КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 лютого 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участі секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

підозрюваного ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2026 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.01.2026 року задоволено частково клопотання старшого слідчого слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київський області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, з 22 години до 06 години наступної доби без застосування електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме по 05.03.2026 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

1) заборонено залишати в період часу з 22 години до 06 години місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

2) зобов`язано прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

3) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

_____________________________________________________________________________

Справа № 361/9431/25Слідчий суддя - ОСОБА_10

Апеляційне провадження № 11-сс/824/1996/2026 Суддя-доповідач - ОСОБА_1

4) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) заборонено спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні;

6) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, прокурор Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги, прокурор зазначав, що підозрюваний ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, санкція за яке передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, а відтак, розуміючи, що у разі визнання його винним у вчиненні вказаного злочину, йому загрожує покарання виключно у виді позбавлення волі, останній може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Крім того, підозрюваний не має міцних соціальних зав`язків, проживає в Одеській області та може покинути місце свого проживання, не має постійного джерела заробітку, ніде не працює, а відтак може вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Слідчим суддею неналежно оцінено ризик впливу підозрюваного ОСОБА_6 на свідків у кримінальному провадженні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи прокурора ОСОБА_5 , який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку, підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, думку підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Як убачається із матеріалів судового провадження, слідчим відділом Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001239 від 13.06.2025, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Згідно даних клопотання, досудовим розслідуванням встановлено, що у не встановлений досудовим розслідування час та місці у ОСОБА_6 , ОСОБА_11 та не встановленої досудовим розслідуванням особи виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме засобів захисту рослин, належних ТОВ "Торговий дім "Укркартопля", яке розташоване за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське Шосе 2.

Надалі ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , та не встановлена досудовим розслідуванням особа, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, з метою розвідувальних заходів, а саме встановлення інформації щодо розташування камер відеоспостереження, охорони, способів заходу та відходу, 08.06.2025 та 09.06.2025, в не встановлений досудовим розслідуванням час, прибули на автомобілі марки "Opel" моделі "Zafira", номерний знак - НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_12 , за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське Шосе 2, де розташоване ТОВ "Торговий дім "Укркартопля"", де зібрали інформацію щодо розташування камер відеоспостереження, охорони, способів заходу та відходу.

13.06.2025 року, приблизно о 01 год. 50 хв., ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , та не встановлена досудовим розслідуванням особа, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу на таємне викрадення чужого майна, діючи за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, на автомобілі марки "Infifniti", моделі "M35", використовуючи номерні знаки - прикриття НОМЕР_2 належний ОСОБА_13 та на автомобілі марки "Mercedes-Benz", моделі "201D", використовуючи номерні знаки - прикриття НОМЕР_3 , прибули за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське Шосе 2, де розташоване ТОВ "Торговий дім "Укркартопля".

Того ж дня, 13.06.2025 року, приблизно о 01 годині 53 хвилини, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , та не встановлена досудовим розслідуванням особа, діючи в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2402-ІХ, який неодноразово продовжувався та діє на всій території України до цього часу, з метою реалізації свого умислу, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна та подальшого обернення його на свою користь, скориставшись відсутністю свідків та очевидців, за допомогою заздалегідь підготовленого предмету, який під час досудового розслідування встановлено не було, зламали навісний замок на воротах та проникли на територію ТОВ "Торговий дім "Укркартопля", що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське Шосе 2, після чого за допомогою не встановленого досудовим розслідуванням предмету віджали металевопластикове вікно до складського приміщення, де знаходились засоби для захисту рослин належні ТОВ "Торговий дім "Укркартопля".

Надалі, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , та не встановлена досудовим розслідуванням особа перебуваючи у складському приміщенні ТОВ "Торговий дім "Укркартопля", що знаходиться за адресою: Київська область, Броварський район, с. Семиполки, вул. Київське Шосе 2, реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням до сховища, в особливо великих розмірах, діючи в умовах воєнного стану, таємно викрали з вказаного складського приміщення засоби захисту рослин, які завантажили до автомобіля марки "Mercedes-Benz", моделі "201D", використовуючи номерні знаки - прикриття НОМЕР_3 , які завантажили до автомобіля марки "Mercedes-Benz", моделі "201D", використовуючи номерні знаки - прикриття НОМЕР_3 . Після вчинення крадіжки, ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , та не встановлена досудовим розслідуванням особа, разом із викраденим майном залишили місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись ним на власний розсуд, завдавши своїми умисними протиправними діями майнової шкоди ТОВ "Торговий дім "Укркартопля" на загальну суму 1, 928 044 гривні 34 копійки.

30.12.2025 у межах вказаного кримінального провадження ОСОБА_6 повідомлено про підозру у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, поєднаного із проникненням до сховища, в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах, з правовою кваліфікацією таких дій за ч. 5 ст. 185 КК України.

30.12.2025 старший слідчий слідчого відділу Броварського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області із клопотанням, погодженим прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , в якому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів без права внесення застави.

Ухвалою слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05.01.2026 задоволено частково клопотання старшого слідчого СВ Броварського РУП ГУНП в Київський області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту у нічний час доби, з 22 години до 06 години наступної доби без застосування електронних засобів контролю за адресою: АДРЕСА_1 , строком на два місяці, а саме по 05.03.2026 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- заборонено залишати в період часу з 22 години до 06 години місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися за межі Одеської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонено спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України.

Постановляючи ухвалу про часткове задоволення клопотання слідчого та застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, слідчий суддя виходив з того, що органом досудового розслідування не доведено неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

З таким висновком частково погоджується і колегія суддів.

Як убачається з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбаченого частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно частин 1, 4 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченого статтею 177 цього Кодексу, на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою.

Відповідно до пунктів 3, 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

У справі «Маккей проти Об`єднаного Королівства» Європейський суд з прав людини зазначив, що основна мета статті 5 Конвенції полягає у запобіганні свавільного або безпідставного позбавлення волі особи.

Європейський суд з прав людини під час вирішення справи «Медведев та інші проти Франції» зауважив, що право на свободу і особисту недоторканість має першочергове значення у «демократичному суспільстві» у значенні, передбаченому Конвенцією.

Відповідно до п. «с» ст. 5 Конвенції, законними є арешт або затримання, здійснені з метою допровадження особи до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

У той же час, Європейський суд зазначає, що національний суд, який вирішує питання про взяття особи під варту, повинен визначити, чи виправдовують інші підстави, наведені органом досудового розслідування, позбавлення особи свободи.

Суд у рішенні по справі «Белчев проти Болгарії» наголосив, що обґрунтування будь-якого періоду позбавлення свободи повинно бути переконливо доведено державними органами.

Особа, обвинувачувана у вчиненні злочину, має бути завжди звільнена до суду, за винятком випадків, коли Держава може довести, що існують «істотні і достатні» причини для обґрунтування безперервного утримання під вартою».

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя дотримався не в повному обсязі.

Дійшовши висновку про недоведеність підстав для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та можливість застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту у певний період доби, слідчим суддею встановлено, що матеріали провадження містять достатні дані, які підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, з чим погоджується і колегія суддів.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, наданими суду та наведеними у рішенні слідчого судді.

Крім того, перевіряючи доводи та обставини, на які посилався слідчий у клопотанні, слідчим суддею обґрунтовано з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Разом з тим, як встановлено слідчим суддею, станом на день розгляду клопотання органом досудового розслідування та прокурором не доведено, що у кримінальному провадженні існують ризики непроцесуальної поведінки ОСОБА_6 , зокрема, можливості останнього знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчим суддею також враховано під час розгляду клопотання слідчого дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, працевлаштований, має постійне місце проживання, стійкі соціальні зв`язки, на його утриманні перебувають дружина та малолітня дитина, характеризується позитивно.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому кримінального правопорушення, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

Разом з тим, колегію суддів встановлено, що прийнявши обґрунтоване рішення про застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі оцінив порушення цінностей суспільства в даному кримінальному провадженні, ступінь суспільної небезпеки, не врахував тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та конкретні обставини його вчинення, не співставив існуючі у справі ризики, характер кримінального правопорушення та його наслідки, з реальною можливістю забезпечити запобіжним заходом у виді домашнього арешту в нічний час доби впевненість у тому, що ОСОБА_6 не буде порушувати покладені на нього процесуальні обов`язки.

Ураховуючи вищенаведені обставини у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 , із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки, на думку колегії суддів, вказаний запобіжний захід зможе запобігти ризикам, на які посилається слідчий у клопотанні та прокурор в апеляційній скарзі.

На переконання колегії суддів, саме такий запобіжний захід буде пропорційним тому ступеню небезпеки, ризики якого існують у кримінальному провадженні, а також тим завданням, які має досягти орган досудового розслідування, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років з конфіскацією майна, не свідчить про неможливість застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, оскільки сама лише тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, хоча і є визначеним елементом при оцінці ризику ухилення від органу досудового розслідування та/або суду, однак не може бути достатньою підставою для задоволення апеляційної скарги прокурора з наведених підстав.

Як під час розгляду судом першої інстанції клопотання про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу, так і під час апеляційного розгляду, стороною обвинувачення не доведено обставин, які дають підстави для висновків, що з урахуванням даних про особу підозрюваного та конкретних обставин інкримінованого йому злочину, інші запобіжні заходи, окрім тримання під вартою, не зможуть запобігти ризикам, наведеним слідчим у клопотанні, не забезпечать виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, та які б виправдовували обмеження права підозрюваного на свободу.

Фактів неналежної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 з моменту застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, та спроб вчинення дій, передбаченого ч. 1 ст. 177 КПК України, прокурором не надано.

При постановленні нової ухвали колегія суддів враховує вимоги ч. 4 ст. 196 КПК України, відповідно до якої, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців.

Як визначено п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, досудове розслідування повинно бути закінчене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Згідно ч. 4 ст. 115 КПК України при обчисленні строків місяцями строк закінчується у відповідне число останнього місяця. Якщо закінчення строку, який обчислюється місяцями, припадає на той місяць, який не має відповідного числа, то строк закінчується в останній день цього місяця.

Як убачається із матеріалів судового провадження, 30.12.2025 у межах кримінального провадження № 0001239 ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 185 КК України.

Відтак, з урахуванням вимог ч. 4 ст. 115 КПК України щодо обчислення процесуальних строків та положень п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України, граничним днем закінчення строку досудового розслідування кримінального провадження № 0001239 на момент розгляду слідчим суддею клопотання було 28.02.2026.

На час звернення 05.01.2026 слідчим із клопотанням до слідчого судді, та на день розгляду слідчим суддею вказаного клопотання, відомостей про зупинення кримінального провадження № 0001239, та як наслідок, переривання строку досудового розслідування, а також даних про продовження строку досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001239 у порядку, передбаченому параграфом 4 глави 24 КПК України, матеріали клопотання не містили та прокурором під час розгляду клопотання слідчим суддею не надано.

Вказані обставини були залишені поза увагою слідчим суддею при постановленні ухвали, який, застосувавши щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 05.03.2026, визначив строк дії ухвали поза межами строку досудового розслідування, що не відповідає вимогам кримінального процесуального закону, та є додатковою підставою для скасування такої ухвали в порядку ч. 2 ст. 404, ч. 3 ст. 407 КПК України.

Предметом апеляційного оскарження є ухвала слідчого судді, яка переглядається, виходячи з тих обставин кримінального провадження, які існували на день її постановлення.

Відтак, при постановленні нової ухвали, колегія суддів може визначити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту лише до граничного дня закінчення строку досудового розслідування, який існував на час постановлення оскаржуваної ухвали, тобто до 28.02.2026.

За таких обставин у їх сукупності, виходячи з положень ч. 2 ст. 404, п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково, ухвала слідчого судді - скасуванню з постановленням нової ухвали про часткове задоволення клопотання слідчого, та застосуванням щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, у межах строку досудового розслідування, а саме до 28.02.2026 включно.

Ураховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 176-178, 181, 194, 376, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2026 року, - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київський області ОСОБА_9 , погоджене прокурором Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_5 , задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, із забороною йому цілодобово залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та/або необхідності забезпечення особистої безпеки у період дії воєнного стану, шляхом перебування у захисних спорудах (бомбосховищах) на випадок оголошення повітряної тривоги, у межах строку досудового розслідування, а саме до 28 лютого 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування зі свідками у даномукримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, які дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали визначити до 28 лютого 2026 року включно.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_6 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання до органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_6 .

Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік підозрюваного ОСОБА_6 і повідомити про це слідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київський області ОСОБА_9 .

Виконання ухвали покласти наслідчогослідчого відділу Броварського РУП ГУНП в Київський області ОСОБА_9 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ ___________ ___________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3