Справа № 530/2301/25
Номер провадження 1-кп/530/311/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" грудня 2025 р. Зіньківський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в приміщенні суду м. Зіньків, Полтавської області в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні кримінальне провадження №0000259 від 13.11.2025 , по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки ,громадянки України, не одруженої, з базовою загальною середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні трьох неповнолітніх дітей, раніше не судимої,

у вчинені у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , маючи єдиний умисел на проникнення до житла та іншого володіння особи, вчинила кримінальний проступок за наступних обставин: 28.10.2025 близько 20 год. 00 хв. знаходячись поблизу господарства, що належить нині покійному ОСОБА_4 , розташованого в АДРЕСА_2 , та законним володільцем якого являється донька померлого власника ОСОБА_5 , маючи намір на незаконне проникнення до житлового будинку вказаного господарства, переконавшись у відсутності законного володільця, всупереч встановленому порядку недоторканості житла, в порушення конституційного права на недоторканність житла, передбаченого ст.30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла, незаконно, без дозволу законного володільця, шляхом зривання навісного замка вхідних дверей проникла до веранди даного житлового будинку, після чого шляхом розбиття віконного скла, проникла до інших кімнат вказаного житлового будинку, тим самим порушила право законного володільця ОСОБА_5 на недоторканність житла.

Продовжуючи реалізацію єдиного злочинного умислу, 28.10.2025 в період приблизно із 20 год. 30 хв. по 23 год. 00 хв. (точний час в ході дізнання не встановлено) ОСОБА_3 , знаходячись поблизу господарства, розташованого в АДРЕСА_3 , законним володільцем якого являється ОСОБА_6 , маючи намір на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, переконавшись у відсутності законного володільця, всупереч встановленому порядку недоторканості житла та іншого володіння особи, в порушення конституційного права на недоторканність житла та іншого володіння особи, передбаченого ст.30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла та іншого володіння особи, незаконно, без дозволу законного володільця, перелізла через шиферний паркан на земельну ділянку даного господарства, де шляхом зривання навісних замків вхідних дверей проникла до житлового будинку та приміщення літньої кухні, тим самим порушила право законного володільця ОСОБА_6 на недоторканість житла та іншого володіння особи.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 28.10.2025 в період приблизно із 20 год. 30 хв. по 23 год. 00 хв. (точний час в ході дізнання не встановлено), ОСОБА_3 , знаходячись поблизу домогосподарства, що належить ОСОБА_7 , розташованого в АДРЕСА_3 , маючи намір на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, переконавшись у відсутності власника, всупереч встановленому порядку недоторканості житла та іншого володіння особи, в порушення конституційного права на недоторканність житла та іншого володіння особи, передбаченого ст.30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла та іншого володіння особи, незаконно, без дозволу власника, шляхом відчинення хвіртки проникла на земельну ділянку даного господарства, огороджену по периметру шиферним парканом. Після чого, шляхом зривання навісних замків вхідних дверей та подальшого розбиття віконного скла, проникла до будинку та приміщення літньої кухні вказаного господарства, тим самим порушила право власника ОСОБА_7 на недоторканість житла та іншого володіння особи.

Продовжуючи реалізацію свого єдиного злочинного умислу, 28.10.2025 в період приблизно із 20 год. 30 хв. по 23 год. 00 хв. (точний час в ході дізнання не встановлено), ОСОБА_3 , знаходячись поблизу домогосподарства, що належить ОСОБА_8 , розташованого в АДРЕСА_2 , та законним володільцем якого являється ОСОБА_9 , маючи намір на незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи, переконавшись у відсутності законного володільця, всупереч встановленому порядку недоторканості житла та іншого володіння особи, в порушення конституційного права на недоторканність житла, передбаченого ст.30 Конституції України, усвідомлюючи, що порушує недоторканість житла та іншого володіння особи, незаконно, без дозволу законного володільця, шляхом відчинення хвіртки проникла на земельну ділянку даного господарства, огороджену по периметру шиферним парканом. Після чого, шляхом розбиття віконного скла проникла до будинку, тим самим порушила право законного володільця ОСОБА_9 на недоторканість житла та іншого володіння особи.

В обвинувальному акті прокурор Зіньківського відділу Диканської окружної прокуратури ОСОБА_10 зазначає, про беззаперечне визнання ОСОБА_3 своєї винуватості, не оскарження встановлених досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності у відповідності до положень ст.381, 382 КПК України та просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованому їй кримінальному проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України, повністю згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами скоєного нею проступку, ознайомлена з обмеженням права апеляційного оскарження, передбаченого ч.1 ст.349 КПК України, і у присутності захисника адвоката ОСОБА_11 подала до суду письмову заяву про розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку, без судового розгляду у судовому засіданні за її відсутності.

Добровільність рішень ОСОБА_3 викладені нею у заяві і підтверджені захисником ОСОБА_11 , що її представляв.

Враховуючи викладене, положення підпункту 6 пункту 4 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2617-VIII, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України і згодна з розглядом обвинувального акту у спрощеному порядку без її участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

При цьому, у відповідності до частини 4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Суд, вивчивши обвинувальний акт та матеріали справи, вважає доведеним, що ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.162 КК України, а саме незаконне проникнення до житла та іншого володіння особи.

У відповідності до частини 2 ст.382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення, які підтверджують обставини, встановлені судом.

ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою вину у вчиненні вказаного кримінального проступку беззастережно визнає в повному обсязі, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України.

Відповідно до частини 1 статті 1 КК України цей кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам.

Частиною 1 статті 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до частини 2 статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні покарання обвинуваченому суд відповідно до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальними проступками, особу винної, яка раніше не судима, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, обтяжуючі обставини: вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку; і дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції її від суспільства, застосувавши до неї покарання у вигляді штрафу.

Суд вважає, що саме таке покарання є дійсно необхідним і буде цілком достатнім для виправлення винної і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень відповідно до передбачених статтею 65 КК України загальних засад призначення покарання.

На підставі викладеного та керуючись ст. 374, 381-382, 394, 424, 473, 475 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.162 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Речові докази два металеві навісні замки зі слідами пошкодження ,які передано на зберігання під розписку власнику ОСОБА_7 -залишити в її користуванні.

Два металеві навісні замки зі слідами пошкодження, які передано на зберігання під розписку власнику ОСОБА_6 - залишити в її користуванні.

Відповідно до ч.4 ст.382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга до Полтавського апеляційного суду через Зіньківський районний суд Полтавської області з урахуванням особливостей, передбачених ст.394 КПК України, а саме: вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції..

Суддя - ОСОБА_1