Справа № 642/5950/25
Провадження № 1-кс/642/1470/25
УХВАЛА

Іменем України

02.10.25 м. Харків

Слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Холодногірського районного суду м.Харкова клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, у кримінальному провадженні за №0001216 від 24.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

встановив:

До Холодногірського районного суду м. Харкова звернулася прокурор Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 із клопотанням про накладення арешту на майно.

В обґрунтування зазначила, що слідчим відділенням ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001216 від 24.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється прокурорами Новобаварської окружної прокуратури м. Харкова.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 23.09.2025, о 12:22, за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем Scoda Octavia, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив йому тілесне ушкодження середньої тяжкості.

23.09.2025, в період з 14:30 по 15:10, було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, 63/2, де відбувся наїзд автомобіля марки «SCODA» моделі Octavia, з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, останній отримав тілесні ушкодження, а саме: забиту рану тім`яної частини голови, закритий перелом гомілки. В ході проведення вказаної слідчої дії було вилучено автомобіль марки марки «SCODA» моделі Octavia, з реєстраційним номером: НОМЕР_1 .

24.09.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , винесено постанову про визнання речовими доказами та передачу на зберігання автомобіль марки «SCODA» моделі Octavia, з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, враховуючи положення ст. 98 КПК України, вищезазначений автомобіль є речовим доказом у кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів клопотання, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, або відчуження вилученого майна, виникла необхідність в накладенні арешту на автомобіль марки «SCODA» моделі Octavia, з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером: НОМЕР_2 , 1999 року випуску, шляхом надання слідчому та прокурору можливості зберігати вилучений транспортний засіб на майданчику і стоянці для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, відповідно до п. 20 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження, затвердженого постановою КМУ № 1104 від 19.01.2012.

Крім того, вказані транспортні засоби необхідні для проведення судових автотехнічних експертиз з метою встановлення обставин, що мають значення у кримінальному провадженні.

Таким чином, необхідність арешту майна зумовлюється необхідністю забезпечення доказової бази та обґрунтованою підозрою вважати, що незастосування цього заходу перешкоджатимуть встановленню істини внаслідок того, що таке майно може бути відчужене, приховане або пошкоджене.

Враховуючи що потреби досудового розслідування в отриманні речей та предметів, які можуть бути використані як докази під час досудового розслідування та судового розгляду для встановлення обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, та забезпечення вироку неможливо задовольнити без застосування заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, а його утримання органом досудового розслідування під час слідства жодним чином не порушить справедливої рівноваги між вимогами суспільного інтересу та необхідністю захисту основних прав зацікавлених осіб, з метою збереження речових доказів прокурор просила накласти арешт на автомобіль.

Прокурор ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності, клопотання підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини.

У судове засідання власник автомобіля не з`явився, про розгляд клопотання повідомлявся належним чином.

На підставі ч. 4 ст. 107 КПК України, враховуючи неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, вважає його обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Розглянувши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про обгрунтованість вказаного клопотання, виходячи з наступного.

Одним із процесуальних джерел доказів відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України є речові докази.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 170 КПК України - арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження речових доказів.

Згідно ч.3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У відповідності до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Стаття 167 КПК України встановлює підстави для тимчасового вилучення майна, яке може вилучатися до вирішення питання про арешт такого майна або його повернення.

Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати що вони використані як засоби кримінального правопорушення та (або) зберегли його сліди (п.1 ч. 2 ст. 167 КПК України).

Слідчим суддею встановлено, що 23.09.2025, в період з 14:30 по 15:10, було проведено огляд місця дорожньо-транспортної пригоди за адресою: м. Харків, вул. Беркоса, 63/2, де відбувся наїзд автомобіля марки «SCODA» моделі Octavia, з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, останній отримав тілесні ушкодження, а саме: забиту рану тім`яної частини голови, закритий перелом гомілки. В ході проведення вказаної слідчої дії було вилучено автомобіль марки марки «SCODA» моделі Octavia, з реєстраційним номером: НОМЕР_1 .

24.09.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_6 , винесено постанову про визнання речовими доказами та передачу на зберігання автомобіль марки «SCODA» моделі Octavia, з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 4 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

При цьому, відповідно до ч.ч.4, 6, 9-11 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених КК України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у п.п.1-4 ч.1 ст.96-2 КК України.

Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).

Прокурором доведено, що зазначене вище вилучене майно, має суттєве значення для встановлення обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, тому повернення вищевказаних речей може призвести до їх знищення, втрати, пошкодження або інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, з метою встановлення всіх обставин кримінального правопорушення.

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно із вимогами ст. 100 КПК України та п. 20 постанови КМУ № 1104 від 19.11.2012 не передбачено можливість передачі вищевказаних речових доказів, які вилучені в ході обшуку на відповідальне зберігання учасникам кримінального провадження та іншим особам.

У зв`язку з необхідністю проведення експертиз, детального огляду вилученого речового доказу потрібно накласти арешт, зокрема згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу, і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що майно, яке було вилучене слідчим в ході проведення огляду місця ДТП, може містить на собі відомості, які будуть використанні як доказ факту обставин, що встановляються під час кримінального провадження, а тому в силу ч.2 ст. 91 КПК України підлягають перевірці з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК України прокурором доведено необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

З метою забезпечення виконання завдань кримінального провадження, проведення експертиз та інших слідчих дій у кримінальному провадженні, збереження від втрати, знищення чи перетворення вилученого майна, задля використання його у доказових цілях, слідчий суддя дійшов висновку, що в даному випадку, розумним та співрозмірним обмеженню права власності, буде накладення арешту на вилучене майно.

Суд зазначає, що належне забезпечення збереження вказаних вище речових доказів можливе лише за умови накладення на нього арешту із забороною у відчуженні, користуванні та розпорядженні ним.

Враховуючий, що повернення майна його власнику, може позбавити орган досудового розслідування можливості повного, всебічного та неупередженого проведення слідчих дій, що у свою чергу позбавить можливості встановлення істини у кримінальному провадженні, з метою збереження речових доказів, слідчий суддя дійшов висновку, про наявність достатніх підстав для задоволення клопотання про арешт майна.

Керуючись ст. 170, 171,175 КПК України, слідчий суддя -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «SCODA» моделі Octavia, з реєстраційним номером: НОМЕР_1 , з ідентифікаційним номером: НОМЕР_2 , 1999 року випуску, користувачем якого є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (к.т. НОМЕР_3 ), шляхом заборони його ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

Місцем зберігання визначити територію спеціального майдану зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, який знаходиться за адресою: м.Харків, вул.Григорія Сковороди, буд.107.

Підозрюваний, його захисник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала слідчого судді про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1