документи, що мають право на виїзд з України та в`їзд до України.

Строк дії покладених на підозрювану обов`язків визначено по 27.01.2026 включно.

З такими висновками колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваної, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 КПК України, застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

На переконання колегії суддів, при прийнятті рішення про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді застави, слідчий суддя дійшов вірного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваної з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та долучені до нього документи, оцінюючи їх достатність для висновку про причетність ОСОБА_6 до інкримінованих їй злочинів, дійшов обґрунтованого висновку про наявність у кримінальному провадженні достатньої сукупності доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень,передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Обгрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень,передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України, підтверджується наявними у матеріалах судового провадження доказами у їх сукупності.

Крім того, слідчий суддя дійшов обгрунтованого висновку про часткову доведеність органом досудового розслідування існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, враховуючи тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих їй дій, дані про особу підозрюваної, яка раніше не судима, має місце проживання, слідчий суддя дійшов висновку, що детективом у клопотанні доведено існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме можливості підозрюваної переховуватися від органу досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків, інших учасників у цьому ж кримінальному провадженні.

При цьому, слідчим суддею визнано такими, що належним чином не обгрунтовані вказані у клопотанні ризики, передбачені п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, з чим погоджується і колегія суддів.

З урахуванням вказаного, на думку колегії суддів, слідчий суддя на час розгляду клопотання дійшов правильного висновку про наявність у кримінальному провадженні обставин, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у виді застави щодо ОСОБА_6 , в розмірі 554 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 677 512 гривень, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Вказаний розмір застави є відповідним і достатнім у даному кримінальному провадженні, оскільки, виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На переконання колегії суддів, такий запобіжний захід є пропорційним тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, співрозмірним із тяжкістю інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, тяжкістю наслідків, що настали у виді заподіяння майнової шкоди на суму 1 676 265, 44 грн., та у повній мірі зможе запобігти встановленим в ході апеляційного розгляду ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

З наведеного убачається, що слідчим суддею станом на день розгляду клопотання враховано обставини справи в сукупності з даними про особу підозрюваної, які вказують на можливість останньої вчиняти дії, передбачені п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді застави у розмірі 554 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 677 512 гривень, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, який на думку колегії суддів, є обґрунтованим, та підстав для відмови у задоволенні клопотання детектива колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри колегія суддів вважає безпідставними, оскільки наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191 КК України.

Враховуючи, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у колегії суддів наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй кримінальних правопорушень.

Для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення винуватості чи її відсутності у особи за вчинення злочину, доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Більш того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07- Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Крім того, колегія суддів враховує правову позицію Європейського Суду з прав людини, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваною конкретних дій, доведеність її винуватості, у тому числі правильність кваліфікації її дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, достатності, належності та допустимості доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Відтак, доводи апелянта про невірну кваліфікацію дій підозрюваної, відсутність у її діях об`єктивної та суб`єктивної сторони складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 366 КК України, з посиланням на відсутність у ОСОБА_6 повноважень на вирішення питань, з якими слідство пов`язує заволодіння майном та вчинення дій щодо внесення відомостей про надані послуги та їх вартість до електронної системи охорони здоров`я, є передчасними.

Сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу.

Наведені в апеляційній скарзі доводи про недоведеність вказаних у клопотанні ризиків ретельно перевірялися колегією суддів, проте не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України з огляду на конкретні обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , на тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі доведення її винуватості у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, та дані про особу підозрюваної.

Доводи апелянта про те, що ОСОБА_6 заміжня, раніше не судима, має досягнення та заохочення, міцні соціальні зв`язки, бездоганну репутацію та належну процесуальну поведінку, не спростовують правильність висновків слідчого судді про наявність ризиків вчинення підозрюваною дій, передбачених ст. 177 КПК України та самі по собі не забезпечують впевненості у подальшій належній процесуальній поведінці підозрюваної.

Доводи апеляційної скарги про те, що визначена слідчим суддею застава є завідомо непомірною для підозрюваної, є необґрунтованими, оскільки з урахуванням обсягу повідомленої підозри, розміру майнової шкоди, заподіяння якої інкриміновано ОСОБА_6 , даних про особу підозрюваної, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що застава саме у межах 554 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 677 512 гривень, здатна забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної, з чим погоджується і колегія суддів.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 182, 193, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 12 грудня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3