провадження № 1-кс/294/2/26
справа № 294/1138/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року м. Чуднів

Слідчий суддя Чуднівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб органів національної поліції уповноважених на внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин,-

В С Т А Н О В И В:

01.06.2023 до суду надійшла скарга ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб органів національної поліції уповноважених на внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин їх дослідження.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.05.2025 головуючим у справі №294/1138/23 визначено суддю ОСОБА_1 .

В судові засідання 05.01.2026, 23.02.2026, 16.03.2026 та 23.03.2026 скаржник не з`явився, про день, час та місце розгляду його скарги був повідомлений належним чином, шляхом скерування йому судових повісток за адресою його місця проживання, однак конверти повернулися з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою", крім того останнього було надіслано повідомленя у додаток "Viber", доставка якого підтверджується довідками про доставку повідомлень у додаток "Viber".

Заяв чи клопотань щодо відкладення судового засідання ОСОБА_3 до суду не надав.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачаено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, зокрема, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Враховуючи викладене, зважаючи на неодноразове призначення справи до судового розгляду, при цьому відсутність в суду будь - якої інформації про причини неявки скаржника, суд доходить висновку, що ОСОБА_3 ігнорує виклики до суду щодо розгляду його скарги, що вказує на те, що він втратив інтерес до її розгляду, де його участь є обов`язковою.

В свою чергу, суд вичерпав всі наявні законні можливості щодо виклику скаржника ОСОБА_3 , надавши йому достатньо часу для того, щоб з`явитись до суду та прийняти участь в розгляді скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Слідчий суддя при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

КПК України не містить загального положення про заборону зловживання процесуальними правами.

Заборона зловживання процесуальними правами не потребує закріплення у нормах КПК України, оскільки вона є загальноправовим (конституційним) принципом і поширюється на всі галузі права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Враховуючи всі вищезазначені обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що скаржником скарга не підтримана внаслідок втрати інтересу, а тому, відповідно до ст. 303 КПК України вона не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 214, 303-307 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб органів національної поліції уповноважених на внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_4