провадження № 1-кс/361/1944/25
У Х В А Л А

Іменем України

30 жовтня 2025 року м. Бровари

Слідчий суддя Броварського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992 від 26.10.2025 за ч. 1 ст. 369 КК України,

в с т а н о в и в:

До слідчого судді Броварського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Броварської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001992 від 26.10.2025 за ч. 1 ст. 369 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що слідчим відділом Броварського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001992 від 26.10.2025 за ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 26 жовтня 2025 року близько 02 год. 00 хв. за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Тараса Шевченка, навпроти будинку № 10 під час відпрацювання території працівниками патрульної поліції було зупинено гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на транспортному засобі марки «Toyota Rav 4», д.н.з. НОМЕР_1 , який керував вищевказаним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння Після чого ОСОБА_4 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та останній відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

ОСОБА_4 заздалегіть був попереджений про кримінальну відповідальність за надання неправомірної вигоди працівникам поліції.

Працівники патрульної поліції приступили до оформлення протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, ОСОБА_4 підійшов до службового автомобіля д.н.з. НОМЕР_2 та поклав до лівого нижнього карману водійської двері грошові кошти в розмірі 600 доларів США, для того, щоб уникнути адміністративної відповідальності. В подальшому працівниками поліції було здійснено виклик на лінію 102 та викликано слідчо-оперативну групу для фіксації події.

Так, 26 жовтня 2025 року слідчим СВ Броварського РУП ГУНП в Київській області проведено огляд місця події за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Тараса Шевченка, навпроти будинку № 10 у лівому нижньому кармані водійських дверей службового автомобіля марки «Renault Duster», д.н.з. НОМЕР_2 виявлено грошові кошти, які громадянин ОСОБА_4 поклав до лівого нижнього карману водійської двері, у загальній сумі 600 доларів США. Номіналом по 100 доларів США. у кількості 6 одиниць, серії HF00498315F, HE395306270, KJ37606876A, KG32312138A, FF55241771A, HB58015234G.

Вищезазначені грошові кошти у сумі 600 доларів США номіналом по 100 доларів США в кількості 6 штук вилучені та поміщені до спеціального пакету PSP1212535, який у присутності двох понятих опечатаний та звірений усіма учасниками слідчої дії.

Згідно постанови про визнання речових доказів від 27 жовтня 2025 встановлено, що грошові кошти із наступними серіями та номерами, номіналом по 100 доларів США кожна: серії HF00498315F, HE395306270, KJ37606876A, KG32312138A, FF55241771A, HB58015234G визнано речовими доказами у зазначеному кримінальному провадженні.

Прокурор вважає, що застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна в даному кримінальному провадженні необхідне для забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх знищення, перетворення та відчуження, а також з метою спеціальної конфіскації.

Прокурор в судове засідання не з`явився, прохав проводити розгляд клопотання без його участі, про що зазначив у прохальній частині клопотання. Неприбуття прокурора, відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання та зумовлює його розгляд без фіксування за допомогою технічних засобів за правилами ч. 4 ст. 107 КПК України.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у межах якого було подано клопотання, та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Пунктом 7 ч. 1 ст. 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Більш того, відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою спеціальної конфіскації.

Згідно до ч. 1 ст. 961 КК України, спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

За вчинення кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, передбачено покарання у виді штрафу від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від двох до чотирьох років, або позбавленням волі на той самий строк.

Згідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2, спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України, третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особа. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

З урахуванням викладених обставин та наявністю підстав, визначених у ст. ст. 167-169,170, 171, 172 КПК України, з метою збереження речових доказів та спеціальної конфіскації, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 131-132, 167, 170-173, 309, 310 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0001992 від 26.10.2025 за ч. 1 ст. 369 КК України на грошові кошти із наступними серіями та номерами, номіналом 100 доларів США кожна: серії HF00498315F, HE395306270, KJ37606876A, KG32312138A, FF55241771A, HB58015234G, які були вилучені під час огляду місця події 26.10.2025 за адресою: Київська область, м. Бровари, вул. Тараса Шевченка, навпроти будинку № 10, шляхом позбавлення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на відчуження, розпорядження та користування права на майно, з метою забезпечення збереження речових доказів та спеціальної конфіскації.

Ухвала виконується негайно прокурором. На ухвалу протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подано апеляційні скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя: ОСОБА_1