Справа № 643/7293/25
Провадження № 1-кп/643/383/26
УХВАЛА

20.01.2026 Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

перекладача ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000461 від 12.02.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч.1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Салтівського районного суду міста Харкова перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк якого продовжено до 23.01.2026.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою, оскільки наявні ризики передбачені ст.177 КПК України встановлені при обранні запобіжного заходу не відпали та продовжують існувати.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 , який призначений ухвалою суду на окрему процесуальну дію, щодо продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою заперечували, просили змінити на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що ризики передбачені ст.177 КПК України прокурором не доведені та не підтверджені. Просили врахувати, що ОСОБА_5 має цивільну дружину та двох неповнолітніх дітей, має соціальні зв`язки.

Суд, заслухавши думку учасників судового засідання, дійшов до наступних висновків.

У відповідності до ч.1 ст.331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Нормами ч.2 цієї статті визначено те, що вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Розглядаючи клопотання сторони обвинувачення про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення в порядку ст. 199 КПК України, суд повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та умови, за яких таке продовження можливе.

Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, у тому числі проти життя та здоров`я іншої особи, за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, не має місця реєстрації на території м.Харкова та Харківської області, є громадянином іноземної держави, не має законних джерел заробітку, розлучений, не має соціальних зв`язків.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, у тому числі проти життя та здоров`я іншої особи, за яке передбачено покарання від 7 до 10 років позбавлення волі, то усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує, з метою його уникнення, може вчинити дії направлені на переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також, наразі не всі допитані свідки, а тому існує ризик впливу обвинуваченого на свідків.

Оцінюючи обґрунтованість ризику, передбаченого у п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме вчинення іншого кримінального правопорушення, суд звертає увагу на те, що ОСОБА_5 не має постійного місця роботи, тобто засобів для існування, має досвід поводження з вогнепальною зброєю, що може спонукати його на вчинення кримінальних правопорушень.

Таким чином, суд вважає, що ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор, які були враховані судом при застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, існують, вони не зменшились та їх існування не закінчилось.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи не здатні забезпечити належної поведінки обвинуваченого та вважає можливим та необхідним продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Суд звертає увагу, що ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Доводи захисту на те, що ОСОБА_5 має міцні соціальні зв`язки, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду клопотання.

За таких обставин, суд вбачає, що застосування інших, більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити виконання обвинуваченим його процесуальних прав та обов`язків, що безпосередньо впливає на дотримання розумних строків судового розгляду.

Також, суд вважає, що продовження строку утримання під вартою ОСОБА_5 виправдано тим, що у справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

Згідно із ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Інкримінований ОСОБА_5 злочин, передбачений ч.2 ст.121 КК України, пов`язаний із застосуванням насильства, у зв`язку з цим суд не вбачає підстав для визначення обвинуваченому застави.

Керуючись ст. ст. 177, 189-191, 331, 336, 369, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою - відмовити.

Продовжити застосування запобіжного заходу стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - у виді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, тобто до 20.03.2026.

Ухвала щодо продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22.01.2026.

Суддя ОСОБА_1