Справа № 932/288/26
Провадження № 1-кс/932/205/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду м. Дніпра клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0045974 від 27.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0045974 від 27.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про накладення арешту у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування транспортними засобами, а саме: транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 ; транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 .

В обґрунтування свого клопотання зазначає, що на СТЛ ТУ ДБР у м. Краматорську надійшло повідомлення зі служби 112, про те, що 27.12.2025 року приблизно о 08-30 годині на трасі Т0514 між Слов`янськом та Краматорськом Донецької області по вул. Криворізька, біля житлового будинку №56 відбулась дорожньо-транспортна пригода, зіткнення транспортних засобів Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням інспектора відділення збору та аналізу інформації полку поліції особливого призначення "КОРД" (стрілецький) ГУНП в Київській області лейтенанта ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (посвідчення НОМЕР_5 ), внаслідок якої водії вказаних транспортних засобів отримали тілесні ушкодження.

27.12.2025 року проведено огляд місця ДТП у ході якого на кузові автомобілів Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 та Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 , виявлено сліди механічних пошкоджень, які утворились внаслідок ДТП. В ході огляду транспортні засоби, вилучено й передано на відповідальне зберігання власникам транспортних засобів.

Згідно положень ст. 98 КПК України, автомобілі Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 та Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 є речовими доказами, тобто зберіг на собі сліди кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, так 27.12.2025 винесено постанову про визнання вказаних транспортних засобів речовими доказами по кримінальному провадженню.

Крім того, в рамках даного досудового розслідування будуть призначені автотехнічні експертизи, судово-молекулярні, комплексні судово-медичні й автотехнічні експертизи об`єктом дослідження яких буде автомобілі Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 та Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 .

Накладення арешту на автомобілі Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 та Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 зумовлюється необхідністю забезпечення збереження речових доказів, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, метою якого є виключення можливості розпоряджатись вказаними транспортним засобом та іншими речами, а саме продавати, відчужувати, переміщувати, ремонтувати або знищувати без відома органу досудового розслідування, прокуратури та суду.

У судове засідання слідчий та прокурор не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлялися належним чином, надавши заяву про розгляд клопотання без їх участі.

Власники майна в судове засідання не з`явилися. Про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, додавши заяву про розгляд клопотання без їх участі

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, вважаю можливим розглянути клопотання за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювалось.

Вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього докази, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

У відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції», «Малама проти Греції», «Україна-Тюмень проти України», «Спорронг та Льонрот проти Швеції» констатовано, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: друге речення першого пункту дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а другий пункт визнає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном через введення в дію «законів». Крім того, верховенство права, один із фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей Конвенції. Також суд нагадує, що втручання в право на мирне володіння майном повинно бути здійснено з дотриманням «справедливого балансу» між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи. Зокрема, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, якої прагнуть досягти через вжиття будь-якого заходу для позбавлення особи її власності.

Поряд з цим, статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Арешт майна, відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, є заходом забезпечення кримінального провадження і застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Метою арешту, відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України є забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Згідно з положеннями ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Частиною 1 статті 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту або обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_7 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0045974 від 27.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Постановою слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 від 27.12.2025 року визнано речовими доказами у кримінальному провадження № 0045974, а саме: транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1 та транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 .

З наведених вище підстав, слідчий суддя вважає, що слідчим доведено, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що зазначене майно має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та без їх арешту та вилучення існує реальна загроза зміни слідової інформації, яка наявна на них на теперішній час, крім того необхідно провести ряд невідкладних слідчих (розшукових) та процесуальний дій, в тому числі експертних досліджень, для встановлення об`єктивної істини по кримінальному провадженню, у зв`язку з чим, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя вважає за доцільне накласти арешт на майно, вказане у клопотанні.

Слідчий суддя враховує наявність правових підстав для накладання арешту, можливість використання вказаного речового доказу у кримінальному провадженні. Приймаючи до уваги, що вищевказані речі, можуть бути використаній, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, тому з метою збереження цього речового доказу та досягнення дієвості кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання, тому воно підлягає частковому задоволенню.

Згідно із ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна. Оскільки вилучене майно необхідно зберігати в тому вигляді, в якому вони були вилучені, а також для забезпечення проведення відповідних експертиз, вважаю, що існують підстави для заборони відчуження, розпорядження та користування майном.

Також слідчий просить надати йому дозвіл на зберігання автомобіля Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_3 та автомобіля Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , слідчому Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань розташованого у м. Краматорську ОСОБА_3 , однак згідно п. 20 «Порядку

зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» - Зберігання речових доказів у вигляді автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, здійснюється на спеціальних майданчиках і стоянках територіальних органів Національної поліції для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, тому в цій частині клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 98, 131, 170-173, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Краматорську ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0045974 від 27.12.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт, з забороною відчуження, користування та розпорядження, який є речовим доказом у кримінальному провадженні № 0045974 від 27.12.2025 року, а саме: транспортний засіб марки «Mitsubishi Pajero», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належить ОСОБА_5 ; транспортний засіб марки «Volkswagen Passat» д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві власності відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , належить ОСОБА_6 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Копію ухвали направити прокурору, слідчому та власникам майна.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором. Копія ухвали надсилається слідчому, прокурору, підозрюваному, іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1