УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2026 Слідча суддя Володимирського міського суду Волинської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні за №0000042 від 21.01.2026 року за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України

ВСТАНОВИЛА:

21.01.2026 слідча СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, яке належним чином погоджене з прокурором про накладення арешту на майно.

Клопотання мотивує тим, що 20 січня 2026 року о 09 годині 21 хвилини, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_4 , будучи позбавлений права керування транспортними засобами відповідно до постанови Володимирського міського суду Волинської області від 14 серпня 2025 року у справі № 161/10866/25, яка набрала законної сили, будучи зобов`язаним та маючи реальну можливість виконати даний судовий акт, умисно керував автомобілем марки «Audi A4», р.н.з. НОМЕР_2 на автодорозі по вулиці Луцькій в місті Володимир Волинської області, де був виявлений та зупинений працівниками СРПП Володимирського РВП, на підставі п.3 ст.35 ЗУ «Про Національну поліцію».

21.01.2026 року відомості про дане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000041 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

20.01.2026, під час огляду місця події, по вул.Луцькій, м.Володимир, Володимирського району Волинської було вилучено автомобіль марки «Audі» моделі «А4» д.р.н. знак НОМЕР_2 , керування котрим здійснював ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 вказаний автомобіль належить ОСОБА_5 .

Автомобіль поміщено на майданчик тимчасово вилученого майна, за адресою: Волинська область, Іваничівський район, с.Іваничі, вул.Перемоги. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , було вилучено та поміщено до спец. пакету НПУ WAR1086491.

Окрім того, слідчим підрозділом Володимирського РВП ГУНП у Волинській області, під процесуальним керівництвом Волинської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону, до суду було скеровано матеріали кримінального провадження №0000012 від 09.01.2026 за підозрою ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

Вилучені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу є знаряддям вчинення кримінального правопорушення та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України та підлягають арешту із забороною відчуження, розпорядження та користуванням, оскільки мають значення речового доказу і на даний час у провадженні є необхідність у проведенні за їх участі ряду слідчих дій та судових експертиз, що дозволить об`єктивно встановити обставини, які мають значення для кримінального провадження.

Слідча у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, клопотання підтримала та просила задовольнити.

Власник майна ОСОБА_5 також надав до суду заяву, в якій заперечував проти заявленого клопотання та накладення арешту, оскільки даний автомобіль необхідний для потреб його родини, а також використовується безпосередньо ним для доставлення дітей у школу та гуртки.

Згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Враховуючи позицію учасників справи, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по них, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України, у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 КПК, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Таким чином, вилучені 20.01.2026 автомобіль марки «Audu» моделі «А4» д.р.н. знак НОМЕР_2 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 мають значення речових доказів у кримінальному провадженні №0000042 від 21.01.2026, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому є достатні підстави вважати, що відповідають критеріям, зазначеним у ч.1 ст.98 КПК України.

Постановою слідчої СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 та автомобіль марки «Audu» моделі «А4» д.р.н. знак НОМЕР_2 , визнано речовим доказом та поміщено на майданчик тимчасово-вилученого майна за адресою: Волинська обл., Іваничівський район, с.Іваничі, вул.Перемоги.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які зберегли на собі його сліди вчинення кримінального правопорушення, або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Вилучений автомобіль в розумінні ч.1 ст.98 КПК України є речовим доказом, правовий режим зберігання якого регламентується ст. 100 КПК України.

Арешт майна, яке має ознаки речового доказу, по суті являє собою форму забезпечення доказів, є самостійною правовою підставою для арешту майна поряд з забезпеченням цивільного позову та конфіскацією майна та, на відміну від двох останніх правових підстав, не вимагає оголошення підозри у кримінальному провадженні і не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна.

Разом з тим, слідчий суддя враховує, вимоги ч.1 ст.16 КПК України, яка наголошує на тому що позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, у тому числі у реалізації права на збирання речових доказів.

Враховуючи те, що виявлені та вилучені автомобіль та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу мають значення речового доказу у даному кримінальному провадженні, оскільки можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тому з метою їх збереження виникла необхідність у накладенні арешту на вказане майно з позбавленням права керування, відчуження та розпорядження.

Щодо заперечень власника майна, вони не підтверджені жодним належним доказом, в той час як автомобіль марки «Audu» моделі «А4» д.р.н. знак НОМЕР_2 , перебуває під постійним керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно якого 09.01.2026 та 21.01.2026 порушено кримінальні провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на Накласти арешт на автомобіль марки автомобіль марки «Audu» моделі «А4» д.р.н. знак НОМЕР_2 , керування котрим здійснював ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , котрий згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить ОСОБА_5 , та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , що були вилучені 20.01.2026, під час огляду місця події, по вул. Луцькій, м. Володимир, Володимирського району Волинської - заборонивши відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Арешт майна є тимчасовим, до скасування у встановленому КПК України порядку заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ст.174 ч.1 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно ч.2 ст.174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом п`яти діб з дня її постановлення.

Слідча суддя ОСОБА_6