Справа № 344/9445/26
Провадження № 1-кс/344/3848/26
У Х В А Л А

20 травня 2026 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні майна, -

В С Т А Н О В И В:

в скарзі вказано: «…21 квітня 2026 року слідчим ОСОБА_5 під час проведення обшуку у кримінальному провадженні №0000151 від 26.05.2025року на підставі Ухвали слідчого судді Івано-Франківського міського суду №344/6830/26 від 08.04.2026 року в квартирі АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності гр. ОСОБА_3 , за адресом: АДРЕСА_1 , вилучено документи та майно, які знаходились у вказаній квартирі. А саме, також були вилучені належні ОСОБА_3 : 1. мобільний телефон марки «Самсунг Гелексі» М 525, ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 - НОМЕР_2 ; 2. ноутбук марки «DELL», модель Р117F разом із зарядним пристроєм та мишкою. З огляду на те, що станом на 10.05.2026року, тобто після спливу 19 днів після вилучення майна ОСОБА_3 , відсутні докази того, що вилучені у неї під час обшуку телефон та ноутбук арештовані, мною адвокатом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0000151 було подано відповідну заяву до СУ ГУ НП в Івано-Франківській області про повернення гр. ОСОБА_3 вилученого у неї 21.04.2026року під час обшуку в її квартирі АДРЕСА_2 мобільного телефону марки «Самсунг Гелексі» М 525 (ІМЕІ 1 НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 НОМЕР_2 ) та ноутбука марки «DELL», модель Р117F разом із зарядним пристроєм та мишкою (надалі Майно). 13 травня 2026 року на електронну пошту мною отримано Постанову старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП України в Івано Франківській області капітана поліції ОСОБА_6 від 13.05.2026року, згідно якої в задоволенні моєї заяви було відмовлено повністю. Слідчий ОСОБА_6 , відмовляючи у задоволенні моєї заяви, у постанові від 13.05.2026року вказав, що зазначене Майно вилучено відповідно до Ухвали слідчого судді Івано Франківського міського суд №344/6830/26 від 08.04.2026року, а тому з огляду на положення ч. 7 ст. 236 КПК України не є тимчасово вилученим майном в розумінні ст. 167 КПК України, а є речовими доказами. Однак, слідчий, зазначивши про те, що вилучене майно є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000151, не надав копії процесуального документа про визначення статусу вилученого майна як речових доказів; належного та розумного обгрунтування провадженні доказового значення №0000151 від 26.05.2025року вилученого майна. станом на момент подання даної Скарги, ОСОБА_3 не має статусу підозрюваного, провадженні №0000151. Ніякого процесуального свідка статусу у кримінальному у кримінальному провадженні №0000151 не мають ТОВ «ЮСІ ТРАНС» та ТОВ «РОМОКС», які згадуються в Ухвалі слідчого судді Івано-Франківського міського суду №344/6830/26 від 08.04.2026 року. Не мають статусу підозрюваного та/ або свідка у кримінальному провадженні №0000151 посадові особи ТОВ «ЮСІ ТРАНС» та ТОВ «РОМОКС»…».

Адвокат в судовому засіданні підтримав скаргу, з підстав наведених в ній. Станом на момент подання даної Скарги, ОСОБА_3 не має статусу підозрюваного, провадженні №0000151, жодного процесуального свідка статусу у кримінальному у кримінальному провадженні №0000151 не мають ТОВ «ЮСІ ТРАНС» та ТОВ «РОМОКС», які згадуються в Ухвалі слідчого судді Івано-Франківського міського суду №344/6830/26 від 08.04.2026 року, вилучене майно не відпадає ознакам речового доказу.

Cлідчий подав суду письмові заперечення, за змістом яких повідомив, що вилучені 21.04.2026 під час проведення обшуку мобільний телефон та ноутбук у ОСОБА_3 відповідають критеріям речового доказу, відповідно до вимог ст. 98 КПК України 22.04.2026 їх визнано речовими доказами у кримінальному провадженні, Вказані мобільний телефон та ноутбук на переконання органу досудового розслідування не є тимчасово вилученим майном з огляду на наступне. Статтею 168 КПК України передбачено випадки за яких можливо тимчасово вилучати майно, зокрема згідно з ч.2 цієї статті тимчасове вилучення здійснюється під час обшуку. Вказана слідча дія відповідно до ст. 234 КПК України проводиться на підставі ухвали слідчого судді, в якій, з-поміж іншого, мають міститися відомості про речі та документи або осіб, для виявлення яких проводиться обшук (п.6 ч.2 ст. 235 КПК України).

Ухвалою від 08.04.2026 року надано дозвіл на проведення обшуку за адресою АДРЕСА_1 , з метою відшукання та вилучення, зокрема мобільних телефонів, носіїв цифрової інформації.

21.04.2026 під час проведення обшуку вилучено мобільний телефон та ноутбук у ОСОБА_3 .

Постановою слідчого від 13 травня 2026 року у задоволенні заяви адвоката ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_3 про повернення майна відмовлено. Роз`яснено право заявника на оскарження постанови протягом 10 днів з дня отримання постанови.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту; 5) за вироком суду в кримінальному провадженні щодо кримінального проступку.

Законодавцем у ч. 1 ст. 167 КПК визначено, що «тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення». А ч. 2 вищевказаної статті передбачено, що «тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено».

Водночас, ч. 7 ст. 236 КПК встановлено, що «вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном».

Тобто, у розумінні норм КПК не вважається тимчасово вилученим майно, дозвіл на відшукання і вилучення якого було надано ухвалою слідчого судді про дозвіл на обшук, яке слідчий вилучив під час обшуку, проведеного згідно зазначеної ухвали.

У КПК законодавець чітко розмежував статус майна, вилученого на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на обшук, та тимчасово вилученого майна. Вони є різними. Зокрема, це також підтверджується положеннями абз. 2 ч. 5. ст. 171 КПК, згідно з якими «у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено».

Тобто, в абз. 2 ч. 5. ст. 171 КПК визначено, що щодо тимчасово вилученого майна слідчим (детективом) або прокурором подається клопотання про його арешт, у іншому випадку таке майно повертається особі, у якої було вилучено. При цьому, щодо речей та документів, на відшукання яких надано дозвіл в ухвалі про проведення обшуку, накладення арешту КПК не передбачає. Такого ж висновку дійшла і колегія суддів Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 23.01.2020 у справі №457/1485/13-к.

Слідчий повідомив суд, що вилучений мобільний телефон та ноутбук визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки вилучені мобільний телефон та ноутбук у ОСОБА_3 можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, слідчий зазначає, що оперативному підрозділу УСР в Івано-Франківській області надано доручення порядку ст. 40 КПК України з метою проведення огляду вказаних речей та фіксації інформації, яка має значення для досудового розслідування.

Органом досудового розслідування вже було відмовлено у поверненні майна, про що складено слідчим постанову та роз`яснено право на її оскарження.

Натомість матеріали скарги та в судовому засіданні не надано доказів скасування відповідної постанови, чи звернення до суду зі скаргою на постанову слідчого про відмову у поверненні майна.

Таким чином перед судом не доведено правових підстав для задоволення скарги.

Відповідно до зазначеного суд, -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1