Справа № 727/3160/26
Провадження № 1-кп/727/282/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_1

За участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3

захисників: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачених: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці клопотання прокурора щодо запобіжних заходів по кримінальному провадженні №727/3160/26, зареєстрованому в ЄРДР за №0000056 від 21.01.2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.189 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

04.03.2026 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшло кримінальне провадження, зареєстроване в ЄРДР за №0000056 від 21.01.2025 року, по обвинуваченню ОСОБА_10 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.189 КК України.

Ухвалою суду від 06.03.2026 року по кримінальному провадженню №727/3160/26 призначено підготовче засідання на 12.03.2026 року 16 год. 00 хв.

12.03.2026 року до суду надійшли клопотання прокурора відносно обвинувачених про продовження строку тримання під вартою без можливості внесення застави.

Клопотання обґрунтовував тим, що ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_14 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою продовжено до 28.03.2026 року.

Обвинуваченим ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду м.Києва від 22.01.2026 року змінено запобіжний захід на тримання під вартою до 20.03.2026 року.

ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, яке відноситься до категорії особливо тяжких.

Вважає, що існують ризики, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачені можуть здійснити дії, передбачені п.п. 15 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Переховуватись від суду, оскільки в обвинувачених наявні тісні зв`язки зі злочинною спільнотою у м. Чернівці, останні обізнані у заходах конспірації та з метою ухилення від кримінальної відповідальності вони можуть вдатись до спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду та/або вдатись до залишення території України у незаконний спосіб;

2) Знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Вважає цей ризик реальним, зважаючи на те, що обвинувачені мають у своєму користуванні майно (речі), документи, які мають істотне значення, та у разі їх спотворення чи знищення встановлення всіх обставин кримінального правопорушення буде неможливим. Органом досудового розслідування проведено обшуки, під час яких виявлено та вилучено велику кількість речей і документів, які можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, які були знаряддям протиправних дій.

Якщо відносно обвинувачених не застосовувати тримання під вартою, існує обґрунтований ризик знищення, приховування або спотворення вказаних речей та документів безпосередньо обвинуваченими чи іншими особами за його дорученням та/або згодою. У разі отримання обвинуваченими вільного доступу до засобів зв`язку, інших технічних пристроїв із можливістю підключення до мережі Інтернет, вони матимуть можливість знищити або спотворити вже здобуті органом досудового розслідування докази, а також інші недосліджені докази на цей час, які можуть мати значення для встановлення об`єктивної істини у провадженні.

3) Незаконно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні. Перебуваючи не під вартою, обвинувачені зможуть вільно впливати на потерпілих та свідків шляхом тиску, погроз, підкупу чи іншим чином з метою їх переконання чи примушення до відмови надавати показання або до надання завідомо неправдивих показів.

4) Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Так, обвинувачені можуть перешкоджати встановлення персональних даних інших осіб, причетних до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень, у тому числі керувати їх протиправною діяльністю віддалено за допомогою засобів зв`язку.

5) Вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити правопорушення, у якому обвинувачується. На наявність ризику продовження злочинної діяльності вказує відкритий та цинічний характер кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 . Їх протиправна діяльність мала системний характер та спрямована проти громадської безпеки та на завдання шкоди життю та/або здоров`ю інших осіб. З огляду на суспільну небезпеку вчинених ними діянь, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження викритої злочинної діяльності є цілком ймовірною і обґрунтованою.

Зазначив, що жоден інший більш м`який запобіжний захід не зможе забезпечити виконання завдань кримінального провадження та запобігти існуючим ризикам.

Даних, які б вказували на неможливість застосування до ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, не встановлено.

Просив клопотання про продовження дії відносно обвинувачених запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Захисники ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та обвинувачені ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 заперечували проти заявлених клопотань. Вважають, що відсутні підстави для застосування відносно обвинувачених найбільш суворого виду запобіжного заходу, оскільки наведені стороною обвинувачення ризики є недоведеними.

Заслухавши думку учасників справи, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

За змістом ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

У відповідності до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Як було встановлено судом, ОСОБА_10 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.189 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_10 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому, ухвалою від 05.02.2026 року строк тримання ОСОБА_10 під вартою продовжено до 28.03.2026 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_14 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому, ухвалою від 05.02.2026 року строк тримання ОСОБА_14 під вартою продовжено до 28.03.2026 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_11 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. У подальшому, ухвалою від 05.02.2026 року строк тримання ОСОБА_11 під вартою продовжено до 27.03.2026 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_12 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 21.05.2025 року ОСОБА_12 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2026 року змінено запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_12 , на тримання під вартою без визначення розміру застави до 20.03.2026 року.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва, ОСОБА_13 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 29.05.2025 ОСОБА_13 звільнено з-під варти у зв`язку з внесенням застави та покладено на нього обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України. Згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22.01.2026 року змінено запобіжний захід у вигляді застави, застосований до ОСОБА_13 , на тримання під вартою без визначення розміру застави до 20.03.2026 року.

При вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше.

Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

При цьому, обставини здійснення підозрюваним (обвинуваченим) конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, судового провадження.

Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 року суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості пред`явленого обвинувачення, оцінка наданих суду на даному етапі кримінального провадження доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра (обвинувачення) обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення, є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Характер та фактичні обставини інкримінованих обвинуваченим ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 кримінальних правопорушень, їх тяжкість та суспільне значення, свідчать про їх підвищену суспільну небезпеку. При цьому суд зазначає, що сама тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченим, не є основною чи безпосередньою підставою для застосування запобіжних заходів, а оцінюється в сукупності з наявними ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризиків та їх обґрунтованість.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Отже, ризик - це подія, яка ймовірно може настати за наявності певних підстав. З огляду на обставини кримінального провадження існує певна ймовірність того, що обвинувачений із метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому правопорушення може вдатися до відповідних дій.

Так, наявність ризику переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що обвинувачені можуть ухилятися від суду, оскільки злочин, передбачений ч.4 ст.189 КК України, який їм інкримінується є особливо тяжким, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 12 років з конфіскацією майна. Будучи обізнаними про покарання, що їм загрожує за інкримінований злочин, для уникнення покарання обвинувачені можуть переховуватися від суду.

Прецедентною практикою Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.01.2001 зазначено, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування», а тому ймовірна тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченим, у разі визнання останніх винуватими у кримінальному правопорушенні, є суттєвим елементом, який підтверджує існування ризику переховування останніх від суду. Ця обставина, у свою чергу, може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства.

Ризик незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому ж кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) обґрунтовується тим, що з метою уникнення кримінальної відповідальності, обвинувачені можуть незаконно впливати на потерпілих та свідків, які надали органу досудового розслідування показання. При встановленні наявності ризику впливу на потерпілих та свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на потерпілого та свідка існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілих та свідків та дослідження їх судом.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, відповідно до ч. 4 ст. 95 КПК України.

Тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Також, обґрунтованим є ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, в якому обвинувачуються, оскільки обвинувачені можуть надалі вчиняти кримінальні правопорушення, так як не мають постійного місця роботи, а отже, сталого джерела доходів, необхідних для забезпечення їх життєдіяльності, що може стати підставою для вчинення кримінальних правопорушень, оскільки вимагання може приносити швидкий стабільний дохід.

Крім того, суд враховує відомості про особу кожного обвинуваченого, зокрема: ОСОБА_10 : раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, є учасником бойових дій (зі слів); ОСОБА_11 : раніше не судимий, на утриманні одна неповнолітня дитина; ОСОБА_12 раніше не судимий, не працює; ОСОБА_13 : раніше не судимий; ОСОБА_14 - раніше судимий.

З огляду на зазначене та враховуючи думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту, враховуючи конкретні обставини справи та особи обвинувачених, приходить до висновку, що відносно них слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки на даний час наявні ризики, які дають достатні підстави вважати, що вони можуть здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а саме, переховуватися від суду, перешкоджати судовому провадженню іншим чином, продовжити суспільно-небезпечні дії, які можуть завдати шкоди суспільству. В умовах воєного стану застосування інших більш м`яких запобіжних заходів відносно обвинувачених суд вважає недостатнім.

Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить із необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого кримінального правопорушення, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченим запобіжний захід у виді тримання під вартою, не відпали.

На підставі наведеного, зважаючи на завдання кримінального провадження, передбаченого ст. 2 КПК України та виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст.ст. 5,6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», а також те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів та що метою запобіжного заходу є подальший розгляд справи, який повинен підтвердити або спростувати підозру, яка була підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що відносно обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

Одночасно, суд керується положеннями п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, відповідно до яких слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні, зокрема, щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Тому, враховуючи те, що ОСОБА_10 ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 обвинувачуються у вчиненні злочину із застосуванням насильства і погрозою його застосування та відсутність можливості запобігання зазначеним вище ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, суд вважає, що інший запобіжний захід не забезпечать належної поведінки обвинувачених під час розгляду справи, а тому приходить до висновку, що відносно обвинувачених необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.5, 7, 177, 183, 194,197, 315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 травня 2026 року 18 год. 00 хв.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 травня 2026 року 18 год. 00 хв.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 травня 2026 року 18 год. 00 хв.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 травня 2026 року 18 год. 00 хв.

Продовжити застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 10 травня 2026 року 18 год. 00 хв.

Копію ухвали негайно вручити прокурору, обвинуваченому, начальнику Державної установи «Київський слідчий ізолятор» та начальнику Державної установи «Чернівецький слідчий ізолятор» для відома та виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом семи днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 16.03.2026 року.

Головуючий-суддя: ОСОБА_1