н/п 1-кс/490/188/2026
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

про накладення арешту на майно

24 лютого 2026 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001012 від 14.12.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Прокурор звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на майно, яке вилучене 14.12.2025 в ході проведення огляду місця події, а саме: автомобіль марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 виданого ВРЕР ДАІ м. Хмельницька, належить ОСОБА_4 , зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , на момент ДТП перебував у безпосередньому користуванні ОСОБА_5 , з метою забезпечення збереження речового доказу.

Оскільки вказане майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та є речовими доказами, то слідчий вважає, що виникла необхідність у його арешті.

Вказує, що вилучене майно саме по собі та в сукупності з іншими матеріалами кримінального провадження має суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, оскільки вказані речі, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження внаслідок вчинення особою кримінального правопорушення, а також з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів. У зв`язку із цим є необхідність у накладенні арешту на вказане майно з метою збереження речових доказів відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

Також зазначив, що контактні дані про власника майна відсутні, а особа яка керувала транспортним засобом загинула.

А тому прокурор звернувся до суду з відповідним клопотанням, яке просить задовольнити.

Прокурор в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Зазначив про розгляд справи за його відсутності.

А тому суд, враховуючи закріплений ст.26 КПК України принцип диспозитивності, згідно якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні свої прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, вважає за можливе розглянути подане клопотання у їх відсутність та на підставі наявних матеріалів.

Дослідивши матеріали клопотання та докази, додані до такого, слідчий суддя встановив наступне.

Так, СУ ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001012 від 14.12.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно матеріалів досудового розслідування, що 14.12.2025, о 15:00 год., на автодорозі Н-24 «Ульянівка-Миколаїв», біля повороту до с. Білоусівка Вознесенського району відбулася ДТП (виїзд за межі проїзної частини) за участі водія ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (військовослужбовець, командир відділення 2-го ІНФОРМАЦІЯ_2 , спеціальне звання молодший сержант), який керуючи автомобілем "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі Н-24 «Ульянівка-Миколаїв» з боку м. Нова Одеса в напрямку м. Вознесенськ не впорався з керуванням, виїхав за межі проїзної частини вправо де контактував з деревами. Внаслідок ДТП ОСОБА_5 від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці.

Так, 14.12.2025 під час огляду місця ДТП, проведеного на ділянці проїжджої частини автодороги Н-24 «Благовіщенське-Миколаїв», в 1100 м. від повороту на с. Білоусівка Вознесенського району Миколаївської області, виявлено та вилучено вказаний автомобіль.

Постановою слідчого вказане майно, визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Крім цього, п.1 ч.2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення).

Разом з тим, постановою від 09.02.2026 року кримінальне провадження №0001012 від 14.12.2025 закрито, а речовий доказ у вигляді автомобіля марки "VOLKSWAGEN TRANSPORTER", реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернуто.

Відповідно до ч.1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З урахуванням вищенаведеного, зокрема те, що прокурором належним чином не доведено підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту автомобіля, а тому у вказаному клопотанні слід відмовити.

Керуючись вимогами ст. ст.170-173,309,395 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання прокурора Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0001012 від 14.12.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1