ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2025 Справа №607/20368/25 Провадження №1-кп/607/1934/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_3 ,

з боку захисту - захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження № 0008887 від 19.05.2025 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Бедриківці Чортківського району Тернопільської області, громадянин України, місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , із середньою освітою, не одружений, утриманців не має, номер обслуги 3 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимий,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України (далі - КК України),

встановив:

22.07.2024 відповідно до указів Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69/2022 «Про загальну мобілізацію», громадянина ОСОБА_5 призвано на військову службу під час мобілізації та призначено в команду військової частини НОМЕР_2 .

04.09.2024 солдата ОСОБА_6 , який прибув із військової частини НОМЕР_2 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду номера обслуги 3 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.

Відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, військовослужбовець зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.

Натомість солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, в порушення вказаних вимог Статутів Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою ухилення тимчасово від військової служби, 24.11.2024 без поважних причин не повернувся з відпустки для лікування у місце тимчасової дислокації НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , проводячи час на власний розсуд.

Надалі 26.09.2025 солдат ОСОБА_7 добровільно з`явився до слідчого відділу Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області, що в м. Тернополі, бульвар Т.Шевченка 10.

Обвинувачений ОСОБА_5 під час судового розгляду визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

По суті правопорушення надав показання про те, що дійсно у липні 2024 року він був призваний на військову службу, яку проходив у Сумській області. Пізніше він захворів, у зв`язку з чим перебував на лікуванні. Після завершення лікування він не повернувся у військову частину. Був вдома. Протягом часу перебування вдома не хворів та не лікувався. Пояснює своє неповернення на службу відсутністю коштів. Він не виготовив карту для зарахування йому коштів. Командуванню не повідомляв про те, що не має коштів. До нього додому приїхала поліція і він добровільно поїхав в м. Тернопіль у відділ поліції. Не хоче повертатись на військову службу, бо «страшно».

У судових дебатах відмовся виступати.

В останньому слові просив суд його не карати.

Захисник в судових дебатах просив врахувати те, що за станом здоров`я ОСОБА_5 не треба було призивати на військову службу. Також просить взяти до уваги, при призначенні покарання, визнання обвинуваченим своєї вини, його щире розкаяння, та призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши від відбування покарання у виді п`яти років позбавлення волі з трирічним іспитовим строком.

Прокурор у судових дебатах просив визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини згідно обвинувачення, його винуватість також доводиться такими дослідженими в судовому засіданні доказами, із обсягом яких сторона захисту погодилась та які жодним чином не оспорювала:

- даними повідомлення про кримінальне правопорушення від 12.01.2025 № 422 командира військової частини НОМЕР_1 керівнику слідчого відділу ТУ ДБР про те, що солдат ОСОБА_5 не повернувся із відпустки до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 ;

- даними витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.07.2024 № 204, яким, у зв`язку із оголошенням загальної мобілізації у відповідності до указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та від 06.05.2024 № 272/2024, військовозобов`язаного ОСОБА_5 , призначеного в команду НОМЕР_2 , призвано на військову службу із запасу з 22.07.2024;

- даними довідок КНП СОР «Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни» та КНП РМР «Роменська центральна районна лікарня», відповідно до яких ОСОБА_5 знаходився на лікуванні з приводу оперативного втручання з 14.10.2024 до 21.10.2024;

- відомостями, що містяться у матеріалах службового розслідування відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_4 від 27.11.2024 № 3661 за фактом неповернення з відпустки до військової частини солдата ОСОБА_5 , розпочатого 27.11.2024, закінченого 12.01.2025, зокрема:

- даними рапорту тимчасово виконуючого обов`язки командира 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 від 27.11.2024 про те, що 25.10.2024 номер обслуги 3 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 вибув у відпустку для лікування у зв`язку із хворобою в АДРЕСА_1 та станом на 24.11.2024 останній не повернувся з відпустки у місце тимчасової дислокації НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , що за адресою: АДРЕСА_2 , на телефоний зв`язок не виходить, місце його перебування не відоме;

- даними довідки-доповіді командира військової чатини НОМЕР_1 від 25.11.2024 № 28/2618 за фактом нез`явлення з відпустки для лікування військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 військової служби за призовом під час мобілізації солдата ОСОБА_5 ;

- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 3661 від 27.11.2024, яким призначено службове розслідування за фактом неповернення 24.11.2024 з відпустки солдата ОСОБА_5 до тимчасового місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 ;

- даними акту службового розслідування від 05.01.2025, відповідно до яких встановлено факт неповернення з відпустки до військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 24.11.2024 солдатом ОСОБА_5 , номером обслуги 3 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 . Станом на час розслідування військовослужбовець до місця служби не повернувся. Ці дії призвели до порушення солдатом ОСОБА_5 вимог ст.ст. 6, 9, 11, 12, 16, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

- даними витягу із Наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2024 № 256, відповідно до яких солдата військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 , на підставі розпорядження начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 17.08.2024 № 14153дск, витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.09.2024 № 253, який прибув із військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_3 , із 04.09.2024 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2024 № 256, згідно з яким солдата ОСОБА_5 , якого призначено наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 04.09.2024 № 194-РС на посаду номера обслуги 3 мінометного розрахунку 2 мінометного взводу 1 мінометної батареї НОМЕР_3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що з 04.09.2024 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків з посадовим окладом (зазначено розмір та розмір щомісячної премії);

- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.10.2024 № 310, яким ОСОБА_5 визнано таким, що вибув із пункту тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 з району безпосередньої участі у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Сумській області, ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів), у відпустку для лікування у зв`язку із хворобою у с. Бедриківці Тернопільської області строком на 30 діб з 25.10.2024 до 23.11.2024;

- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 27.11.2024 № 344, відповідно до яких солдата ОСОБА_5 вважати таким, що 24.11.2024 не повернувся з відпустки;

- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07.12.2024 № 354, згідно з якими солдата військової служби ОСОБА_5 , який відсутній більше десяти днів, вважати таким, що увільнено від займаної посади та зараховано у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 з 07.12.2024;

- даними витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 12.01.2025 № 121, яким завершено службове розслідування та солдата ОСОБА_5 визнано таким, що 24.11.2024 не повернувся з відпустки до тимчасового місця дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_2 та відсутній на військовій службі по вказаний час.

Наведені докази оцінені судом як належні, допустимі, достовірні, а їх сукупність - достатньою, для визнання обвинуваченого винуватим поза розумним сумнівом у межах висунутого обвинувачення.

Доводи захисника про те, що при зарахуванні на військову службу неналежно оцінені дані про стан здоров`я ОСОБА_5 , спростовуються наданими прокурором карткою обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного для визначення ступеня придатності до військової служби від 17.07.2024, та довідкою № 1083/1 військово-лікарської комісії, згідно з якими ОСОБА_5 , якому встановлений хірургом певний діагноз, визнаний придатним за станом здоров`я до військової служби.

Твердження обвинуваченого про те, що він не мав коштів і тому не міг прибути після відпустки у військову частину, суд не може визнати поважною причиною, з огляду на вказані вище відомості про визначення йому посадового окладу. Будь-яких інших даних про можливі поважні причини нез`явлення вчасно на службу обвинуваченим суду не надано.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 5 ст. 407 КК України (згідно з змінами, внесеними Законом № 3233-ІХ від 13.07.2023) як нез`явлення вчасно на службу військовослужбовцем без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким злочином; конкретні обставини кримінального провадження, а саме визнання вини обвинуваченим; позицію сторін щодо покарання;відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання; відомості про особу обвинуваченого: він раніше не судимий, за медичною допомогою до лікарів нарколога та психіатра не звертався, посередньо характеризувався за місцем військової служби, брав безпосередню участь у воєнних діях, лікувався за період проходження військової служби.

Виходячи із наведених обставин у сукупності суд вважає за необхідне призначити покарання, єдиноможливе згідно санкції статті обвинувачення у виді позбавлення волі, на мінімальний строк згідно ч. 5 ст. 407 КК України. Саме таке покарання, відповідно до положень ст. 50 КК України, доцільне та достатнє для його виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Підстав для застосування положень ст. 75 КК України та звільнення ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання із випробуванням, як про це просить захисник, суд не вбачає, оскільки ч. 1 ст. 75 КК України містить імперативну норму про заборону приймати таке рішення при призначенні покарання засудженим за кримінальні правопорушення, передбачені зокрема ст. 407 КК України, вчинені в умовах воєнного стану.

Також, суд не може визнати наявність обставини, яка пом`якшує покарання та на яку вказує захисник, - щире каяття.

Так, згідно сформованої судової практики (наприклад, постанова Верховного Суду у справі № 761/942/23), щире каяття передбачає, крім визнання особою факту вчинення кримінальних протиправних діянь, ще й щирий жаль із цього приводу та осуд своєї поведінки.

У цій справі такої поведінки обвинуваченого під час судового розгляду суд не спостерігав.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з моменту взяття його під варту, тобто із 30.09.2025, зарахувавши у цей строк відповідно до ст. 72 КК України термін його попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, який застосований щодо обвинуваченого згідно ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду від 30.09.2025 на строк до 24.11.2025 включно із визначенням застави, слід, як про це просить прокурор, продовжити до набрання вироком законної сили, але не пізніше шістдесяти днів з дня проголошення вироку.

Керуючись наведеним та ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою 30.09.2025.

Зарахувати, на підставі ст. 72 КК України, у строк призначеного покарання ОСОБА_5 термін його попереднього ув`язнення із 30.09.2025 по дату ухвалення вироку, тобто по 14.11.2025 включно, з розрахунку: один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили, але не пізніше 23:59 12.01.2026.

Вирок може бути оскаржений до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуюча суддяОСОБА_1