Справа № 296/2850/26
УХВАЛА

Іменем України

про обрання запобіжного заходу

у вигляді тримання під вартою

12 березня 2026 року м.Житомир

Слідчий суддя Корольовського районного суду м. Житомира ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 слідчої ОСОБА_4 , захисника підозрюваного ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 -

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні № 0000319 від 31.03.2025, -

В С Т А Н О В И В :

11.03.2026 до слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира надійшло клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 , погоджене прокурором відділу Житомирської обласної прокуратури ОСОБА_8 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч. 2 ст. 156 КК України у кримінальному провадженні № 0000319 від 31.03.2025.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у достовірно невстановлений слідством час з використанням облікового запису в мобільному застосунку «Теlegram» всесвітньої мережі Інтернет створив обліковий запис (персональний профіль) під ім`ям користувача « ОСОБА_9 ».

В подальшому, користуючись обліковим записом в мобільному застосунку «Теlegram» всесвітньої мережі Інтернет у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка користувалася обліковим записом в мобільному застосунку «Теlegram» всесвітньої мережі Інтернет під ім`ям користувача « ОСОБА_11 ».

У період 29.07.2024 по час, який досудовим розслідуванням точно не встановлено, ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення розпусних дій щодо малолітньої особи, усвідомлюючи, що може порушити нормальний фізичний, психічний та соціальний розвиток ОСОБА_10 , а також те, що остання в силу свого віку недостатньо проінформована про статеві відносини та внаслідок цього є особливо вразливою, через обліковий запис в мобільному застосунку «Теlegram» всесвітньої мережі Інтернет під ім`ям користувача « ОСОБА_9 », ОСОБА_5 розпочав спілкування з малолітньою ОСОБА_10 , яка користувалась обліковим записом в мобільному застосунку «Теlegram» всесвітньої мережі Інтернет, під ім`ям користувача « ОСОБА_11 », шляхом обміном короткими текстовими повідомленнями сексуального характеру, які виразилися в цинічній переписці з малолітньою на сексуальну тему у надсиланні непристойних пропозицій, описів сексуальних дій у яких міститься спонукання до вчинення дій сексуального характеру.

Таким чином, ОСОБА_5 ігноруючи законні інтереси дитини, принципи моральності, духовного і культурного життя суспільства, всупереч «Конвенції про права дитини», ратифікованої27.02.1991, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001, здійснив інтелектуальне розбещення малолітньої ОСОБА_10 .

За результатами проведення досудового розслідування, відповідно до вимог ст. ст. 111, 112, 276-278 КПК України, 26.02.2026 стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено повідомлення про підозру за ч. 2 ст. 152 КК України.

Однак письмове повідомлення про підозру не було вручено ОСОБА_5 , внаслідок його перебування на території визнаній Верховною Радою України державою-агресором.

Водночас, органом досудового розслідування вжито заходів для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Причетність ОСОБА_5 до вчинення злочину підтверджується зібраними у ході розслідування доказами, що додані до клопотання.

Поряд з наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 вказаних кримінальних правопорушень орган досудового розслідування вважає, що у кримінальному провадження існують ризики, передбачені п.п.1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлюють необхідність обрання до підозрюваного виняткового запобіжного заходу, а саме у вигляді тримання під вартою.

За приписами ч.6 ст.193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Оскільки додатки до клопотання містять докази, що підозрюваний перебуває як у державному розшуку так і у міжнародному розшуку та постійно перебуває на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, таким чином переховується, слідчим суддею прийнято рішення про розгляд клопотання без участі підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий та прокурор в судовому засіданні клопотання підтримали та просили задовольнити з підстав зазначених у ньому.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_6 заперечувала.

Заслухавши сторону обвинувачення та захисника підозрюваного дослідивши та оцінивши матеріали клопотання, додані захисником докази, слідчий суддя дійшов наступного.

Згідно ст.29 Конституції України, кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Згідно пунктів 1 і 2 ч. 1 ст. 177 КПК України" метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Під час судового розгляду встановлено, що органом досудового розслідування розслідується кримінальне провадження № 0000319 від 31.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України де підозрюваним є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства», № 14310/88 від 23 жовтня 1994 року). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», №№12244/86,12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року).

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що він не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Крім того, правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні.

З положень п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК України вбачається, що при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя перш за все має переконатися в наявності доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, в якому він підозрюється. Закон не вимагає, щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у застосуванні того чи іншого запобіжного заходу.

Слідчий суддя вважає, що на цій, стадії кримінального провадження, підозра ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, у кримінальному провадженні № 0000319 від 31.03.2025 є обґрунтованою, про це свідчать в своїй сукупності докази, що долучені до клопотання, а саме:

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_10 від 27.06.2025 року;

- протоколом огляду від 26.06.2025 року;

- протоколом огляду від 08.07.2025 року;

- протоколом огляду від 28.10.2025 року;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Також предметом перевірки слідчого судді було дотримання вимог повідомлення особі про підозру.

Водночас, органом досудового розслідування вжито заходів для вручення письмового повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

За приписами ч.5 ст.135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Протоколом огляду від 26.02.2026 зафіксовано, що на сайті газети "Урядовий кур`єр " розміщено повідомлення про підозру ОСОБА_12 за ч.2 ст.156 КК України також розміщено повістки про виклик підозрюваного на 02.03.2026, 03.03.2026,04.03.2026 до СУ ГУ НП в Житомирській області.

Також на електронну пошту якою користується ОСОБА_5 направлено підозру та повістки про виклик, а також в месенжер ТЕЛЕГРАМ.

Крім тогона офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано три виклики підозрюваного ОСОБА_13 та підозра (російською та українською мовами).

Щодо наявності ризиків.

У поданому клопотанні слідчий вказав на наявність ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

-можливість підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування або суду;

-можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

-незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного, у цьому ж кримінальному провадженні;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризик передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оцінюється слідчим суддею в тому світлі, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КК України, жодного разу не з`явився до органу досудового розслідування, перебуває у розшуку та фактично переховується на тимчасово окупованій території, визнаній Верховною Радою України державою-агресором, отже ризик є не теоретичним, а цілком реальним та доведеним.

Ризик передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України знищити, сховати або спотворити будь-які речі і документи які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення оцінюється слідим суддею з огляду на те що події мали місце у 2024 році та підозрюваним листування в месенджерах було видалено. В зв`язку з чим слідчий суддя вважає, що ризик є мінімальним.

Ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя оцінює виходячи з того, що підозрюваний може вчинити спроби тису на малолітню потерпілу, та примусити її до зміни або відмови від показів.

Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України) підтверджується тим, що ОСОБА_5 перебуває на території Російської Федерації, також перебуває у міжнародному розшуку, отже і цей ризик слідчий суддя вважає реальним.

Отже прокурором та слідчим під час розгляду клопотання доведено слідчому судді, що ризики за п. п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існують.

Згідно із частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК.

На підставі викладеного, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим. Сторона обвинувачення під час розгляду клопотання довела, обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів, наявність ризиків передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Щодо альтернативного запобіжного заходу.

За приписами аб.7 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

Щодо дії ухвали.

У відповідності до ч.4 ст. 197 У разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст.ст.110, 131, 132, 176-178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого - задовольнити.

Обрати підозрюваному у кримінальному провадженні № 0000319 від 31.03.2025 за ч. 2 ст. 156 Кримінального кодексу України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Ухвала підлягає негайному виконанню, проте може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Текст ухвали оголошено 16.03.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1