Справа № 461/9144/25
Провадження № 1-кс/461/7813/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.12.2025 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0000302 від 20.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження строку дії обов`язків підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

До Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 у кримінальному провадженню № 0000302 від 20.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про продовження строку дії обов`язків підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтовано наступним. Досудовим розслідування встановлено що ОСОБА_4 перебуваючи на посаді провідника пасажирського потягу міжнародного сполучення АТ «Укрзалізниця» у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 24 вересня 2025 року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці, у останнього та інших невстановлених осіб, з метою особистого протиправного збагачення та з корисливих мотивів, виник злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 23 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за кордон, через державний кордон України.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді провідника пасажирського потягу (у тому числі міжнародного сполучення) АТ «Укрзалізниця», будучи обізнаним із особливостями проходження митного та прикордонного контролю при перетині державного кордону України, а також із конструкційними особливостями потягів, що перебувають на балансі та використовуються АТ «Укрзалізниця» для пасажирських перевезень, вирішив здійснювати незаконне перевезення осіб, які мають намір перетнути державний кордон України поза митним та прикордонним контролем, шляхом їх прихованого розміщення та проїзду у вагонах пасажирських потягів міжнародного сполучення.

В подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням обставин (часу, місця та способу), але не пізніше 28 жовтня 2025 року, залучив до вказаної протиправної діяльності ОСОБА_5 .

У свою чергу ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, з метою особистого протиправного збагачення та з корисливих мотивів, реалізовуючи спільний злочинний умисел, спрямований на організацію незаконного переправлення осіб призовного віку від 18 до 60 років, яким в умовах правового режиму воєнного стану обмежено виїзд за межі України, через державний кордон України, - за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, але не пізніше 28 жовтня 2025 року, через невстановлену досудовим розслідуванням особу, - познайомився з ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . У подальшому, під час спілкування з останніми, усвідомлюючи, що ОСОБА_6 не має законних підстав для перетину державного кордону України, ОСОБА_5 запропонував останньому незаконно перетнути державний кордон України за грошову винагороду в сумі 10 000 доларів США шляхом прихованого розміщення та проїзду в одному з пасажирських потягів міжнародного сполучення АТ «Укрзалізниця» поза митним та прикордонним контролем. На що ОСОБА_6 , усвідомлюючи що виїзд за межі країни громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років заборонено та розуміючі що у нього відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, погодився на пропозицію ОСОБА_5 та повідомив що з міркувань безпеки буде їхати разом зі своєю мамою ОСОБА_7 .

У подальшому ОСОБА_5 28 жовтня 2025 року, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, під час телефонної розмови (з мобільного номера телефону НОМЕР_1 на номер НОМЕР_2 ) повідомив зазначену інформацію ОСОБА_4 . Після цього останні приступили до планування подальшої організації незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України шляхом його прихованого розміщення та проїзду в одному з пасажирських потягів міжнародного сполучення АТ «Укрзалізниця» поза митним та прикордонним контролем. Зокрема, вони вирішили здійснити переправлення ОСОБА_6 06 листопада 2025 року потягом №032П сполученням «Запоріжжя - Перемишль».

За невстановлених досудовим розслідуванням обставин ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вищезазначену інформацію. Окрім того, він повідомив, що потяг №032П «Запоріжжя - Перемишль» матиме зупинку о 06:07 у м. Біла Церква Київської області, де останній разом із матір`ю зможе сісти на потяг і продовжити рух у напрямку кордону з Республікою Польщею з метою подальшого незаконного перетину державного кордону України.

У зв`язку з чим ОСОБА_7 , виконуючи злочинні вказівки, здійснила першу частину оплати в розмірі 5000 доларів США шляхом переказу зазначених грошових коштів через невстановлений досудовим розслідуванням обмінник невстановленій особі, яка раніше познайомила ОСОБА_6 та ОСОБА_7 із ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , за організацію незаконного перетину державного кордону України її сином - ОСОБА_6 .

У подальшому ОСОБА_5 , реалізовуючи спільний злочинний умисел, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 06 листопада 2025 року, придбав чотири квитки в купе №8 вагона №8 потяга АТ «Укрзалізниця» міжнародного сполучення «Запоріжжя - Перемишль» №032П, з м. Біла Церква (Київська область) до м. Перемишль (Підкарпатське воєводство, Республіка Польща), які згодом, використовуючи месенджер «Viber», переслав ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

06 листопада 2025 року ОСОБА_6 спільно зі своєю матір`ю ОСОБА_7 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , спрямовані на організацію незаконного перетину державного кордону України ОСОБА_6 , орієнтовно о 10 годині, перебуваючи на залізничному вокзалі станції Біла Церква, що за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 34, здійснили посадку на потяг АТ «Укрзалізниця» міжнародного сполучення «Запоріжжя - Перемишль» №032П, у купе №8 вагона №8, після чого продовжили рух у напрямку державного кордону України з Республікою Польща.

Окрім цього, продовжуючи виконувати злочинні вказівки ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та інших невстановлених досудовим розслідуванням учасників злочинної групи, ОСОБА_7 взяла з собою решту грошових коштів у розмірі 5 000 доларів США з метою їх подальшої передачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 після перетину державного кордону України.

В свою чергу, з метою організації та забезпечення безперешкодного перетину ОСОБА_6 державного кордону України з Республікою Польщею, ОСОБА_5 06 листопада 2025 року, орієнтовно о 12 годині, здійснив посадку на вищевказаний потяг на залізничному вокзалі станції Бердичів, що знаходиться за адресою: Житомирська область, м. Бердичів, Привокзальна площа, 1. У свою чергу, ОСОБА_4 того ж дня, орієнтовно о 10 годині, здійснив посадку на потяг на залізничному вокзалі станції Біла Церква, що знаходиться за адресою: Київська область, м. Біла Церква, вул. Привокзальна, 34.

Перебуваючи в купе №8 вагону №8 потягу №032П сполучення «Запоріжжя - Перемишль», ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 здійснили інструктаж ОСОБА_6 та ОСОБА_7 щодо дотримання необхідних правил конспірації під час проходження прикордонного контролю в населеному пункті Мостиська Другі Львівської області при перетині державного кордону України з Республікою Польща. Зокрема, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 повідомили, що під час проведення прикордонного контролю необхідно робити вигляд, нібито вони не знайомі між собою. Окрім цього, ОСОБА_5 повідомив, що під час перевірки документів працівниками Державної прикордонної служби України ОСОБА_6 необхідно буде сховатися у приміщенні купе.

Доїжджаючи до залізничної станції Мостиська Друга, що розташована за адресою: Львівська область, Мостиський район, с. Мостиська Другі, вул. Вокзальна, 1, ОСОБА_6 , виконуючи злочинні вказівки ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , сховався на верхній полиці для багажу, розміщеній над вхідними дверима до купе, з метою уникнення перевірки документів та недопущення його виявлення працівниками Державної прикордонної служби України. У свою чергу ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приховали особисті речі та багаж ОСОБА_6 з метою недопущення його викриття зазначеними працівниками.

У подальшому, того ж дня, орієнтовно о 18 годині 30 хвилин, під час прибуття потягу №32П сполучення «Запоріжжя - Перемишль» до залізничної станції Мостиська Друга, при здійсненні перевірки документів працівниками Державної прикордонної служби України, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , з метою приховання факту проїзду ОСОБА_6 у вказаному купе, надали завідомо неправдиву інформацію про те, що в купе перебуває лише троє пасажирів. Однак їхні дії були викриті, а самих ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 затримано працівниками правоохоронних органів.

06.11.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

07.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, з корисливих мотивів, вчиненні за попередньо змовою групою осіб.

Прокурор зазначає, що строк дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, закінчуються 04.01.2026, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим. У той же час, прокурор вказує, що підстави та ризики для покладення на підозрюваного цих обов`язків продовжують існувати. Тому просить клопотання задоволити.

Підозрюваний та його захисник в судове засідання не з`явилися. Належним чином були повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Захисник подав заяву про розгляд клопотання про продовження строків дії обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, у їх відсутності.

Дослідивши клопотання, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частиною п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Відділом розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000302 від 20.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Встановлено, що 06.11.2025 ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано в порядку ст. 208 КПК за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

07.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, з корисливих мотивів, вчиненні за попередньо змовою групою осіб.

Поняття "обґрунтована підозра" визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182). Мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання (див. рішення у справі "Мюррей проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, № 300-A).

Обставинами, що дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, підтверджуються наступними зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: - рапортами від 27.08.2025, 05.09.2025, 20.09.2025, 06.10.2025, 29.10.2025

- протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 01.10.2025;

- протоколом про хід проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 03.11.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 від 06.11.2025;

- протоколом затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 від 06.11.2025;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.11.2025;

- протоколом огляду місця події від 06.11.2025;

- протоколом огляду мобільних телефонів від 07.11.2025.

Отримані на даному етапі досудового розслідування відомості задокументовані у відповідний процесуальний спосіб, передбачений КПК України, вказують на причетність ОСОБА_4 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення, при цьому таке цілком узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що наявність «обґрунтованої підозри» у вчинені правопорушення передбачає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що зазначена особа могла вчинити правопорушення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Влох проти Польщі»).

Таким чином, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюються в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками та наданням засобів, з корисливих мотивів, вчиненні за попередньо змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

07.11.2025 ОСОБА_4 Галицьким районним судом м. Львова було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, та у разі внесення застави покладено обов`язки, передбачені п. п. 1 - 4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.

В подальшому 13.11.2025 заставу в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., за ОСОБА_4 , було внесено у зв`язку з чим останній був звільнений з Львівської установи виконання покарань (№19).

З моменту обрання запобіжного заходу у вигляді застави щодо особи, яка не тримається під вартою, в тому числі до фактичного внесення коштів на відповідний рахунок, а також з моменту звільнення підозрюваного, обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до ч.ч.3,6 ст.182 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, заставодавець зобов`язані виконувати покладені на них обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Постановою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 19.12.2025 року продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000302 від 20.08.2025 за підозрою ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до трьох місяців, тобто до 07.02.2026.

Ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були підставою для обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу, на даний час не змінились та не зменшились.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що у разі визнання винуватим ОСОБА_4 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, а тому страх та невідворотність в майбутньому покарання за вчинені ним діяння, може спонукати останнього перебуваючи на волі ухилитися (змінити місце проживання) від органів досудового розслідування, суду з метою уникнення покарання.

Водночас, відповідно до п. 36 Рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Москаленко проти України», Європейський суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків кримінального провадження, стверджується тим, що, знаходячись на свободі ОСОБА_4 може здійснювати незаконний вплив на свідків ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших свідків) з метою зміни ними показань. Про неможливість запобігти такому ризику свідчить той факт, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань, речей і документів (ст. 23 КПК України) такі ще судом не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу обвинувального вироку відносно нього, окрім цього ОСОБА_4 , може незаконно впливати на даний момент не встановлених осіб які причетні до скоєння даного кримінального правопорушення.

Строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків закінчується 04.01.2026, однак завершити досудове розслідування у двомісячний строк до 04.01.2026 неможливо, оскільки на даний час не отримано ряд висновків експертиз, в тому числі висновків криміналістичної експертизи відео - звуко запису, не оглянуто усі вилучених під час обшуків речові докази, не отримано розтаємнені матеріли проведення негласних слідчих (розшукових) дій та не проведено інші слідчі (розшукові) та процесуальні дії, спрямовані на встановлення істини у кримінальному провадженні. Вказані слідчі (розшукові) та процесуальні дії не проведено у двомісячний строк у зв`язку зі значною тривалістю проведення процедури розсекречення матеріальних носіїв інформації щодо проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та терміном проведення експертиз, без яких неможливо завершити досудове розслідування.

Відтак, прокурор довів слідчому судді, що у зв`язку із складністю кримінального провадження та обсягом слідчих дій, які мають бути проведені, існують обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про обрання запобіжного заходу підозрюваному.

З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, а також з метою запобігання спробам останнього переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку, що клопотання слід задовольнити.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 183, 193, 194, 196, 199 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задоволити.

Продовжити в межах строку досудового розслідування, а саме до 07.02.2026 року, строк дії наступних обов`язків, покладених ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 07.11.2025 на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Фастів Київської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з іншими підозрюваними

( ОСОБА_5 ) та свідками ( ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ) у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Контроль за виконанням даної ухвали покласти на прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути подане під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1