г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/6038/25
Номер провадження 1-кп/213/115/26
У Х В А Л А

Іменем України

12 січня 2026 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених, захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому дистанційному судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000334 за звинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні неповнолітніх дітей, військовослужбовця ЗС України, стрілець штурмового спеціалізованого відділення штурмового спеціалізованого взводу штурмової спеціалізованої роти (ШКВАЛ) штурмового спеціалізованого батальйону (ШКВАЛ) військової частини НОМЕР_1 , раніше судимий, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, громадянина України, не одружений, дітей не має, не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ

В провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження, в якому ОСОБА_6 обвинувачується за за ч.4 ст. 185 КК України, запобіжний захід обрано у вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні Прокурор заявив клопотання про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, зазначив, що продовжують існувати ризики які були на досудовому слідстві, та неможливо змінити запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений та захисник не заперечували.

При вирішенні питання про продовження запобіжного заходу судом враховуються вимоги ст.178 КПК України, особа обвинуваченого, який раніше судимий, інкримінований злочин тяжкий; обвинувачений не одружений, не має дітей, має місце проживання та реєстрації, раніше судимий, зі слів має захворювання ВІЛ, гепатит.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання підозрюваного під вартою, судом враховані вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Крім того, судом врахована практика Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Судом встановлено, що продовжують існувати та не зменшились ризики за п. 1,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчими суддями при обранні та продовженні запобіжного заходу.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховування від суду, доведений, оскільки обвинуваченому інкримінується вчинення тяжких кримінальних правопорушень, а тому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, це може спонукати останнього до переховування від суду з метою уникнення зазначеного вище покарання.

Ризик передбачені п.5 ч.1 ст. 177 КПК України підтверджується тим, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, може продовжити чи вчинити нове кримінальне правопорушення.

У відповідності до ч.3 ст 199 КПК України, судом встановлено, що ризики не зменшились та продовжують діяти.

Стороною захисту не надано до суду доказів того, що вказані ризики суттєво зменшились чи взагалі перестали існувати.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосовано до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі Таран проти України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою повинен бути необхідним за конкретних обставин. Тримання під вартою відповідно до підпункту «с» пункту 1 статті 5 Конвенції має втілювати вимогу пропорційності, яка обумовлює існування обґрунтованого рішення, яким здійснюється оцінка відповідних аргументів «за» і «проти» звільнення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ Тимошенко проти України, для того, щоб позбавлення свободи вважалося несвавільним - запобіжний захід повинен бути необхідним за даних обставин.

Суд зазначає, що на даний час, коли по справі не допитані обвинувачені, свідки, не досліджені всі докази, та за існування вказаних ризиків, наявні аргументи тільки "проти" звільнення, тобто "за" продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки даний захід є необхідним за вказаних обставин.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і особистого зобов`язання не зможуть запобігти вказаним ризикам, що посилюється введенням в країні воєнного стану. Особиста порука не може бути застосована, оскільки суду не повідомлено про наявність осіб, які б заслуговували на довіру та поручились за обвинуваченого.

Згідно з п.5 ч.1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є запобіжним заходом, який у відповідності до ч.1 ст. 183 КПК України є винятковим, та застосовується лише в разі неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Враховуючи вказане, суд вважає клопотання сторони обвинувачення підлягає задоволенню, слід продовжити запобіжний захід тримання під вартою та визначити альтернативний запобіжний захід заставу, та з урахуванням часу перебування під вартою зменшити її розмір.

Керуючись ст. ст. 314-316,343,371,372 КПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 12.03.2026р.включно.

Визначити розмір застави - 70 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 232960 гривень, в разі сплати якого вважати обраним ОСОБА_6 запобіжний захід заставу.

В разі внесення застави покласти на обвинуваченого обов`язки:

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками та іншими обвинуваченими у кримінальному проваджені;

- здати на зберігання до суду у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України;

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії цієї ухвали.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього може бути застосовано інший запобіжний захід.

Строк дії ухвали та термін дії покладених на обвинуваченого обов`язків визначити до 12.03.2026р. включно.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення, для осіб, що перебувають під вартою з моменту отримання копії.

Головуючий суддя ОСОБА_1