1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/2157/26 1-кс/335/732/2026
05 березня 2026 року м. Запоріжжя
Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі: судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
За наслідками автоматичного визначення головуючого судді від 02.03.2026 дане кримінальне провадження було передано на розгляд судді ОСОБА_3 .
03.03.2026 суддею ОСОБА_3 подано заяву про самовідвід від участі у розгляді вказаного кримінального провадження.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 заява про самовідвід судді ОСОБА_3 була розподілена судді ОСОБА_1 .
Судове засідання для розгляду заяви про відвід судді призначено на 05.03.2026.
Учасники кримінального провадження у судове засідання не з`явилися, заявник у заяві про самовідвід просив провести її розгляд у його відсутність.
На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, розгляд заяви проведено без фіксації судового процесу технічними засобами, на підставі наявних матеріалів.
Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов наступного висновку.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Положення Конвенції щодо права особи на справедливий суд знайшли своє відображення у ст. 21 КПК, згідно з якою кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону.
Статтею 55 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя зобов`язаний своєчасно, справедливо та безсторонньо розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства, додержуватися присяги судді та дотримуватися правил суддівської етики.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.
Частиною 1 статті 80 КПК України визначено, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, суддя зобов`язаний заявити самовідвід.
У Конституції України закріплені основні засади судочинства та відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Відповідно до ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.
Керуючись ст.ст. 76, 81 КПК України, суд
Заяву судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_3 про самовідвід задовольнити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1