Справа № 455/2014/25
Провадження № 1-кп/455/270/2025
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2025 року м. Старий Самбір

Старосамбірський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Старий Самбір кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 16.09.2025 про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Грушатичі Старосамбірського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, з професійно технічною освітою, одруженого, непрацюючого, згідно ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

30.09.2025 до Старосамбірського районного суду Львівської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 16.09.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України.

Згідно вищевказаного обвинувального акту, 13 вересня 2025 року близько 18.30год ОСОБА_4 , перебуваючи у приміщенні житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в ході словесного конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, маючи умисел на завдання фізичного болю, вчинив домашнє насильство, а саме: умисно наніс два удари долонею руки по голові своїй дружині ОСОБА_5 , внаслідок чого останній завдано фізичного болю, однак не спричинено тілесних ушкоджень.

Такі дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.1 ст.126 КК України як умисне завдання побоїв, які завдали фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяву, в якій просить суд закрити кримінальне провадження на підставі ст.46 КК України у зв`язку із примиренням з обвинуваченим.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Прокурор ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні не заперечила проти задоволення заявленого клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням з потерпілим та про закриття даного кримінального провадження.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали справи, суд приходить таких висновків.

Відповідно до ч.4 ст.56 КПК України на всіх стадіях кримінального провадження потерпілий має право примиритися з підозрюваним, обвинуваченим і укласти угоду про примирення. У передбачених законом України про кримінальну відповідальність та КПК України випадках примирення є підставою для закриття кримінального провадження.

Із змісту ч.4 ст.286 КПК України відомо, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

У відповідності до ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» передбачено, що такою, якою вчинила злочин уперше, вважається особа, котра раніше не вчиняла злочинів або раніше вчинила злочин, що вже втратив правове значення.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 23 січня 2020 року (справа № 455/1490/17), 20 травня 2021 року (справа №761/12266/19), під вчиненням злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості вперше розуміється, що особа раніше не вчиняла будь-якого діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, а також і у випадку, якщо злочин фактично був вчинений нею хоча і не вперше, але на день його вчинення: 1) особу було звільнено від кримінальної відповідальності за підставами, встановленими КК України; 2) особа хоча і була засуджена за попередньо вчинений злочин, однак судимість була погашена або знята; 3) особа не підлягає кримінальній відповідальності, оскільки злочинність раніше вчиненого діяння скасована новим кримінальним законом.

Припинення судимості анулює всі кримінально-правові та загальноправові наслідки засудження і призначення покарання. Особа, судимість якої погашено або знято, не повинна відчувати жодних негативних наслідків попередньої судимості. Врахування погашеної чи знятої судимості при вирішенні будь-яких питань, у тому числі й при характеристиці особи, суперечить самій суті інституту припинення судимості та є неприпустимим.

Наведене узгоджується з висновками Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 17.09.2020 (справа № 739/1140/18) та 20.04.2023 (справа № 206/1127/21).

Як вбачається з матеріалів справи, обвинувачений ОСОБА_4 був засуджений вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.06.2025 за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126, ч.1 ст.70 КК України до покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин.

При цьому, відповідно до листа Самбірського районного сектору №1 філії державної установи «Центр пробації у Львівській області» від 18.09.2025, ОСОБА_4 , який був засуджений вироком Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.06.2025 до покарання у вигляді громадських робіт на строк 120 годин, перебував на обліку в Самбірському районному сектору №1 філії державної установи «Центр пробації у Львівській області» та 02.09.2025 знятий з обліку у зв`язку із відбуттям строку покарання.

При цьому суд зазначає, що згідно вищевказаного обвинувального акту, дане кримінальне правопорушення було вчинено 13 вересня 2025 року, тобто після відбуття ОСОБА_4 покарання у виді громадських робіт згідно вироку Старосамбірського районного суду Львівської області від 20.06.2025.

Відповідно до п.2-1 ст.89 КК України такими, що не мають судимості, визнаються особи, засуджені за вчинення кримінального проступку, після відбуття покарання.

З урахуванням наведеного, беручи до уваги те, що судимість обвинуваченого погашена, останній підпадає під критерій особи, яка вчинила кримінальне правопорушення (кримінальний проступок) уперше, а тому, на переконання суду у даному кримінальному провадженні відсутні перешкоди у застосуванні до обвинуваченого ОСОБА_4 положень ст.46 КК України.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 правильно розуміє і не оспорює формулювання та характер пред`явленого йому обвинувачення, правову кваліфікацію його дій за ч.1 ст.126 КК України, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності такої його позиції.

При цьому, кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КК України відповідно до класифікації кримінальних правопорушень, наведеної у ст.12 КК України, є кримінальним проступком, і таке не є корупційним кримінальним правопорушенням, кримінальним правопорушенням, пов`язаним з корупцією, порушенням правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В підготовчому засіданні також встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 помирився з потерпілою ОСОБА_5 , яка не має до нього жодних претензій морального чи матеріального характеру, матеріальної шкоди кримінальним проступком не завдано.

При цьому, обвинуваченому ОСОБА_4 судом роз`яснені підстави звільнення від кримінальної відповідальності та право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Також йому роз`яснено судом, що закриття кримінального провадження з цих підстав не є закриттям кримінального провадження з реабілітуючих підстав. В свою чергу, обвинувачений ОСОБА_4 пояснив, що цілком розуміє свої права, визначені ч.3 ст.285 КПК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності за ст.46 КК України, а також наслідки закриття провадження з цієї підстави і після роз`яснення цих положень наполягає на закритті провадження з підстави, передбаченої ст. 46 КК України.

У відповідності до змісту п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.1 ч.2 ст.284 цього Кодексу.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі правові підстави для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 та звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст.46 КК України у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_5 та закриття даного кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Кримінальним проступком матеріальної шкоди не завдано.

Речові докази у справі відсутні.

Процесуальні витрати відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст.46 КК України, п.1 ч.2 ст. 284, ч.1 ст.285, ч.4 ст.286, п.2 ч.3 ст.314, ст.ст.369-372, 376, 395, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з примиренням винного з потерпілим задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.126 КК України, на підставі ст.46 КК України, - у зв`язку з примиренням з потерпілим.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000442 від 16.09.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, - закрити на підставі п. 1 ч.2 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення через Старосамбірський районний суд Львівської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1