Справа № 484/1380/26
Провадження № 1-КС/484/276/26
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

23 березня 2026 року м. Первомайськ

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , керівника Первомайської окружної прокуратури Миколаївської області ОСОБА_3 , слідчого СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , а також підозрюваного ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянув винесене у кримінальному провадженні № 0000236 слідчим СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_4 , погоджене із заступником керівника Первомайської окружної прокуратури ОСОБА_7 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, батька двох малолітніх дітей, військовослужбовця за мобілізацією на посаді водія-електрика інженерно-саперного взводу військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, УБД, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених п.5 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб та у носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу, -

ВСТАНОВИВ:

СВ Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області розслідується кримінальне провадження № 0000236 від 20.03.2026 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263 та п.5 ч.2 ст. 115 КК України.

23.03.2026 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування і суду; знищити, сховати чи спотворити докази у справі; незаконно впливати на свідків; продовжити вчиняти кримінальні правопорушення; перешкоджати досудовому розслідуванню іншим чином.

Клопотання мотивоване тяжкістю кримінального правопорушення; обґрунтованістю підозри, яка підтверджується сукупністю доказів; наявністю передбачених ст. 177 КПК України ризиків, яким неможливо запобігти інакше, ніж тримаючи ОСОБА_5 під вартою.

При цьому ризик переховування від органів досудового розслідування або суду мотивований тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, який передбачає позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Слідчий вважає, що усвідомлюючи неминучість жорсткого покарання, наявні об`єктивні підстави для уникнення правосуддя шляхом втечі. Підозрюваний має можливість зміни місця перебування без повідомлення відповідних органів.

Ризик знищення, переховування або спотворення речей і документів обґрунтований тим, що підозрюваний проживав у квартирі, де вчинено кримінальне правопорушення, тому має вільний доступ до потенційних речових доказів.

Ризик незаконного впливу на свідків мотивований загрозою їх залякування або шантажу.

Ризик продовження злочинної діяльності мотивований тим, що він як військовослужбовець має доступ до зброї та боєприпасів, незаконно перевіз їх до свого місця проживання, де також проживали його малолітні діти, чим створив загрозу оточуючим.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні оспорював обґрунтованість підозри, посилаючись на те, що не мав умислу на вбивство, надіслав дружині і дітям посилку з продуктами харчування і поклав у неї електронні сигарети які їм в частину прислали волонтери. Сам не курить, не знав, що сигарети небезпечні. З дружиною мав нормальні стосунки, не мав наміру їй нашкодити і тим більше не мав наміру завдати шкоди своїм дітям. Також вважає, що боєприпаси та вибухівку йому підкинули, він нічого такого додому не привозив і там не зберігав, розумів, що дома живуть діти і це небезпечно. Проти задоволення клопотання заперечував, просив обрати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем розташування військової частини, в якій він служить.

Захисник підтримав думку підозрюваного, просив до з`ясування всіх обставин обрати підозрюваному запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за місцем проходження служби. Зазначив, що ОСОБА_5 раніше не судимий, мав нормальні стосунки з дружиною, учасник АТО, учасник бойових дій.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши додані до клопотання документи та ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання обґрунтоване і підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно до ч.2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілих, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КК України, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

У відповідності до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21.04.2011 термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. the United Kingdom), п. 32, Series A, № 182).

Відповідно до вимог ст.ст. 177, 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм обранням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу в обов`язковому порядку судом повинні враховуватися вимоги ст.ст. 177-178 КПК України.

21.03.2026 року ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 263, п.5 ч.2 ст. 115 КК України, а саме у вбивстві, тобто в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, вчиненому способом, небезпечним для життя багатьох осіб та у носінні, зберіганні, придбанні та збуті бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При цьому досудовим розслідуванням було встановлено, що 17 березня 2026 року, точного часу під час досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_5 , діючи з умислом на протиправне заподіяння смерті своїй дружині ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , способом, небезпечним для життя багатьох осіб, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи можливість заподіяння смерті іншим людям та свідомо припускаючи настання таких наслідків, використовуючи пластичну вибухову речовину з капсулем детонатором та електро-запалювачем. яка була у нього, незаконно виготовив саморобний вибуховий пристрій, який замаскував під електронну сигарету типу «ELFBAR». Вказаний саморобний пристрій ОСОБА_5 помістив до коробки разом із продуктам харчування, перемотав її скотчем та передав своїм знайомим ОСОБА_10 до відділення «Нової Пошти» для відправки дружині ОСОБА_9 , при цьому достеменно знаючи, що ОСОБА_9 скористається вказаним вибуховим пристроєм, так як постійно користувалася електронними сигаретами.

20.03.2026 приблизно о 15:30 ОСОБА_9 отримала у відділенні № 4 «Нової Пошти» вищевказану посилку та занесла її до місця свого проживання по АДРЕСА_2 , де також проживали її двоє малолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Того ж дня, у період часу з 16:00 до 16:30 ОСОБА_9 відкрила посилку та дістала з неї саморобний вибуховий пристрій, замаскований під електронну сигарету типу «ELFBAR», якою в подальшому скористалася, внаслідок чого відбувся вибух. У результаті спрацювання вибухового пристрою ОСОБА_9 отримала вибухову травму, внаслідок якої її смерть настала на місці події. Окрім цього, внаслідок вибуху малолітня ОСОБА_11 отримала термічні опіки II ступеня обличчя, кистей рук, множинні осколкові поранення грудної клітини, волосистої частини голови, термічний опік верхніх дихальних шляхів. ОСОБА_12 внаслідок вказаної події отримав баротравму вух.

Крім того, ОСОБА_5 , діючи всупереч положенням Постанови Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 «Про затвердження Положення про дозвільну систему», наказу Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї та вибухових матеріалів», діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи злочинний умисел на незаконне придбання, перевезення та зберігання боєприпасів, діючи з прямим умислом, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, достовірно знаючи, що йому не надано дозвіл на придбання, носіння та зберігання боєприпасів, у невстановленому в ході досудового розслідуванні місці, у невстановлений час та спосіб, та у не встановленої особи незаконно придбав боєприпаси, а саме: накольний механізм мінного універсального взривача 3, підривач типу УД 3, запалювальну трубку 50, заводську запалювальну трубку 300, МВ у кількості 2 шт., пластичну вибухову речовину приблизно 500 гр., мінні детонатори типу МД-2 у кількості 36 шт., корпуси гранат Ф-1 у кількості 5 шт., ручну гранату дистанційну моделі 5, ручну протипіхотну оборонну гранату, пластичну вибухову речовину С-4 приблизно 1 кілограм, підривачі типу УЗРГМ-2 у кількості 4 шт., електродетонатор ЕДП-р у кількості 3 шт. та тротилові шашки у кількості 5 шт. (приблизно 1 кілограм), які у подальшому, продовжуючи свій протиправний умисел. у невстановлений досудовим розслідуванням час, вищезазначені незаконно придбані боєприпаси незаконно перевіз до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 , де незаконно їх зберігав.

21.03.2026 в ході невідкладного обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 за вказаною вище адресою було виявлено та вилучено зазначені вище предмети.

Зазначені вище обставини підозри підтверджуються наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 20.03.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого було виявлено труп ОСОБА_9 , а також коробку від присланої ОСОБА_5 посилки, саморобний пристрій для куріння, пластид та інші предмети, що складали вміст посилки; актом перевірки об`єкта на наявність вибухових матеріалів від 20.03.2026; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 20.03.2026; протоколами допиту свідків від 21.03.2026, які пояснювали, що ОСОБА_9 , 20.03.2026 року отримала посилку від свого чоловіка, яку принесла додому; протоколі затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_5 від 21.03.2026; протоколі огляду місця події від 21.03.2026 за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого у місцях, вказаних ОСОБА_5 , було виявлено та вилучено зброю, вибухові пристрої та речовини; актом перевірки об`єктів на наявність вибухових матеріалів від 21.03.2026; довідкою про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 21.03.2026.

Вважаю, що зазначені вище встановлені під час досудового розслідування обставини є достатніми для підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених п.5 ч.2 ст. 115 та ч.1 ст 263 КК України, тобто підозра є обґрунтованою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу, факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Крім того, із врахуванням критеріїв обґрунтованості підозри, викладені у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кавала проти Туреччини» (заява №28749/18) для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Метою обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання особи є подальше розслідування кримінальної справи шляхом підтвердження або зняття підозр, які є підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та затримання. Таким чином, факти, які викликають підозру, не повинні бути такого ж рівня, як ті, які необхідні для обґрунтування обвинувального вироку або навіть притягнення до відповідальності, що настає на наступному етапі процесу кримінального розслідування.

Стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_5 із вчиненням кримінальних правопорушень, які йому інкримінуються, тобто виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадженні з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження, визначених статтею 2 КПК України.

При цьому версія вбивства через необережність не спростовує обґрунтованість підозри за ч.2 ст. 115 КК України, адже обидві версії потребують перевірки. Версія ОСОБА_5 про те, що боєприпаси йому підкинули, спростовується матеріалами кримінального провадження і поясненнями слідчого про те, що під час проведення огляду місця події обшук квартири не проводився, тому не можна було виявити вибухівку і боєприпаси. Вже після затримання ОСОБА_5 було з`ясовано, що за місцем його проживання можуть знаходитися такі предмети, у зв`язку з чим слідчий невідкладно провів обшук, тому що вибухівка у багатоквартирному будинку загрожувала життю багатьох людей. При цьому і огляд місця події, і обшук проводились під відеозапис. Після огляду квартири ІНФОРМАЦІЯ_5 квартира була опечатана і до початку обшуку 21.03.2026 року пломбування не було порушене, що вказує на відсутність можливості доступу до квартири сторонніх осіб.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі. Він раніше не судимий. Відповідно до п.4 ч.2 ст. 183 КПК України можливо застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України.

21.03.2026 року о 04.00 годині відбулось фізичне затримання ОСОБА_5 в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.5 ч.2 ст. 115 КК України.

ОСОБА_5 має посередню репутацію. Характеристика на ОСОБА_5 суду не надана. Згідно наданих документів він не судимий, є військовослужбовцем за мобілізацією, учасник бойових дій, був одружений з потерпілою, має двох малолітніх дітей.

За таких обставин суд вважає, що підозрюваний дійсно може переховуватися від органів досудового розслідування і від суду з метою ухилитися від кримінальної відповідальності, оскільки в разі доведеності його вини судом можливе призначення покарання у виді позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі. Також він може впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, що перешкодить повному, всебічному та неупередженому дослідженню обставин у кримінальному провадженні, оскільки такі особи ще не давали свої покази безпосередньо суду, тому є великий ризик, що підозрюваний, перебуваючи на волі, зможе впливати на їх пояснення. Також суд погоджується з тим, що підозрюваний зможе знищити, сховати чи спотворити докази у справі, оскільки злочин вчинено за місцем його проживання, де саме і наявні сліди злочину, які хоч і зафіксовані на даний час, але може виникнути потреба в додатковому дослідженні місця події. Крім того, обставини вчинених злочинів свідчать про можливість спонтанної агресивної поведінки підозрюваного, спрямованої на інших людей. І хоча продовження злочину неможливе, тому що смерть потерпілої вже настала, однак суд погоджується з тим, що ОСОБА_5 може вчинити інші протиправні, в тому числі і злочинні дій, спрямовані на приховування вчиненого ним злочину, а також незаконні дії з бойовими припасами та вибуховими речовинами, до яких як військовий він може мати доступ.

Зазначені вище обставини свідчать про наявність обґрунтованих ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Враховуючи особу підозрюваного, який за місцем проживання характеризується посередньо; підозрюється у вчиненні особливо тяжкого і тяжкого злочинів; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, вважаю, що застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою (більш м`якого) не забезпечить належної поведінки підозрюваного в ході досудового розслідування та під час судового розгляду в кримінальному провадженні, виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, відсутність впливу на учасників кримінального провадження, а тому є доцільним обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання ОСОБА_5 під вартою в повній мірі відповідає меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці Європейського суду з прав людини і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ у справі «Летельє проти Франції». ОСОБА_13 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке посягає на одну з центральних цінності будь-якого правового суспільства життя та здоров`я особи. В цьому і полягає суспільний інтерес, що виправдовує відповідний відступ.

За таких обставин, на думку суду, жоден з більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання вищенаведеним ризикам та не забезпечить виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Обставини, що перешкоджають триманню ОСОБА_5 під вартою, відсутні.

З наведених вище підстав клопотання ОСОБА_5 та його захисника про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту не підлягає задоволенню.

Строк тримання під вартою відповідно до ч.2 ст. 197 КПК України слід обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 і він не може перевищувати строку досудового розслідування.

Оскільки ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, пов`язаного із застосуванням насильства, відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України суд не визначає розміру застави, що може бути внесена протягом строку тримання під вартою, як альтернативного запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 12, 111, 176-178, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Преображенка Чаплинського району Херсонської області, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 18 травня 2026 року включно.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 20.03.2026 року.

Строк дії ухвали до 18 травня 2026 року включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її винесення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: