Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/1485/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 листопада 2025 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань об`єднане кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000119 від 07.10.2025 та за № 0000123 від 19.10.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, зареєстрованого та проживаючого АДРЕСА_1 , із професійно-технічною освітою, тимчасово непрацюючого, неодруженого, інваліда 3-ої групи, раніше судимого: - за ч. 1 ст. 126 КК України вироком Міжгірського районного суду від 12.02.2025 до покарання у виді громадських робіт строком на 160 годин; - за ч. 1 ст. 125 КК України вироком Міжгірського районного суду від 18.03.2025 до покарання у виді громадських робіт строком на 60 годин та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Міжгірського районного суду від 12.02.2025 та призначено остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин; - за ч. 1 ст. 125 КК України вироком Міжгірського районного суду від 24.03.2025 до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком приєднано невідбуте покарання за вироком Міжгірського районного суду від 18.03.2025 та призначено остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 200 годин та штрафу 850 грн, які слід виконувати самостійно; - за ч. 2 ст. 125 КК України вироком Міжгірського районного суду від 15.04.2025 до покарання у виді громадських робіт строком на 180 годин та на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Міжгірського районного суду від 18.03.2025 та призначено остаточне покарання у виді громадських робіт на строк 240 годин (відбув повністю), та на підставі ч. 3 ст. 72 КК України призначене за вироком Міжгірського районного суду від 24.03.2025 покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн (сплачено) виконувати самостійно від покарання, призначеного за цим вироком; - за ст. 126-1 КК України вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.08.2025 до покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 рік із покладенням на нього обов`язків, передбачених частинами 2, 3 ст. 59-1 КК України та направленням для проходження програми для кривдника на строк 3 місяці, депутатом не являється,

в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України,

у с т а н о в и в:

6 жовтня 2025 року близько 17:00 год ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`янінні та знаходячись у коридорі будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин затіяв словесну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_4 , мешканкою цього ж будинку, під час якої, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів руками і ногами по різних частинах тіла, а саме голові та спині потерпілої ОСОБА_4 .

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_5 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 88-м від 08.10.2025, спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді набряку м`яких тканин на волосистій частині голови в лівій тім`яній ділянці та синець на шкірних покривах лівої лопаточної ділянки. Ці тілесні ушкодження виникли від дії тупих, твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути стиснуті пальці в кулак сторонньої особи. Розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. По давності виникнення вкладаються в час події, яка мала місце 06.10.2025. Малоймовірно, що вказані вище тілесні ушкодження виникли від падіння з висоти власного росту.

Також 18 жовтня 2025 року близько 18:00 год ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у коридорі будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин затіяв словесну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_4 , мешканкою цього ж будинку, в ході якої, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів руками і ногами по різних частинах тіла, а саме голові та спині потерпілої ОСОБА_4 .

У результаті своїх протиправних дій ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово-медичного експерта № 91-м від 22.10.2025, спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах поясничної ділянки більше справа, синець на шкірних покривах верхнього квадрата лівої сідниці та синець шкірних покривах верхнього квадрата правої сідниці. Дані тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак або ноги сторонньої особи, розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. По давності виникнення вкладаються в час події, яка мала місце 18.10.2025 року, окрім синця на шкірних покривах верхнього квадрата правої сідниці (виник пізніше). Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження виникли від падіння з висоти власного зросту, а є наслідками локальних ударів.

Окрім цього, 19 жовтня 2025 року близько 13:00 год ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись у кімнаті будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин затіяв словесну сварку зі своєю сестрою ОСОБА_4 , мешканкою даного будинку, під час якої, діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, наніс декілька ударів ногами по спині та сідницях потерпілої ОСОБА_4 .

Унаслідок своїх протиправних дій ОСОБА_4 , згідно з висновком судово-медичного експерта № 92-м від 22.10.2024, спричинив потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах поясничної ділянки більше справа, синець на шкірних покривах верхнього квадрата лівої сідниці та синець на шкірних покривах верхнього квадрата правої сідниці. Ці тілесні ушкодження виникли від дії тупих твердих предметів по ударному механізму дії, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак або ноги сторонньої особи, розладу здоров`я за собою не потягли і по цій ознаці кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я. По давності виникнення тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах верхнього квадрата правої сідниці вкладаються в час події, яка мала місце 19.10.2025. Тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірних покривах поясничної ділянки більше справа та синця на шкірних покривах верхнього квадрата лівої сідниці, могли виникнути раніше, незадовго до вище вказаної події. Малоймовірно, що дані тілесні ушкодження могли виникнути при падінні з висоти, а є наслідками локальних ударів.

Ці дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, а саме спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, та щиро розкаявся у вчиненому.

Покази обвинуваченого ОСОБА_5 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

У судовому засіданні прокурорка ОСОБА_3 не заперечувала проти розгляду справи в порядку, установленому ч. 3 ст. 349 КПК України, та просила /з урахуванням фактичних обставин цього кримінального провадження, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого/ призначити ОСОБА_5 покарання у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 200 годин та на підставі ст. 71 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком від 26.08.2025.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засідання просила суворо ОСОБА_5 не карати, оскільки з обвинуваченим примирилася.

Вирішуючи питання щодо обсягу дослідження доказів суд установив, що фактичні обставини справи повністю визнаються учасниками справи, відповідно до їх викладу в обвинувальному акті, та не оспорюються ними.

Суд роз`яснив учасникам справи, що у випадку визнання ними обставин провадження, може бути визнано недоцільним дослідження доказів на підтвердження таких обставин, в такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, переконавшись, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_5 у повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його винуватості в учинені кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у суду не має.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_5 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України як спричинення умисного легкого тілесного ушкодження.

За змістом частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною в учиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Керуючись загальними засадами призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, то при призначенні ОСОБА_5 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як кримінальний проступок, дані про його особу, який неодноразово судимий, востаннє 26.08.2025, вчинив дане кримінальне правопорушення у період відбуття покарання за попереднім вироком, позитивно характеризується за місцем свого проживання /характеристика виконавчого комітету Пилипецької сільради Хустського району Закарпатської області від 08.10.2025 за № 559/, неодружений, на обліку у лікаря психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває /лист КНП ЛПУ «Міжгірська районна лікарня» Міжгірської селищної ради Закарпатської області від 07.10.2025 за № 973/10-1/.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття й активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставинами, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення як особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_5 вид і міру покарання в межах, установлених у санкції ч. 1 ст. 125 КК України, та враховуючи: - ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є кримінальним проступком; - його особу; - фактичні обставини справи; - наявність двох обставин, що пом`якшують йому покарання та наявність двох обставин, які обтяжують йому покарання, а також з урахуванням загальних засад призначення покарання, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді громадських робіт на максимальний строк у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_5 менш суворого виду покарання у вигляді штрафу або більш суворого виду покарання у вигляді виправних робіт, передбачених санкцією ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки він уже засуджувався за ч. 1 ст. 125 КК України вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 24.03.2025 до покарання у виді штрафу 850 грн, який ним нещодавно сплачено, і вкотре вчинив нове кримінальне правопорушення, а виправні роботи до нього застосовані бути не можуть унаслідок його не працевлаштування.

Суд переконаний, що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення ОСОБА_5 та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Окрім того, обвинувачений ОСОБА_5 засуджений вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.08.2025 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, до покарання у виді одного року пробаційного нагляду із покладенням на нього обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Відповідно до положень ч. 1 ст.49-2 КВК України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Так, на виконання вироку Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.08.2025 ОСОБА_5 поставлено на облік в органі пробації 15 жовтня 2025 року, про що свідчить відповідний лист Хустського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 06.11.2025 за № 2396/39/6/1-25.

Згідно з ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України вбачається, що лише основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Так, п. 4 ч. 1 ст. 72 КК України передбачено, що 1 дню обмеження волі відповідає 1 день пробаційного нагляду. Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 72 КК України 1 дню обмеження волі відповідає 8 годин громадських робіт. З огляду на наведене 8 годин громадських робіт відповідає 1 дню пробаційного нагляду.

На момент постановлення цього вироку невідбута частина покарання, призначеного ОСОБА_5 за попереднім вироком від 26.08.2025, складає 10 місяців 27 днів пробаційного нагляду.

Отже, на підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України необхідно призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків шляхом повного приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.08.2025, призначивши йому остаточне покарання у виді пробаційного нагляду на строк 11 місяців 22 дні з покладенням обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України.

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався і підстав для обрання йому такого до набрання вироком законної сили, суд не вбачає.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено, а також речові докази і процесуальні витрати є відсутніми.

Керуючись статтями 368-371, 373, 374, 381, 382, 394, 395, 532 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, із застосуванням ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Міжгірського районного суду Закарпатської області від 26.08.2025 та призначити ОСОБА_5 остаточно до відбування покарання у виді пробаційного нагляду на строк 11 (одинадцять) місяців 22 (двадцять два) дні з покладанням на нього обов`язків, передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України, а саме: - періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; - повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; - не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; - виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався і такий до нього до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1