н//п 1-кс/490/1506/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/2922/26
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

14 квітня 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисникаОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві клопотання слідчого слідчого відділу Управління СБ України в Херсонській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Донецьк, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, перебуваючого на тимчасово окупованій території,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчим відділом УСБУ в Херсонській областіпроводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000179 від 01.04.2026 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України.

Клопотання мотивує тим, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвий досвід, розуміючи факт збройного конфлікту, захоплення та подальшої окупації м. Херсона зс рф, а також те, що суверенітет України поширюється на всю її територію, перебуваючи у м. Херсоні, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2022 року, умисно, перейшов на бік ворога шляхом добровільного вступу на службу до незаконного збройного формування, створеного рф на тимчасово окупованій території Херсонської області, після чого надавав безпосередню допомогу державі-агресору (рф) та її представникам у проведенні підривної діяльності проти України.

Так, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2022 року, ОСОБА_6 вирішив реалізувати свої амбіції шляхом добровільного проходження військової служби в «ДСБ Херсонської області» і приймав участь в «спеціальній військовій операції» будучи начальником «відділу спеціальних операцій «А» «ДСБ Херсонської області».

Добровільно зайнявши вказану посаду, ОСОБА_6 щонайменше з липня 2022 року до моменту деокупації м. Херсона, а саме до 11.11.2022, діючи в умовах воєнного стану, знаходячись на території міста Херсон, активно публічно сприяв реалізації плану держави-агресора щодо придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, проводив позасудові репресії над цивільними особами, приймав участь в їх нелегальних ув`язненнях, залишаючи цих осіб протягом усього часу ув`язнення без законодавчого захисту, примушував йти на негласну співпрацю, застосовував жорстоке поводження, утримуючи ув`язнених в нелюдяних умовах.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності України (державна зрада): перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинені в умовах воєнного стану.

Крім того, ОСОБА_6 вступаючи до незаконного збройного формування так званої «ДСБ Херсонської області», був достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених Законами України «Про Збройні Сили України», «Про Службу Безпеки України», «Про Національну поліцію», «Про Державну прикордонну службу України», «Про національну гвардію України», «Про державну охорону органів державної влади України та посадових осіб» та іншими законодавчими актами України, якими передбачено створення та функціонування збройних формувань України.

Основним місцем дислокації «ДСБ Херсонської області» визначено захоплену будівлю за адресою: м. Херсон, вул. Театральна, 18, а місцем для незаконного утримання громадян підвальне приміщення офісної будівлі, розташованої за адресою: м. Херсон, вул. Пилипа Орлика, 15, яку поєднали з основним місцем розташування шляхом руйнування паркану, що розділяв суміжні прибудинкові території вказаних будівель.

Так, ОСОБА_6 , приймаючи участь у діяльності незаконного збройного формування т.зв. «ДСБ Херсонської області», за попередньою змовою з іншими особами, знаходячись на території міста Херсон, активно публічно сприяв реалізації плану держави-агресора щодо придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики окупаційної влади, проводив позасудові репресії над цивільними особами, приймав участь в їх нелегальних ув`язненнях, залишаючи цих осіб протягом усього часу ув`язнення без законодавчого захисту, примушував йти на негласну співпрацю, застосовував жорстоке поводження, утримуючи ув`язнених в нелюдяних умовах.

Таким чином, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 260 КК України, а саме в участі у діяльності не передбаченого законом збройного формування.

Крім того, У невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше липня 2022 року, громадяни України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , будучи достовірно обізнаними про те, що між рф та Україною відбувається міжнародний збройний конфлікт, усвідомлюючи обставини його існування на території України, а також свою участь у ньому, добровільно вступили на службу до незаконного збройного формування «ДСБ Херсонської області» на посади начальника «відділу спеціальних операцій «А» ДСБ Херсонської області»» та старшого оперуповноваженого «Скадовського міжрайонного відділу ДСБ Херсонської області» відповідно, де у складі з іншими особами, реалізуючи спільний план на придушення будь-яких проявів незгоди з визнанням політики країни-агресора, отримання відомостей, які цікавили окупаційну владу та військових рф, порушуючи ст. ст. 27, 31, 32 ЖК (IV) та ст. 75 ДП І, відшукували та затримували громадян України, у тому числі проукраїнських активістів, противників окупаційної влади, інших цивільних осіб, яких намагались видавати за військових або диверсантів, проводили позасудові репресії над ними, катували, окремих з них примушували надавати неправдиві покази про себе чи членів сім`ї щодо участі у диверсійно-розвідувальних групах, допомозі Збройним Силам України.

Так, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відкрито носили зброю, формений одяг та спорядження, які приналежні військовим рф, тобто відповідно до ст. ст. 43, 44 ДП І були комбатантами та зобов`язані додержуватись норм міжнародного права, застосовуваного в період збройного конфлікту.

Виконуючи відведені їм ролі, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у липні

2022 року за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями зс рф, вчинили дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягали у жорстокому поводженні з цивільним населенням, а саме катуванні, яке виразилось у завданні сильних фізичних (побоїв і тілесних ушкоджень) та психічних (знущання над людською гідністю, зокрема, принижуюче й образливе поводження) страждань незаконно утримуваному ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який будучи цивільною особою, у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі в бойових діях не брав, до таких дій не готувався, у липні 2022 року проживав на тимчасово окупованій території Херсонської області.

Так, 06.07.2022 приблизно о 06.00 год. щонайменше вісімнадцять невстановлених військовослужбовців зс рф, озброєних вогнепальною автоматичною зброєю, прибули за місцем проживання потерпілого ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 . Після проведення обшуку будинку та прилеглої території військовослужбовцями зс рф із застосуванням фізичної сили затримано ОСОБА_8 та поміщено до одного з транспортних засобів, при цьому для обмеження зору на голову та очі йому наділи поліетиленовий пакет. Затриманого доставлено до підвального приміщення захопленої будівлі за адресою: АДРЕСА_3 , де він утримувався приблизно до 14.08.2022.

Одразу після прибуття до зазначеного місця невстановлені військовослужбовці зс рф відвели ОСОБА_8 до одного з кабінетів на першому поверсі будівлі, де ОСОБА_7 спільно з невстановленим військовослужбовцем зс рф з позивним « ОСОБА_9 » (далі військовий із позивним « ОСОБА_9 ») та іншими невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями зс рф впродовж наступних півтори години проводили допит потерпілого з метою отримання інформації про наявні контакти в його телефоні та співпрацю з СБУ.

Не отримуючи бажаних відповідей на поставлені запитання, військовий із позивним « ОСОБА_9 », а також інші невстановлені досудовим розслідуванням військовослужбовці зс рф, діючи у присутності ОСОБА_7 , спільно та з єдиним умислом, усвідомлюючи, що потерпілий є цивільною особою в розумінні ст. 50 ДП І, тобто особою, яка перебуває під захистом міжнародного гуманітарного права та не повинен бути об`єктом нападів, вчинили катування ОСОБА_8 , що виразилось у застосуванні фізичного насильства, а саме у нанесенні ударів руками та ногами в область голови, тулубу та ніг потерпілого, а також психологічного насильства, що полягало в імітації його розстрілу шляхом приставляння до голови ОСОБА_8 пістолету та натискання на спусковий гачок.

Крім того, переслідуючи єдину мету отримання від ОСОБА_8 інформації та зізнань у співпраці з СБУ, ОСОБА_7 застосував стосовно останнього фізичне насильство шляхом нанесення по одному удару зарядним кабелем від ноутбуку по обличчю та спині потерпілого.

Після припинення катування, невстановлені військовослужбовці зс рф конвоювали ОСОБА_8 до подальшого місця нелегального утримання, а саме однієї з камер підвального приміщення захопленої будівлі за адресою: АДРЕСА_3 .

Цього ж дня, приблизно через 5 хвилин, більш точний час у ході досудового розслідування не встановлено, до місця утримання ОСОБА_8 прибув ОСОБА_6 та невстановлений військовослужбовець зс рф, які діючи за попередньою змовою між собою, з метою реалізації вказаного вище злочинного умислу, використовуючи заздалегідь підготовлений спеціальний пристрій, вчинили катування потерпілого електрострумом, яке полягало в спричиненні впродовж наступних трьох хвилин фізичної шкоди шляхом нанесення щонайменше трьох (точна кількість у ході досудового розслідування) ударів електричним струмом через дроти, під`єднані до пальців рук, чим завдали ОСОБА_8 сильного фізичного болю і моральних страждань.

Зупинивши катування, ОСОБА_6 розпочав допит ОСОБА_8 з метою отримання інформації про місця схову зброї, вибухівки та учасників «партизанського загону».

Не отримавши бажаних відповідей на поставлені запитання, ОСОБА_6 спільно з невстановленим військовослужбовцем зс рф продовжили катування потерпілого електрострумом, яке полягало в повторному спричиненні впродовж наступних трьох хвилин фізичної шкоди шляхом нанесення щонайменше трьох (точна кількість у ході досудового розслідування) ударів електричним струмом через дроти, під`єднані до пальців рук, чим завдали ОСОБА_8 сильного фізичного болю і моральних страждань. У проміжках між катуваннями електричним струмом невстановлений військовослужбовець зс рф застосував стосовно потерпілого фізичне насильство шляхом нанесення щонайменше десяти (точна кількість у ході досудового розслідування не встановлена) ударів ногами по тулубу.

Внаслідок катувань потерпілий ОСОБА_8 втратив свідомість, після чого ОСОБА_6 з метою приведення його до тями застосував стосовно останнього фізичне насильство, яке полягало у нанесенні одного удару прикладом автомату в область грудної клітини.

Крім того, ОСОБА_6 у вересні 2022 року спільно та за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням військовослужбовцями зс рф, вчинив дії, спрямовані на порушення законів та звичаїв війни, що полягали у жорстокому поводженні з цивільним населенням, а саме катуванні, яке виразилось у завданні сильних фізичних страждань (побоїв і тілесних ушкоджень) незаконно утримуваному ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який будучи цивільною особою, у складі Збройних Сил України чи інших військових формувань України не перебував, жодної зброї не мав, участі в бойових діях не брав, до таких дій не готувався, у вересні 2022 року проживав на тимчасово окупованій території Херсонської області.

У період нелегального ув`язнення ОСОБА_10 утримували у виснажливих для людського організму антисанітарних умовах, непридатних для тривалого перебування людини, а саме у підвальному приміщенні без вікон та природного освітлення, без ліжка, матраца та ковдри, з бетонною підлогою. Їжу та воду надавали в обмеженій кількості, нерегулярно, один раз на день або один раз на декілька днів, засоби гігієни не надавались, відвідування вбиральні заборонялося, у зв`язку з чим потерпілий був змушений справляти природні потреби безпосередньо у камері. Крім того, ОСОБА_10 постійно піддавався вербальним погрозам позбавлення життя, подальших катувань та заподіяння тілесних ушкоджень, а також вимушено чув страждання інших ув`язнених, які утримувалися у сусідніх камерах. Таким чином, ОСОБА_10 перебував в умовах, які загрожували його життю та здоров`ю, але був позбавлений можливості вільно залишити місце утримання.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав. Додатково пояснив, що на сьогоднішній день існує обґрунтована підозра у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, одне з яких належить до категорії особливо тяжких злочинів та за яке передбачено покарання на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. Обґрунтованість підозри, на думку прокурора, стверджується зібраними по справі доказами та повністю відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості» та «розумності». Вважає, що в діях підозрюваного наявні ризики, передбачені п.п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України для обрання вказаного виду запобіжного заходу. Наразі підозрюваний тривалий час переховується від органів досудового розслідування, прокуратури та суду, вільно пересувається окупованими рф територіями України, звідки має можливість безперешкодно потрапити до території країни-агресора Російської Федерації.

Жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши та перевіривши надані матеріали клопотання, вважаю, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 6 ст. 193 КПК України встановлено, що слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

У загальнодержавному засобі масової інформації газеті «Урядовий кур`єр» розміщено повідомлення про підозру та виклики ОСОБА_6 , а також на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора у рубриці «Повістки про виклик та відомості про здійснення спеціального досудового розслідування», у відповідності до вимог статей 278, ч. 8 ст. 135 КПК України, але жодного разу на виклики слідчого не з`явився, не повідомивши при цьому про причини неявки, тобто переховується від органів слідства.

Досудовим розслідуванням встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Херсонської області.

26.02.2026 підозрюваному ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України.

06.03.2026 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в розшук.

09.03.2026 постановою слідчого ОСОБА_6 оголошено в міжнародний розшук розшук.

На виконання вимог положень ч.1 ст.194 КПК України судом встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 438, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 260 КК України.

Зокрема, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним вказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколами оглядів від 17.11.2022, 16.11.2022, 18-19.11.2022, 21-26.11.2022, 28.11.2022-01.12.2022, 22-24.11.2022; допитом та слідчим експериментом з потерпілим ОСОБА_8 від 27.12.2022, 03.12.2025; впізнання за фотознімками за участю потерпілого ОСОБА_8 від 03.12.2025; допитами свідків: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 ; НСРД від 18.06.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Оцінюючи наведені прокурором в судовому засіданні ризики, передбачені ст.177 КПК України, суд вважає, що обґрунтовано доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених п. 1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України: а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки він вчинив злочин, один з яких належить до категорії особливо тяжких, відповідальність за який передбачена у виді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, та у випадку доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення, підозрюваному загрожує реальне позбавлення волі. Також підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, у тому числі і у способи, небезпечні для життя і здоров`я, з метою зміни, спотворення їх показань чи відмови від дачі показань. Крім того, може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки через свої стійкі зв`язки з представниками рф, перебуваючи на волі, в умовах збройної агресії проти України та ведення бойових дій, може продовжувати умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору, окупаційній адміністрації державі-агресора, шляхом надання інформації про Збройні Сили України.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, одне з яких належить до категорії особливо тяжких та за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі. В його діях наявні ризики, передбачені ст.177 КПК України, він є працездатною особою, даних про тяжкі захворювання відсутні, а відтак відсутні підстави, які б перешкоджали застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Жоден інший більш м`який запобіжний захід, на думку суду, не зможе запобігти вищезазначеним ризикам.

Тому з урахуванням обставин справи та долучених до матеріалів клопотання письмових документів, а також враховуючи тяжкість вчиненого злочину та його спрямування на посягання на основи національної безпеки України, суд вважає виправданим та обґрунтованим клопотання про застосування до підозрюваного найжорсткішого за своєю суттю запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, у зв`язку з наявністю обґрунтованої підозри та з метою уникнення ризиків.

Застосовуючи до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя вважає за необхідне визначити, що відповідно до ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до ч.6 ст.176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається, що передбачено ч.4 ст.183 КПК України.

Керуючись вимогами статей 176-178, 182,183,186,194,196,197,395 КПК України, -ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Обрати стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Роз`яснити, що згідно положень ч.6 ст.193 КПК України, після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1