КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 квітня 2026 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 на вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2025, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ніжин Чернігівської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.369-2 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком встановлено, що 17.08.2023 під час зустрічі в ангарному приміщенні, яке розташоване на території Бориспільського району Київської область, з ОСОБА_8 у ОСОБА_6 виник злочинний умисел на одержання неправомірної вигоди, використовуючи свій вплив на вирішення питання щодо проходженням військово-лікарської комісії та прийняття рішення щодо звільнення з військової служби громадянина ОСОБА_9 за станом здоров`я.

Відтак реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 , повідомив ОСОБА_8 , що «вирішення питання» щодо призначення ОСОБА_9 групи інвалідності з подальшим звільнення з військової служби за станом здоров`я буде коштувати 10 тисяч доларів США, які остання має передати йому за вплив на посадових осіб військово-лікарської комісії. Та повідомив про необхідність надати йому аванс у сумі 8000 доларів США, та після призначення групи інвалідності ще 2000 доларів США, або відразу віддати всю суму. Далі ОСОБА_6 розповів ОСОБА_8 , що вирішення питання щодо звільнення з військової служби ОСОБА_9 займе деякий час, але як тільки він отримає 10 тисяч доларів США, він передасть його особисті дані разом з грошовими коштами невстановленим посадовим особам військово-лікарської комісії.

19.08.2023, ОСОБА_8 за попередньою домовленістю зустрілась з ОСОБА_6 біля будівлі Бориспільської міської ради за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 72. Під час зустрічі, ОСОБА_6 запитав у ОСОБА_8 , чи погоджується вона на умови, які він висунув під час попередньої зустрічі, а саме: надати йому 10 000 доларів США за вплив на прийняття рішення посадовими особами військово-лікарської комісії, з метою подальшого звільнення з військової служби ОСОБА_9 за станом здоров`я. Розуміючи, що виключно за висунутих умов ОСОБА_9 звільниться з військової служби, ОСОБА_8 погодилась на вимоги ОСОБА_6 та домовилась про зустріч з останнім на 21.08.2023.

21.08.2023 близько 13 годин 00 хвилин ОСОБА_8 зустрілась з ОСОБА_6 біля будівлі Бориспільської міської ради за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 72. Під час зустрічі, ОСОБА_8 передала ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 10 000 доларів США за вплив на прийняття рішення посадовими особами військово-лікарської комісії, з метою подальшого звільнення з військової служби ОСОБА_9 за станом здоров`я.

У подальшому, 21.08.2023 о 13 год 03 хв ОСОБА_6 діючи умисно,

в порушення діючого законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання знаходячись за адресою: м. Бориспіль, вул. Київський Шлях, 72 . отримав від ОСОБА_8 відповідно до попередньо досягнутих домовленостей неправомірну вигоду в сумі 10 000 доларів США за вплив на прийняття рішення невстановленим посадовими особами військово-лікарської комісії, з метою подальшого звільнення з військової служби ОСОБА_9 за станом здоров`я.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та призначити ОСОБА_6 покарання у виді штрафу в розмірі 400 000 грн., звільнивши ОСОБА_6 з-під варти до набрання вироком суду законної сили.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги захисник зазначає, що вирок є незаконним, необґрунтованим. Стверджує, що суд, призначаючи більш суворе покарання, ніж просив прокурор, не надав переконливих мотивів такого рішення. Наголошує, що призначене судом покарання є непропорційним та невиправдано суворим з урахуванням відсутності попередніх судимостей, визнання вини, співпраці зі слідством, щирого каяття, відсутності тяжких наслідків злочину. Також вважає, що є підстави для звільнення ОСОБА_6 з-під варти до набрання вироком законної сили, оскільки останній має позитивні характеристики та жодного разу не порушив своїх зобов`язань, визначених в ухвалі про застосування запобіжного заходу, а також вніс заставу, яка йому не повернута.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, яке є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. Суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, а також наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

З урахуванням характеру і тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке належить до корупційних кримінальних правопорушень, з урахуванням наявності обставини, що обтяжує покарання - вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, певних обставин правопорушення, а саме отримання неправомірної вигоди для здійснення впливу на посадових осіб військово-лікарських комісій, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства та обґрунтовано обрав йому покарання у виді позбавлення волі.

Разом з тим, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, наявності обставини, яка пом`якшує покарання - щирого каяття, суд першої інстанції правильно призначив обвинуваченому покарання у мінімальному розмірі, встановленому санкцією ч.2 ст.369-2 КК України для даного виду покарання.

Отже судом першої інстанції при винесенні вироку дотримано вимог ст.ст. 50, 65 КК України, призначено покарання, що відповідає особі обвинуваченого та ступеню тяжкості вчиненого ним правопорушення, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим, так і іншими особами.

Підстав для пом`якшення ОСОБА_6 покарання колегія суддів не вбачає.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31.03.2025 щодо ОСОБА_6 без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3