Номер провадження №11-сс/4805/217/26
Категорія ч.4 ст.399 КПК України Доповідач ОСОБА_2
Житомирський апеляційний суд
Ухвала

23 березня 2026 р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду ОСОБА_2 перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР,

в с т а н о в и в:

В провадженні Житомирського апеляційного суду перебувало судове провадження №296/14154/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Ухвалою Житомирського апеляційного суду від 03 лютого 2026 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, а ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР - без змін.

Разом з цим, ОСОБА_3 16.03.2026 р. повторно подав апеляційну скаргу на вище зазначену ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.12.2025 р.

Дослідивши апеляційну скаргу та матеріали судового провадження в межах оскарження ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.12.2025 р., вважаю, що у відкритті апеляційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п.8 ч.2 ст.129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною 1 ст.24 КПК України встановлено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України.

Згідно із ч.1 ст.1 КПК порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством, аналіз якого свідчить, що унормування кримінальних процесуальних відносин відбувається шляхом чіткого та імперативного визначення процедур, регламентації прав їх учасників для попередження свавільного використання владними органами своїх повноважень і забезпечення умов справедливого судочинства.

В свою чергу, згідно норм ч.4 ст.424 КПК України, ухвала слідчого судді після її перегляду в апеляційному порядку, а також ухвала суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги на таку ухвалу оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

У відповідності ж до ч.4 ст.532 КПК України, судові рішення суду апеляційної та касаційної інстанцій набирають законної сили з моменту їх проголошення.

При цьому, в судовому (апеляційному) провадженні №296/14154/25 за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2025 року, 03.02.2026 р. апеляційним судом за результатами розгляду цього провадження було постановлено остаточне судове рішення - ухвала Житомирського апеляційного суду від 03.02.2026 р., яка набрала законної сили з моменту її проголошення та не підлягає касаційному оскарженню.

За таких умов, фактично повторне оскарження ОСОБА_3 тієї ж самої ухвали слідчого судді Корольовського районного суду м.Житомира від 22.12.2025, котра вже була предметом апеляційної перевірки з постановленням апеляційним судом відповідного судового рішення за результатами апеляційного розгляду по суті, об`єктивно виходить за процесуальний механізм оскарження судового рішення, в даному випадку, ухвали слідчого судді, таке оскарження є неможливим.

Відповідно до ч.4 ст.399 КПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Враховуючи те, що в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3 порушує питання про незаконність ухвали слідчого судді, законність якої було перевірено в апеляційному порядку з постановленням апеляційним судом остаточного рішення, вважаю, що в даному випадку необхідно застосувати положення ч.6 ст.9 КПК України, загальні засади кримінального провадження, визначені ч.1 ст.7 цього Кодексу, та на підставі ч.4 ст.399 КПК України - відмовити у відкритті апеляційного провадження, повернувши апеляційну скаргу особі, яка її подала разом із доданими матеріалами.

Керуючись ч.4 ст.399 КПК України,

п о с т а н о в и в :

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на ухвалу слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 22.12.2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати ОСОБА_3 , разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

На ухвалу апеляційного суду учасниками судового розгляду справи можуть бути подані касаційні скарги до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя: