Провадження №1-кп/748/112/26
Єдиний унікальний№ 748/3428/25
УХВАЛА

31 березня 2026 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

під час розгляду в судовому засіданні кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 лютого 2025 року за №0000702, відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігів, Чернігівської області, громадянина України, раніше не судимого, в силу ст.89 КК України, освіта середня, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

що обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України

з участю прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чернігівського районного суду Чернігівської області знаходиться кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 25 лютого 2025 року за №0000702, згідно з яким ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Судове засідання підлягає відкладенню для виклику свідка.

Прокурором в судовому засіданні заявлено клопотання про продовження ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_3 перебуваючи на волі може переховуватись від суду, впливати на свідків, а також іншим чином перешкодити кримінальному провадженню, а інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належного виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків.

Захисник, позицію якого підтримав обвинувачений, заперечив щодо клопотання про продовження запобіжного заходу, оскільки воно є необґрунтованим.

Ухвалою судді Чернігівського районного суду Чернігівської області від 03.02.2026 ОСОБА_3 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою термін якого закінчується 04.04.2026.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд приходить до наступного.

З матеріалів кримінального провадження і доводів прокурора в судовому засіданні вбачається, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, усвідомлюючи тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання винуватим, може переховуватися від суду.У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того перебуваючи на волі обвинувачений може впливати на свідків, так як не всі свідки в даному кримінальному провадженні допитані. Суд вважає, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу та на які звертає увагу прокурор хоча і зменшилися, однак в повні мірі не відпали .Рівень цих ризиків перевищує межу, яка б дозволила застосувати більш м`який запобіжний захід з тим, щоб такий захід зміг забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 на 60 днів.

Крім того, згідно ч.8 ст.176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

Оскільки ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, суд, з урахуванням вимог п.3 ч.4 ст.183 КПК України, не вбачає підстав визначати обвинуваченому розмір застави.

Керуючись ст.ст.331, 371, 372, 392 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Судове засідання відкласти та призначити наступне судове засідання 23 квітня 2026 року на 15 годину 00 хвилин.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 30 травня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала в частині продовження запобіжного заходу може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1