Справа № 175/3967/25
Провадження № 1-кп/175/523/25
У Х В А Л А

про продовження строку тримання під вартою

19 вересня 2025 року селище Слобожанське

Дніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , захисників: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000290 від 26.12.2023, за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, працюючого неофіційно, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, працюючого неофіційно, маючого статус УБД, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із вищою освітою, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, із вищою освітою, працюючого неофіційно, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньо-спеціальною освітою, працюючого підземним машиністом електровоза на шахті «Октябрьська» ПАТ «Кривбасзалізрудком», маючого статус УБД, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_6 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, із середньою освітою, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_7 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, неодруженого, із середньою освітою, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_8 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_9 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки с. Надеждівки Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_10 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_11 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженця с. Богдано-Надеждівка П`ятихатського району Дніпропетровської області, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, працюючого неофіційно, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_12 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Дніпровським районним судом Дніпропетровської області здійснюється судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України та ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255, ч.4 ст.28 ч.3 ст.307, ч.4 ст.28 ч.3 ст.311, ч.4 ст.28 ч.2 ст.317 КК України.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, залишивши без змін розміри застави визначені судом раніше.

Клопотання прокурор обґрунтував тим, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчинені низки кримінальних правопорушень, в тому числі і особливо тяжких злочинів пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин у складі злочинної організації, максимальне покарання за які передбачено у виді позбавлення волі до 12 років з конфіскацією майна. На теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України, які обумовлені тим, що обвинувачені розуміючи ступінь тяжкості інкримінованих злочинів та суворість покарання, яке загрожує у разі визнання їх винуватими можуть переховуватися від суду, а бажання уникнути кримінальної відповідальності є підставою вважати, що обвинувачені можуть незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які ще безпосередньо не допитувалися в суді, а також отримання обвинуваченими тривалий час незаконних прибутків від злочинної діяльності, яка тривала значний час і які були їх єдиним джерелом доходу, обумовлюють можливість вчинення ними інших кримінальних правопорушень пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Також прокурор зазначив, що з`явився новий ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, який може проявитися у періодичному перенесенні судового розгляду кожним із обвинувачених по черзі за домовленістю. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів, крім як тримання під вартою, на переконання прокурора, не зможуть запобігти заявленим ризикам та не забезпечать належної процесуальної поведінки обвинувачених.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_15 заперечували проти задоволення клопотання з огляду на його необґрунтованість, відсутністю доказів підтверджуючих заявлених ризиків, а в разі задоволення судом клопотання просили зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_6 та захисник ОСОБА_16 просили у задоволенні клопотання відмовити та змінити запобіжний захід на домашній арешт, так як на їх думку зазначені прокурором ризики необґрунтованими, а в разі задоволення судом клопотання просили зменшити заставу, оскільки визначений раніше судом її розмір є непомірним для обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 та захисник ОСОБА_17 , посилаючись на необґрунтованість зазначених ризиків, які не відповідають дійсності, даних про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, просили змінити запобіжний захід на менш суворий, або зменшити розмір застави.

Обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_20 заперечували проти задоволення клопотання прокурора у зв`язку із недоведеністю зазначених ризиків та вважали, що цілодобовий домашній арешт забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник ОСОБА_21 просили відмовити у задоволенні клопотання, змінити запобіжний захід на більш м`який, або зменшити розмір застави.

Обвинувачена ОСОБА_12 та захисник ОСОБА_22 заперечували проти задоволення клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, оскільки будь-яка застава є непосильною для обвинуваченої та її родини.

Обвинувачений ОСОБА_13 та захисник ОСОБА_23 посилаючись на необґрунтованість заявлених ризиків, непосильність визначеної судом застави, просили відмовити у задоволенні клопотання прокурора та змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Вирішуючи заявлене прокурором клопотання про продовження строку тримання під вартою суд виходить із вимог ст.29 Конституції України, якими передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Наведені Конституційні гарантії права на свободу та особисту недоторканість поєднується з такими ж вимогами ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположним свобод людини (1950 року), Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

У пункті 1 ст.1 цього Закону зазначено, що Україна повністю визнає на своїй території дію статті 46 Конвенції щодо визнання обов`язковою і без укладення спеціальної угоди юрисдикцію Європейського Суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції, а статтями 13, 17 Закону України «Про визнання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права» та змінюють практику застосування національного закону відповідно до Рішення цього Суду.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим моментом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів. У справі «Летельє проти Франції» від 26.06.1991 року вказано, що особлива якість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

При з`ясуванні обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою судом встановлено, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні низки кримінальних правопорушень, у тому числі особливо тяжких, пов`язаних з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин у складі злочинної організації, передбачених ч.1,2 ст.255, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 307, ч.4 ст. 28 ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28 ч. 2 ст. 317 КК України. Майже всі обвинувачені молодого віку, наявність у них офіційних та постійних джерел доходу суду не доведена, в офіційному шлюбі, крім обвинуваченого ОСОБА_11 , ніхто не перебуває, і лише обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_11 мають на утриманні неповнолітніх дітей, що свідчить про відсутність у більшості обвинувачених міцних соціальних зв`язків.

У разі визнання обвинувачених винуватими у вчиненні інкримінованих злочинів їм загрожує максимальне покарання у виді позбавлення волі строком до дванадцяти років, а тому, будучи обізнаними про ступінь тяжкості інкримінованих їм злочинів та можливе покарання, існує реальний ризик того, що вони можуть переховуватися від суду, у зв`язку із чим суд вважає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також суд вважає обґрунтованим твердження прокурора про існування ризику незаконного впливу на свідків, оскільки такі не були допитані безпосередньо судом, а тому існує певна ймовірність незаконного впливу на них з боку зацікавлених осіб з метою зміни чи відмови від раніше наданих показань.

Слушними суд вважає і доводи про існування ризика, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що обвинувачені можуть продовжити злочинну діяльність, оскільки їм інкримінується систематичне вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин у складі злочинної організації.

Доводи прокурора про виникнення нового ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України, що обвинувачені можуть перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме перенесення кожним з обвинувачених по черзі судового розгляду належним чином є лише припущенням та жодним доказом не обґрунтовано, і з цих підстав судом до уваги не приймається.

З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки заявлені ризики, передбачені п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України на теперішній час не зменшилися, а підстави для зміни та застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою - відсутні.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Як видно з обвинувального акту ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , ОСОБА_24 , ОСОБА_11 та ОСОБА_13 обвинувачуються у вчиненні особливо тяжких злочинів, однак вчинених без застосування насильства або погрози його застосування та без загибелі людей. Крім того, стосовно обвинувачених у цьому кримінальному провадженні застава не обиралася, та не порушувалась ними, тому суд не вбачає перешкод для визначення розміру застави відповідно до ч.3 ст.183 КПК України.

Відповідно до пункту 3 ч.5 ст.182 КК України, розмір застави визначається щодо особи, обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З урахуванням характеру та обставин інкримінованих ОСОБА_7 та ОСОБА_11 кримінальних правопорушень, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин в складі злочинної організації, за ознаками створення та керівництво такою організацією, даних про їх особу, суд вважає за можливе визначити їм заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, а обвинуваченим ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 та ОСОБА_13 у розмірі 200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

З урахуванням пояснень обвинуваченої ОСОБА_12 , що визначений розмір застави є непосильним для неї та її рідних, даних про її особу, молодий вік, майновий стан, суд вважає за можливе зменшити розмір застави до мінімального в даній категорії справ - 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

У разі внесення обвинуваченими застави, суд вважає за необхідне покласти на них певні обов`язки, з передбачених ст. 194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 331, 372 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600,00 грн..

Продовжити ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600,00 грн..

Продовжити ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_7 заставу у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908400,00 грн..

Продовжити ОСОБА_10 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_10 заставу у розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600,00 грн..

Продовжити ОСОБА_11 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_11 заставу у розмірі 300 (триста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 908400,00 грн..

Продовжити ОСОБА_13 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_13 заставу у розмірі 200 (двохсот) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 605600,00 грн..

Продовжити ОСОБА_12 строк тримання під вартою на 60 днів, тобто до 17 листопада 2025 року включно.

Визначити ОСОБА_12 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242240,00 грн..

Визначений розмір застави може бути внесений у будь-який момент протягом дії ухвали як самим обвинуваченим(-ою) так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області: отримувач Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, , рахунок UA0017442, відкритий в ДКСУ м. Київ (МФО 820172).

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого(-у) наступні обов`язки:

1) не відлучатись із міста проживання без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

3) утримуватися від спілкування із свідками по даній кримінальній справі;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. З моменту звільнення з під-варти у зв`язку із внесенням застави, обвинувачений(-а) вважається таким(-ою), що до нього/неї застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали направити в ДУ «Дніпровська УВП (№4)».

Апеляційна скарга на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1