Справа № 562/931/26
У Х В А Л А

"25" травня 2026 р.

Здолбунівський районний суд Рівненської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора в режимі ВКЗ ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

провівши в залі суду м.Здолбунів Рівненської області підготовче судове засідання в кримінальному провадженні №0000411 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні з метою збуту та транспортуванні незаконно виготовлених спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів за ч.1 ст.204 КК України.

У підготовчому засіданні прокурор просить призначити справу до судового розгляду по суті та відмовити в задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно як передчасно заявлене, оскільки автомобіль марки «Opel» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » є речовим доказом у справі та його доля може бути вирішена після дослідження доказів у справі, зокрема, допиту ОСОБА_6 , якій належить вказаний автомобіль.

Обвинувачений та його захисник не заперечують щодо призначення справи до розгляду та заявлене клопотання про скасування арешту на належний ОСОБА_6 автомобіль підтримали.

Заслухавши учасників справи суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

У підготовчому судовому засіданні суд згідно ч.3 ст.314 КПК України має право прийняти такі рішення:

1) затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

3) повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

4) направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

5) призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

6) доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Частиною 1 ст.315 КПК України визначено, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 цього Кодексу, суд проводить підготовку до судового розгляду.

З метою підготовки до судового розгляду суд визначає дату та місце проведення судового розгляду; з`ясовує, у відкритому чи закритому судовому засіданні необхідно здійснювати судовий розгляд; з`ясовує питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді; розглядає клопотання учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту, витребування певних речей чи документів, здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; вчиняє інші дії, необхідні для підготовки до судового розгляду.

Під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого (ч.3 ст.315 КПК України).

Установлено, що дане кримінальне провадження підсудне Здолбунівському районному суду Рівненської області.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000411 відносно обвинуваченого за ч.1 ст.204 КК України, складений відповідно до вимог ст.291 КПК України.

Підстав для зупинення провадження відповідно до ст.335 КПК України або закриття даного кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 4-8 ч.1 та ч.2 ст.284 КПК України, немає.

Таким чином суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для призначення судового розгляду кримінального провадження на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні професійним суддею одноособово, що не заперечується учасниками справи.

Частиною 2 ст.131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади; 4-1) тимчасове відсторонення судді від здійснення правосуддя; 5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

Згідно положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.174 КПК України арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_1 в справі №562/4038/25 від 12 грудня 2025 року накладено арешт на майно, зокрема, на належний ОСОБА_6 автомобіль марки «Opel» моделі «Movano» з реєстраційним номером « НОМЕР_1 » із забороною його відчуження, користування та розпорядження.

Арешт на майно накладалося в ході досудового розслідування з метою забезпечення всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального правопорушення, збереження речових доказів, яке відповідало визначеним ст.98 КПК України критеріям та містить відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для запобігання можливості їх переховування, пошкодження, знищення.

Крім того, частиною 1 ст.96-1 КПК України визначено, що спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого, зокрема, частиною першою статті 204 цього Кодексу на визначених частинами 2 та 3 ст.96-1 КПК України підставах та у передбачених ст.96-2 КПК України випадках.

Дослідження речових доказів у підготовчому засіданні не передбачено.

Суд оцінює згідно положень ст.94 КПК України кожний доказ з точки зору належності, допустимості, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження (ч.9 ст.100 КПК України).

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що клопотання про скасування арешту на майно ОСОБА_6 та повернення його власнику є передчасним, а тому до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.314-317, 342-345 КПК України, суд

у х в а л и в:

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204 КК України, призначити до судового розгляду.

Справу розглянути у відкритому судовому засіданні в приміщенні Здолбунівського районного суду Рівненської області о 14:00 годині 03 червня 2026 року за участю прокурора.

У судове засідання викликати обвинуваченого, його захисника.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_5 про скасування арешту на майно в кримінальному провадженні №0000411 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено о 09:45 годині 26 травня 2026 року

Суддя: