Справа № 396/45/26
Провадження № 1-кс/396/42/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.01.2026 року м. Новоукраїнка

Слідчий суддя Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань м. Новоукраїнка клопотання заступника начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області про арешт майна в межах кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000013 від 12.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,

ВСТАНОВИВ:

16.01.2026 заступник начальника СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Кропивницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням у кримінальному провадженні № 0000013 від 12.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, про арешт належної підозрюваному ОСОБА_5 земельну ділянку, площею 2 га, кадастровий номер №:02:002:1527 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

В обґрунтування даного клопотання зазначено, що СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 12.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Слідчий у клопотанні зазначає, що в даному кримінальному провадженні 13.01.2026 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта в ОСОБА_5 , мається у власності земельна ділянка з кадастровим №:02:002:1527 площею 2 га, якою останній користується на підставі рішення органу місцевого самоврядування серії та номеру 172 виданого 20.02.2018 Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

За наведеного та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, слідчий у клопотанні зазначає про необхідність у накладенні арешту на належну підозрюваному ОСОБА_5 , земельну ділянку в частині заборони на її розпорядження.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримав та просив його задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання слідчого про арешт майна без повідомлення власника майна підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 .

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

За приписами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчим суддею встановлено, що СВ Новоукраїнського РВП ГУНП в Кіровоградській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000013 від 12.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

13.01.2026 у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: в незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту, особливо небезпечної психотропної речовини, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Санкцією ч. 2 ст. 307 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

Згідно з ч. 1 ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Зі змісту долученої до клопотання інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта в ОСОБА_5 , мається у власності земельна ділянка з кадастровим №:02:002:1527 площею 2 га, якою останній володіє на підставі рішення органу місцевого самоврядування серії та номеру 172 виданого 20.02.2018 Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області.

За наведеного, доданими до клопотання документами сторона обвинувачення довела, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, санкцією якого передбачено можливість застосування конфіскації майна як виду покарання, а також, що останній має у своїй власності майно, щодо арешту якого ставиться питання у клопотанні.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя доходить висновку, що з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, клопотання слідчого про арешт належного підозрюваному ОСОБА_5 нерухомого майна, шляхом заборони розпорядження ним, підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна.

Також слідчий суддя зазначає, що накладення арешту на таке майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням такого права. Хоча власник обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, однак такий захід є тимчасовим. Негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено. Отже, накладення арешту на належне підозрюваному ОСОБА_5 нерухоме майно, відповідає критерію розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, з огляду на те, що таке майно за наслідками розгляду даного кримінального провадження судом може підлягати конфіскації як виду покарання.

Враховуючи викладене, клопотання слідчого про арешт майна підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку, яка на підставі рішення органу місцевого самоврядування серії та номеру 172 виданого 20.02.2018 Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, площею 2 га, кадастровий номер №:02:002:1527, належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та заборонити розпоряджатися вказаним майном.

На підставі ст.175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Роз`яснити, що відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, особи, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1