Провадження №1-кп/369/825/26
УХВАЛА

про відмову у зміні запобіжного заходу

24.03.2026 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

за участю захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

за участю обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу (зменшення розміру застави) обвинуваченому ОСОБА_11 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України,

встановив:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307 КК України, ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317, ч.1 ст. 263 КК України, ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 28 ч.1 ст. 263, ч. 3 ст. 15 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України, ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 27 ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України та ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 307, ч.3 ст. 311, ч.3 ст. 313, ч.3 ст. 28 ч.2 ст. 317 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 із застави в розмірі 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Захисник зазначає, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у виді застави саме у такому розмірі на даний час відпали, вказує на належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_11 та про те, що грошові кошти, які були внесені в якості застави за ОСОБА_11 були взяті у борг.

Обвинувачений ОСОБА_11 підтримав клопотання свого захисника та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував, щодо заявленого клопотання та просив відмовити у його задоволенні, оскільки вважав розмір застави, який визначений обвинуваченому ОСОБА_11 ухвалою суду обґрунтованим та достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки останнього.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст. 201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання..

Обставини, що враховуються при застосуванні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК України, відповідно до якої, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується; міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність постійного місця роботи або навчання; репутацію; майновий стан; наявність судимостей; розмір майнової шкоди, у завданні якої обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_11 обвинувачуються у тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Суд визнає доведеним наявність ризиків, що обвинувачений ОСОБА_11 може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, суд виходить у тому числі з тих обставин, що кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_11 , мають такий високий ступінь суспільної небезпеки, наявність якої, свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинуваченого, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Стосовно доводів захисника, щодо наявності скрутного фінансового становища заставодавця у зв`язку із отриманням коштів для внесення застави за ОСОБА_11 у борг, як на підставу для зміни запобіжного заходу, суд зазначає, що вказані обставини не містять жодних нових суттєвих аргументів, які б давали підстави для зменшення розміру застави. Зазначене пояснюється тим, що будь-які договори цивільно-правового характеру, укладені заставодавцями у зв`язку із внесенням застави, не мають взаємного зв`язку з кримінально-процесуальними відносинами, які виникли щодо застосування до підозрюваного/обвинуваченого запобіжного заходу. Сама специфіка застави як запобіжного заходу обумовлюється виключно її природою і метою у кримінальному провадженні і не спричиняє необхідність її зміни на інший запобіжний захід з огляду на необхідність повернення заставодавцю коштів.

Відповідно до ч. 7 ст. 182 КПК України внесення застави заставодавцем є його правом, а не обов`язком. Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави, повертається заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Внесення застави неможливе без взаємної згоди підозрюваного/обвинуваченого та заставодавця. Особа не може бути визнана заставодавцем усупереч її бажанню та волі, тобто вона висловлює своє добровільне волевиявлення на внесення застави та згоду нести матеріальну відповідальність за дії особи, за яку вона вносить заставу. Погоджуючись внести заставу та нести відповідні обов`язки як заставодавця, останній мав усвідомлювати існування ризику неповернення застави та звернення її в дохід держави. Отже, з огляду на вищезазначені законодавчі положення, у заставодавця відсутні законні підстави вважати, що грошові кошти внесені ним у якості застави за підозрюваного/обвинуваченого, будуть йому обов`язково повернуті у найкоротший строк до припинення дії цього запобіжного заходу.

Суд також відхиляє доводи захисника ОСОБА_6 про відсутність ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_11 з огляду на його належну процесуальну поведінку, а також на відсутність спроб переховуватись від суду.

Суд переконаний, що належна процесуальна поведінка обвинуваченого ОСОБА_11 та сумлінне виконання ним обов`язків, не свідчить про відсутність ризику переховування, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід у вигляді застави у розмірі визначеному судом, є таким, що достатньою мірою гарантує належну поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні, а загроза втрати такої застави (стягнення у дохід держави) є ефективним стримуючим фактором для нього.

За таких обставин, суд вважає такий розмір застави визначений ОСОБА_11 , а саме 450 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, співмірним з існуючими в кримінальному провадженні ризиками та забезпечує належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання ним обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У зв`язку із вищевикладеним, клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_11 не підлягає до задоволення.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 176 178, 181, 183, 184, 193, 194, 196, 197, 199, 201, 205, 331, 376, 392 КПК України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу (зменшення розміру застави) обвинуваченому ОСОБА_11 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3