О К Р Е М А У Х В А Л А
13.01.2026 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
представника потерпілого адвоката ОСОБА_4
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8
захисника обвинуваченого ОСОБА_9 - адвоката ОСОБА_10
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9
розглянувши в залі судового засідання №6 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, питання участі належного прокурора у кримінальному провадженні
У судовому засіданні захисником обвинуваченого ОСОБА_9 адвокатом ОСОБА_10
заявлено клопотання про визнання прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 неналежним прокурором у кримінальному провадженні як такої, що не наділена відповідними процесуальними повноваженнями для підтримання державного обвинувачення у даному судовому провадженні, оскільки її призначення здійснено з порушенням вимог ст. 37 КПК України. Здійснення повноважень прокурора у кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у визначених законом випадках. Однак постанова першого заступника керівника Київської обласної прокуратури не містить обставин, які передбачені норами закону для заміни прокурора.
Прокурор вважає, що вона є прокурором яка має повноваження для підтримання державного обвинувачення в суді у даній справі, скільки відповідно до постанови першого заступника керівника Київської обласної прокуратури від07.01.2026 її було включено до групи прокурорів. Водночас прокурор пояснила, бере участь у справі на підставі вказівки заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури.
В ході вирішення питання наявності повноважень прокурора підтримувати державне обвинувачення у кримінальному провадженні суд звертає уваги на наступне.
Постановою першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 від 13.08.2024 у справі було змінено групу прокурорів.
З огляду на відсутність у розпорядженні суду указаних вище постанов, суд позбавлений можливості встановити склад групи прокурорів та правові підстави зміни групи прокурорів.
Відповідно до постанови про заміну групи прокурорів від 30.10.2024 першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_12 (а.с. 7375 т.1) у даному кримінальному проваджені була змінена та визначена група прокурорів з прокурорів Київської обласної прокуратури ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , а також прокурорів Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 ОСОБА_30 . Старшим прокурором групи прокурорів визначено прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_18
07.01.2026 постановою про заміну груп прокурорів першим заступником керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_31 внесено зміни до групи прокурорів та визначено групу прокурорів з прокурорів Київської обласної прокуратури ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 ОСОБА_35 , а також керівника Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_36 , першого заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_37 , заступників керівника Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , прокурорів Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_40 , ОСОБА_28 , ОСОБА_3 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 . Старшим прокурором групи прокурорів визначено прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_46 .
При цьому у постанові від 07.01.2026 перший заступник керівника Київської обласної прокуратури посилається як на правову підставу для зміни групи прокурорів «забезпечення виконання завдань кримінального провадження» та «складність провадження».
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 37 КПК України 1. Прокурор, який здійснюватиме повноваження прокурора у конкретному кримінальному провадженні, визначається керівником відповідного органу прокуратури після початку досудового розслідування. У разі необхідності керівник органу прокуратури може визначити групу прокурорів, які здійснюватимуть повноваження прокурорів у конкретному кримінальному провадженні, а також старшого прокурора такої групи, який керуватиме діями інших прокурорів.
2. Прокурор здійснює повноваження прокурора у кримінальному провадженні з його початку до завершення. Здійснення повноважень прокурора в цьому самому кримінальному провадженні іншим прокурором можливе лише у випадках, передбачених частинами четвертою та п`ятою статті 36, частиною третьою статті 313, частиною другою статті 341 цього Кодексу та частиною третьою цієї статті.
3. Якщо прокурор, який у відповідному кримінальному провадженні здійснює повноваження прокурора, не може їх здійснювати через задоволення заяви про його відвід, тяжку хворобу, звільнення з органу прокуратури або з іншої поважної причини, що унеможливлює його участь у кримінальному провадженні, повноваження прокурора покладаються на іншого прокурора керівником відповідного органу прокуратури. У виняткових випадках повноваження прокурора можуть бути покладені керівником органу прокуратури на іншого прокурора цього органу прокуратури через неефективне здійснення прокурором нагляду за дотриманням законів під час проведення досудового розслідування.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 36 КПК України 4. Право на подання апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами мають також незалежно від їх участі в судовому провадженні прокурори вищого рівня: Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступники, заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступник, керівник обласної прокуратури, його перший заступник та заступники.
Генеральний прокурор, керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники мають право доповнити, змінити або відмовитися від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, внесених ними, керівниками, першими заступниками чи заступниками керівників або прокурорами прокуратур нижчого рівня.
Заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник та заступник мають право доповнити, змінити або відмовитись від апеляційної чи касаційної скарги, заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, внесених ними, керівниками, заступниками керівників підрозділів чи прокурорами Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.
У судовому провадженні з перегляду судових рішень в апеляційному чи касаційному порядку, за нововиявленими або виключними обставинами можуть брати участь прокурори органу прокуратури вищого рівня.
5. Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), керівник обласної прокуратури, їх перші заступники та заступники своєю вмотивованою постановою мають право доручити здійснення досудового розслідування будь-якого кримінального правопорушення іншому органу досудового розслідування, у тому числі слідчому підрозділу вищого рівня в межах одного органу, у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійсненням ним досудового розслідування в умовах воєнного стану.
Право доручати у разі неефективного досудового розслідування або за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування відповідного органу досудового розслідування чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, іншому органу досудового розслідування здійснення досудового розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності Бюро економічної безпеки України, а також доручати Бюро економічної безпеки України розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності інших органів досудового розслідування, мають Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки), його перший заступник, заступник.
Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, віднесеного до підслідності Національного антикорупційного бюро України, іншому органу досудового розслідування, крім випадків наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування Національного антикорупційного бюро України чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану. Право доручати здійснення досудового розслідування іншому органу за наявності об`єктивних обставин, що унеможливлюють функціонування Національного антикорупційного бюро України чи здійснення ним досудового розслідування в умовах воєнного стану, має заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури або Генеральний прокурор (особа, яка виконує його обов`язки).
Забороняється доручати здійснення досудового розслідування кримінального правопорушення, вчиненого народним депутатом України, іншим органам досудового розслідування, крім Національного антикорупційного бюро України та центрального апарату Державного бюро розслідувань відповідно до їх підслідності, визначеної цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 313 КПК України у разі скасування рішення або визнання незаконними вчиненої дії чи бездіяльності прокурор вищого рівня має право здійснити заміну одного прокурора на іншого з числа службових осіб органів прокуратури того самого рівня в досудовому провадженні, де було прийнято або вчинено незаконне рішення, дія чи бездіяльність.
Відповідно до ч. 2 ст. 341 КПК України якщо прокурор вищого рівня відмовляє у погодженні обвинувального акта із зміненим обвинуваченням, клопотання про висунення додаткового обвинувачення чи початок провадження щодо юридичної особи або постанови про відмову від підтримання державного обвинувачення, він усуває від участі в судовому розгляді прокурора, який ініціював таке питання, та самостійно бере участь у ньому як прокурор або доручає участь іншому прокуророві. У такому разі судовий розгляд продовжується в загальному порядку.
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» 1. Прокурори здійснюють свої повноваження у межах, визначених законом, і підпорядковуються керівникам виключно в частині виконання письмових наказів адміністративного характеру, пов`язаних з організаційними питаннями діяльності прокурорів та органів прокуратури.
Адміністративне підпорядкування прокурорів не може бути підставою для обмеження або порушення незалежності прокурорів під час виконання ними своїх повноважень.
2. Генеральний прокурор має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання всіма прокурорами.
Керівник обласної прокуратури має право видавати письмові накази адміністративного характеру, що є обов`язковими до виконання першим заступником, заступниками, керівниками та заступниками керівників підрозділів, прокурорами відповідної обласної прокуратури та керівниками окружних прокуратур, розташованих у межах адміністративно-територіальної одиниці, що підпадає під територіальну юрисдикцію відповідної обласної прокуратури.
Прокурором вищого рівня є: 1) для прокурорів, у тому числі прокурорів - стажистів окружних прокуратур, керівників та заступників керівників підрозділів окружної прокуратури - керівник окружної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків. 2) для прокурорів, керівників та заступників керівників підрозділів обласної прокуратури - керівник обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
3) для керівника окружної прокуратури, його першого заступника та заступників - керівник відповідної обласної прокуратури чи його перший заступник або заступник відповідно до розподілу обов`язків;
Виходячи з наведених вище положень Закону, суд констатує, що наведені у постанові від 07.01.2026 першого заступника керівника Київської обласної прокуратури обставини у вигляді «забезпечення виконання завдань кримінального провадження» та «складність провадження» не є правовою підставою для зміни групи прокурорів, оскільки такі не передбачені Законом.
Крім того постанова не відповідає вимогам п. 2 ч. 4 ст. 110 КПК України, оскільки її мотивувальна частина не містить відомостей про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
Суд констатує, що перший заступник керівника Київської обласної прокуратури, відповідно до ст. 17 Закону України «Про прокуратуру» наділений повноваженнями включати до групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурорів з числа обласної прокуратури, а також керівників з числа окружної прокуратури, оскільки відносно них він є прокурором вищого рівня.
Водночас у постанові, незважаючи на включення до групи прокурорів у кримінальному провадженні, крім керівників окружної прокуратури також і прокурорів з числа окружної прокуратури, не наведено посилання на норму закону, яка передбачає як можливість так і повноваження керівника обласної прокуратури включати до групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурорів з прокуратури нижчого рівня.
Виходячи з положень ст. 2 КПК України, до кожного учасника кримінального провадження повинна бути застосована належна правова процедура.
Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права, та передбачає, що повноваження органів публічної влади повинні бути визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії і діяли в межах наданих їм повноважень.
Недотримання належної правової процедури тягне за собою порушення гарантованого кожному ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод права на справедливий суд.
Крім того, перевіряючи повноваження прокурора у кримінальному провадженні судом було з`ясовано, що відповідно до постанови першого заступника керівника Київської обласної прокуратури ОСОБА_47 про заміну групи прокурорів від 07.01.2026 старшим прокурором групи прокурорів визначено прокурора відділу Київської обласної прокуратури ОСОБА_46 .
Водночас прокурор Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 брала участь в судовому засіданні за вказівкою заступника керівника Білоцерківської окружної прокуратури, який як і вона входить до групи прокурорів та не є старшим прокурором групи прокурорів, а отже не має повноважень керувати іншими прокурорами у даному кримінальному провадженні.
Будь яких документів, які б свідчили що прокурор ОСОБА_3 належним чином у передбачений законом процесуальний спосіб уповноважена на участь у даному кримінальному провадженні суду надано не було.
За таких обставин прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 слід такою, що не має законних повноважень для підтримання державного обвинувачення в суді у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
З метою забезпечення участі належного прокурора у даному кримінальному провадженні та недопущення порушення дискреційний повноважень прокурора, суд вважає за необхідне довести до відома першого заступника керівника Київської обласної прокуратури про невідповідність постанови від 07.01.2026 про зміну групи прокурорів вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України та відсутність у мотивувальній частині постанови передбачених наведеними вище нормами КПК України підстав для прийняття такого рішення
При цьому суд допускає, що приймаючи рішення про зміну групи прокурорів заступник керівника Київської обласної прокуратури міг мати законні підстави для такого рішення, однак з тих чи інших причин не дотримався вимог п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України та не зазначив зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.
З огляду на викладене суд вбачає за можливе ухвалення рішення, яке не пов`язане із суттю кримінального провадження проте, постановлення такої ухвали має зумовлюватися позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України».
Враховуючи, що питання винесення окремої ухвали не врегульовано нормами діючого КПК України в даному конкретному випадку, суд застосовує аналогію закону, керуючись нормами ЦПК України.
Відповідно до ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
У даному кримінальному провадженні було встановлено недотримання вимог кримінального процесуального законодавства при прийнятті рішення прокурором, усунення якого позитивно вплине на ефективність здійснення правосуддя у кримінальному провадженні та забезпечить конституційний захист прав і свобод учасників процесу.
На підставі викладеного, керуючись ст.19 Конституції України, ст. 262 ЦПК України, ст. ст. 9, 37, 77, 80, 81, 372 КПК України суд,
п о с т а н о в и в:
визнати прокурора Білоцерківської окружної прокуратури ОСОБА_3 такою, що не має законних повноважень для підтримання державного обвинувачення в суді у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.
Про результати розгляду окремої ухвали та прийняте, відповідно до ч. 3 ст. 37 КПК України, рішення повідомити Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.
Копію окремої ухвали надіслати першому заступнику керівника Київської обласної прокуратури.
Окрема ухвала суду самостійному оскарженню не підлягає.
Повний текст окремої ухвали виготовлено та проголошено 19.01.2026 о 08 год. 50 хв.
СуддяОСОБА_49