Справа № 626/3906/25
Провадження № 1-кп/626/408/2025
БЕРЕСТИНський районний суд Харківської області
В И Р О К

Іменем України

24 грудня 2025 року м. Берестин

Берестинський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

захисника: ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м.Берестин кримінальне провадження №0001025 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Красноград, громадянин України, не одружений, не працюючий, який має середньо спеціальну освіту, зареєстрований та фактично прожи-ває за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимий,

- в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

28.10.2025 року, в період часу з 13.00 год. до 14.00 год. більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись навпроти входу на територію Благовіщенського храму в м.Берестин, що розташований навпроти території приватного домоволодіння №55 по вул.Захисників України, де діючи з прямим умислом, направленим на заподіяння шкоди здоров`ю ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, наніс останньому не менше 2 ударів ножем в область волосистої частини голови, неменше двох ударів кулаком в область обличчя та неменше десяти ударів ногами по тулубу.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини з лівобічним гемопневмотораксом, переломами 8,9,10 лівих ребер, що відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за критерієм небезпечності для життя, згідно п.п.2.1.1а, 2.1.2, 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України №6 від 17.01.1995.

Крім цього, внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 5-х п`ясних кісток обох кистей, що відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, за критерієм тривалості розладу здоров`я строком більше 3-х тижнів (більше чим 21 день), згідно п.п.2.2.1в, 2.2.2 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.

Крім цього, внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді двох різаних ран волосистої частини голови, численні садна та синці волосистої частини голови та обличчя, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, як такі, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності та мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше, як шість днів, згідно п.п.2.3.2б, 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.1 ст.121 КК України, як нанесення умисного тяжкого тілесного ушкодження.

При цьому від потерпілого ОСОБА_7 на ім`я прокурора Берестинської окружної прокуратури надійшла письмова заява в порядку абз.5 ч.4 ст.469 КПК України, відповідно до якої потерпілий добровільно та розуміючи всі наслідки, дала добровільну згоду на укладання угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 .

На підставі даної заяви, 11.12.2025 року між підозрюваним ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_8 з однієї сторони та прокурором Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_9 за письмової згоди потерпілого ОСОБА_7 з іншої сторони, була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.472 КПК України та разом з обвинувальним актом направлена до суду.

Зі змісту даної угоди вбачається, що під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_6 беззастережно визнає свою винуватість у скоєнні даного злочину, за обставин викладених вище.

Поряд з цим, згідно даної угоди прокурор та обвинувачений за участю захисника, дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.121 КК України та узгодили міру покарання останньому за вчинене ним кримінальне правопорушення у виді 5-ти років позбавлення волі.

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений повністю визнав свою вину у вчиненні вищезазначеного злочину за ч.4 ст.185 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Прокурор та захисник в підготовчому судовому засіданні вважали, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила діючого КПК України та КК України, просили суд затвердити угоду про визнання винуватості призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Суд, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та захисника, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, а також саму угоду, вважає, що вона підлягає затвердженню, виходячи з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до абз.5 ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 органом досудового слідства обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, який згідно ст.12 КК України є тяжким злочином.

При цьому в судовому засіданні встановлено, що при укладанні даної угоди про визнання винуватості, потерпілий ОСОБА_7 , який відповідно до матеріалів кримінального провадження є єдиним потерпілим надав прокурору письмову згоду на її укладання.

Також судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права передбачені ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

В судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам КПК України і КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_6 погоджується на призначення узгодженої ними міри та виду покарання, може реального його виконати.

Підстав для відмови в затвердженні угоди, судом не встановлено.

Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 11.12.2025р., укладеної між прокурором за письмової згоди потерпілого та обвинуваченим за участю його захисника і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання, в межах передбаченої санкцією ч.1 ст.121 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Що стосується міри запобіжного заходу та початку строку відбування покарання обвинуваченому, то суд виходить з наступного.

Відповідно до матеріалів справи, стосовно ОСОБА_6 міра запобіжного заходу в рамках даного кримінального провадження обрана у вигляді тримання під вартою, ухвалою слідчого судді Берестинського районного суду Харківської області від 29.10.2025 року і останній знаходиться під вартою з моменту фактичного затримання в порядку ст.208 КПК України з 28.10.2025 року, в зв`язку з чим саме з цієї дати і необхідно рахувати строк відбування покарання, зарахувавши його в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком чинності, залишити раніше обрану тримання під вартою.

Судові витрати по справі - відсутні.

Питання щодо речових доказів по справі, вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, та керуючись ст.ст.314, 469, 472-475 КПК України суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 11.12.2025 року, укладену між підозрюваним ОСОБА_6 за участю його захисника ОСОБА_8 з однієї сторони та прокурором Берестинської окружної прокуратури ОСОБА_9 з іншої сторони.

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 5(п`яти) років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком чинності, залишити раніше обрану тримання під вартою.

Строк тримання під вартою ОСОБА_6 , необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 28.10.2025 року, зарахувавши його в строк відбування покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази по справі:

- куртку чорного кольору та спортивні штани темного кольору, які були вилучені 28.10.2025 під час затримання особи підозрюваної у вчиненні злочину - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повернути останньому;

- ніж розкладний, який було вилучено в ході було проведення огляду квартири в якій проживає ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 знищіти.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Берестинський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, потерпілому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя