печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 грудня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю:

особи, яка подала скаргу, адвоката: не з`явився

слідчого: не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві провадження за скаргою адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 року, що полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_3 (далі - особа, яка подала скаргу, адвокат ОСОБА_3 ), який діє в інтересах ОСОБА_4 (далі - власник майна, ОСОБА_4 ) звернувся до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва зі скаргою на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 року, що полягає у неповернені тимчасово вилученого майна

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що 07.12.2022 року слідчими Головного слідчого управління Національної поліції України проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 та в ході проведення було вилучено майно, яке належить останньому, а саме:

- телефон iPhone 12, серійний номер НОМЕР_1 , модель A2341;

- ноутбук MacBook Pro 13-inch, серійний номер C02ZL031LPDDR3, модель А 2159;

- планшет Ipad MD796E/A WiFi CELL 64 GB Silver, серійний номер DMPLW2LMF4YK, модель IMEI 71952.

Так, сторона захисту вказує, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2024 року клопотання про повернення майна, вилучено в ході проведення обшуку було задоволено частково та повернуто ОСОБА_4 планшет Ipad MD796E/A WiFi CELL 64 GB Silver, серійний номер DMPLW2LMF4YK, модель IMEI 71952.

Однак, 05.03.2025 року адвокат звернувшись з клопотанням до Головного слідчого управління Національної поліції України про повернення майна, отримав відповідь, що здійснення досудового розслідування постановою прокурора Офісу Генерального прокурора від 14.05.2025 року доручено Головному підрозділу детективів Бюро економічної безпеки України.

З вищевказаних підстав, було надіслано клопотання про повернення майна ОСОБА_4 до Бюро економічної безпеки України, однак уповноваженими особами надано відповідь, що постановою про визначення підслідності прокурора Офісу Генерального прокурора від 02.06.2025 року та доручено здійснення досудового розслідування Головному слідчому управлінню Національної поліції України. У подальшому планшет Ipad MD796E/A WiFi CELL 64 GB Silver, серійний номер DMPLW2LMF4YK, модель IMEI 71952 повернуто ОСОБА_4 .

Так, представник власника майна вказує на те, що інше майно, яке було вилучено в ході обшуку не повернуто, арешт не накладено, тому вилучене майно, а саме: телефон iPhone 12, серійний номер НОМЕР_1 , модель A2341 та ноутбук MacBook Pro 13-inch, серійний номер C02ZL031LPDDR3, модель А 2159, підлягає поверненню власнику.

12.12.2025 року на адресу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від адвоката ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд скарги за відсутності останнього, вимоги викладені у скарзі підтримав та просив задовольнити.

В судове засідання учасники судового процесу не з`явилися, про день, час, місце розгляду скарги повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого, дізнавача чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Оскільки особа, яка подала скаргу, про розгляд скарги повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд скарги без її участі, а неявка слідчого не перешкоджає розгляду скарги, враховуючи строк розгляду скарги під час досудового розслідування, встановлений КПК України, слідчий суддя визнав можливим розглянути скаргу за відсутності учасників процесу.

Відповідно до ст. 27, ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду скарги фіксування провадження технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, слідчими що Головного слідчого управління Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 212 КК України .

Так, у межах даного кримінального провадження, слідчими на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 23.11.2022 року, 07.12.2022 року було проведено обшук квартири АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, яке належить останньому, а саме:

- телефон iPhone 12, серійний номер НОМЕР_1 , модель A2341;

- ноутбук MacBook Pro 13-inch, серійний номер C02ZL031LPDDR3, модель А 2159;

- планшет Ipad MD796E/A WiFi CELL 64 GB Silver, серійний номер DMPLW2LMF4YK, модель IMEI 71952.

Разом з тим, 30.04.2024 року представник власника майна ОСОБА_5 звернулась до Головного управління Національної поліції України в місті Києві із клопотанням про повернення майна. Однак, 04.06.2024 року надійшла відповідь від уповноважених осіб про те, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000801 від 17.08.2022 року передано до Головного підрозділу детективів управління Бюро економічної безпеки України.

У подальшому 06.06.2024 року направлено заяву до Головного підрозділу детективів управління Бюро економічної безпеки України про повернення тимчасово вилученого майна в рамках КП №0000801 від 17.08.2022 року. Однак за результатми розгляду заяви надано відповідь від 02.08. 2024 року, відповідно до якої Бюро економічної безпеки України повідомило, що згідно відомостей з Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.07.2024 року визначено підслідність за Головним слідчим управлінням Національної поліції України.

Згідно з ч. 3 ст. 233 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор має право до постановлення ухвали слідчого судді увійти до житла чи іншого володіння особи лише у невідкладних випадках, пов`язаних із врятуванням життя людей та майна чи з безпосереднім переслідуванням осіб, які підозрюються у вчиненні кримінального правопорушення. У такому разі прокурор, слідчий, дізнавач за погодженням із прокурором зобов`язаний невідкладно після здійснення таких дій звернутися до слідчого судді із клопотанням про проведення обшуку. Слідчий суддя розглядає таке клопотання згідно з вимогами статті 234 цього Кодексу, перевіряючи, крім іншого, чи дійсно були наявні підстави для проникнення до житла чи іншого володіння особи без ухвали слідчого судді. Якщо прокурор відмовиться погодити клопотання слідчого, дізнавача про обшук або слідчий суддя відмовить у задоволенні клопотання про обшук, встановлені внаслідок такого обшуку докази є недопустимими, а отримана інформація підлягає знищенню в порядку, передбаченому статтею 255 цього Кодексу.

Як визначено у ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ч. 7 ст. 236 КПК України, вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Отже, тимчасово вилученим майном вважаються лише речі та документи, які не входять до переліку, щодо яких прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Так, встановлено, що ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18.09.2024 року клопотання представника власника майна про повернення тимчасово вилученого майна було задоволено частково та повернуто ОСОБА_4 майно, а саме планшет Ipad MD796E/A WiFi CELL 64 GB Silver, серійний номер DMPLW2LMF4YK, модель IMEI 71952. Тому адвокат ОСОБА_3 просить повернути майно, яке було вилучено в обшуку, а саме: телефон iPhone 12, серійний номер НОМЕР_1 , модель A2341 та ноутбук MacBook Pro 13-inch, серійний номер C02ZL031LPDDR3, модель А 2159, оскільки арешт на нього не накладено.

Разом з тим, згідно з матеріалами справи, слідчим суддею встановлено, що відповідно до протоколу обшуку проведеного за адресою за адресою: АДРЕСА_1 , майно, яке зазначено в останньому не містить серій і номерів того майна, яке просить повернути адвокат ОСОБА_3 . Тому, особою, яка звернулась із скаргою про повернення тимчасово вилученого майна, факт належності зазначеного майна ОСОБА_4 не підтверджено.

Як визначено у ч. 1 та ч. 2 ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 року, що полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись, ст. ст. 22, 26, 107, 167-169, 236, 303, 306, 307, 309, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого Головного слідчого управління Національної поліції України у кримінальному провадженні № 0000801 від 17.08.2022 року, що полягає у неповернені тимчасово вилученого майна, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1