Справа № 461/1250/26
Провадження № 1-кс/461/3207/26
УХВАЛА

22.05.2026 м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

21.05.2026 до Галицького районного суду м.Львова надійшло клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 , в якому просить скасувати арешт на майно в частині володіння та користування, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.02.2026, а саме: мобільний телефон марки iPhone SE IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.02.2026 у кримінальному провадженні, внесеному 12.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170, накладено арешт на вилучене 19.02.2026 в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , майно, зокрема, на мобільний телефон ОСОБА_4 марки iPhone SE IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою із абонентським номером НОМЕР_3 . Вважає, що на даний час відсутні будь-які обставини, які вказували б на необхідність продовження арешту вказаного майна, адже в органу досудового розслідування було достатньо часу для проведення слідчих/процесуальних дій із вказаним майном, а також інших необхідних заходів з метою збереження слідів кримінального правопорушення, якщо таке було вчинено. Зазначає, що вказаний мобільний телефон є майном з електронною інформацією, яка може бути скопійована на відповідні носії інформації та зберігатись в оригіналі при матеріалах кримінального провадження без позбавлення власника права користування ним. З огляду на наведене просить клопотання задоволити.

Захисник та підозрюваний у судове засідання не з`явилися, 22.05.2025 від ОСОБА_3 на адресу суду надійшло клопотання, в якому просить клопотання про скасування арешту майна розглядати без його та ОСОБА_4 участі. Клопотання підтримав, просив таке задоволити.

25.05.2026 від слідчої ОСОБА_5 надійшла заява про розгляд клопотання про скасування арешту майна без її участі, щодо задоволення клопотання не заперечила.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що таке підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням ГУНП у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 12.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

19.02.2026 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 та ч. 1 ст. 366 КК України.

19.02.2026 проведено обшук в квартирі АДРЕСА_2 , в ході проведення якого виявлено та вилучено: мобільний телефон марки iPhone SE IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою із абонентським номером НОМЕР_3 ; доповідні із списком військовозобов`язаних, що не повернулись з обстеження в шести примірниках на шести аркушах, підписані головою ВЛК ОСОБА_4 ; два аркуші паперу із чорновими записами ОСОБА_4 ; список резервного складу ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 на 2023 рік в двох примірниках на двох аркушах.

Постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ГУ НП у Львівській області ОСОБА_10 від 19.02.2026 вищезазначені вилучені в ході проведення обшуку речі та документи визнано речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.02.2026 на вилучене майно накладено арешт.

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту є необхідність збереження речових доказів.

Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя враховує, що арешт на вказаний мобільний телефон накладений ще 20.02.2026, а відтак, вже пройшов достатній час для проведення необхідних слідчих дій з ним.

Відповідно до ч.2, 3 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок зберігання речових доказів врегульовано Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Службої Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, якою визначено, що речові докази можуть зберігатися в тому числі у власника, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі» проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. the United Kingdom від 24 жовтня 1986 року, серія А, № 108. п. 52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.

Таким чином, оскільки обставини, які були враховані при накладенні арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, враховуючи положення ст.100 КПК України, якими передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику, слідчий суддя вважає за необхідне в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме скасувати накладений на транспортний засіб арешт в частині заборони користування та передати це майно його власнику на відповідальне зберігання.

Разом з тим, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні, внесеному 12.02.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000170, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.332, ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України, триває досудове розслідування, а вказаний у клопотанні мобільний телефон визнаний речовим доказом, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку по справі, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає задоволенню в межах заявлений вимог, а саме в частині скасування заборони користування та володіння мобільним телефоном.

Керуючись ст.2, 7, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в:

клопотання захисника ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_4 - задоволити.

Скасувати арешт на майно в частині заборони користування та володіння, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 20.02.2026 на мобільний телефон марки iPhone SE IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , із сім-картою із абонентським номером НОМЕР_3 , - та передати такий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 .

В задоволенні решти вимог клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 26.05.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_11