У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2025 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу представника АТ КБ «ПриватБанк» на рішення слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002213 від 09.12.2021,

В С Т А Н О В И В :

У провадження слідчого судді Подільського районного суду міста Києва надійшла скарга представника АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3 на рішення слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002213 від 09.12.2021.

В обгрунтування вказаної скарги зазначає, що 08.10.2025 представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до слідчого з заявою про визнання його потерпілим у цьому кримінальному провадженні, однак листом від 21.11.2025 слідчий ОСОБА_4 відмовив у визнанні його потерпілим, оскільки, на думку слідчого, вказаним кримінальним правопорушенням останньому не спричинено жодної шкоди. Заявник вважає рішення слідчого необґрунтованим, а також таке рішення повинно було бути вмотивованим та викладеним у формі постанови у відповідності до вимог КПК України.

В судове засідання представник скаржника та слідчий, будучи належним чином повідомленими, не з`явилися.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження, надані слідчим, дійшов наступного висновку.

Статтею 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, до яких, серед іншого, віднесена охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження.

Крім того, кримінальним процесуальним законом визначено, що обов`язок здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування покладається на слідчого суддю.

Отже, саме слідчий суддя шляхом застосування своїх повноважень покликаний забезпечити дотримання закону усіма учасниками кримінального провадження, а також зобов`язаний вживати передбачених законом заходів для поновлення порушених під час досудового розслідування прав та інтересів осіб.

Відповідно до ст. 25 КПК України слідчий зобов`язаний у межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування, зокрема в разі надходження заяви про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Статтею 7 КПК України передбачені загальні засади кримінального провадження, однією з яких є законність, сутність якої розкрита у ст. 9 КПК України.

Так, частиною 1 статті 9 КПК України на слідчого під час кримінального провадження покладений обов`язок неухильного дотримання вимог Кримінального процесуального кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0002213 від 09.12.2021 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

08.10.2025 представник АТ КБ «ПриватБанк» звернувся із заявою до слідчого про залучення його до кримінального провадження як потерпілого.

Листом від 21.11.2025 слідчий ОСОБА_4 відмовив у визнанні його потерпілим.

Згідно з ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

У відповідності до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим, може бути оскаржене рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим.

Рішення слідчого у відповідності до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України приймається у формі постанови.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України постанова слідчого має містити, зокрема, відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви її прийняття, обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності зобов`язання слідчого повторно розглянути заяву представника скаржника щодо залучення потерпілим у кримінальному провадженні та винести вмотивоване рішення у формі постанови.

Щодо вимоги заявника про зобов`язання слідчого вчинити процесуальну дію, слідчий суддя зазначає наступне.

Статтею 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Слідчий суддя зазначає, що КПК України не передбачає повноважень слідчого судді зобов`язувати слідчого вчиняти конкретні слідчі та процесуальні дії, встановлювати строки, надавати заявникам конкретні відповіді, зобов`язувати надавати матеріали кримінального провадження на ознайомлення, тощо.

Враховуючи викладене у задоволенні скарги в частині зобов`язання залучити потерпілим слід відмовити.

З огляду на викладене, скарга підлягає до часткового задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 2, 7, 9, 22, 55, 303-306, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу представника АТ КБ «ПриватБанк» - ОСОБА_3 задовольнити частково.

Зобов`язати слідчого СВ Подільського УП ГУНП в м. Києві розглянути заву представника АТ КБ «ПриватБанк» від 08.10.2025 про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0002213 від 09.12.2021, та прийняти рішення за результатами розгляду у відповідності до вимог ч. 3 ст. 110 КПК України у формі постанови.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1