Дата документу 02.02.2026
Справа № 334/330/26
Провадження № 1-кс/334/353/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дніпровського районного суду в м. Запоріжжя клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «АЛЬЯНС-АВТО» про часткове скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

До Дніпровського районного суду м. Запоріжжя надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «АЛЬЯНС-АВТО» про часткове скасування арешту майна.

Клопотання мотивоване наступним: 16 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 по справі № 334/330/26 клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000082 від 13.01.2026 року задоволено, а саме: накладено арешт на автомобіль «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою; АДРЕСА_1 , з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування.

Зазначений транспортний засіб вилучений під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди 13.01.2026 і визнаний речовим доказом з метою забезпечення його збереження.

На момент ДТП автомобілем «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 керував водій ТОВ «Альянс - Авто» ОСОБА_7 . Відповідно до довіреності від власника транспортного засобу від 21 березня 2025 року та тимчасового реєстраційного талону ХХТ № 058388 від 17 березня 2021 року зазначеним транспортнім засобом має право користуватись, а також виконувати інші юридично значимі дії з цим транспортом ТОВ «Альянс Авто». Керівником ТОВ «Альянс - Авто» відповідно до наказу 11-к від 27.01.2020 року є ОСОБА_8 .

Клопотання слідчого обґрунтовувалось тим, що 13.01.2026 року приблизно о 17:10 водій ОСОБА_7 , керуючи автомобілем « Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по автодорозі «Харків - Сімферопіль» зі сторони вул. Космічної в напрямку вул. Молочної в м. Запоріжжя. В районі будинку 131 по вул. Космічній пішохід ОСОБА_9 перетинала проїзну частину автодороги у невстановленому місці. Під час руху відбувся наїзд передньою частиною транспортного засобу па пішохода. У наслідок ДТП пішохід отримала тілесні ушкодження, з якими доставлена до лікарні.

Після пригоди 13.01.2026 року інформація внесена до ЄРДР за ознаками злочину, передбаченому ч. 1 ст.286 КК України.

13.01.2026 року під час огляду місця пригоди транспортний засіб вилучено, так як він містив на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та поміщено на майданчик тимчасового тримання транспортних засобів ГУНП в Запорізькій області, де станом на 29.01.2026 він продовжує зберігатись.

Станом на 29 січня 2026 року всі необхідні слідчі дії з транспортним засобом «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 проведені: транспортний засіб експертом оглянуто, додатковий огляд місця пригоди проведено, інженерно-транспортні експертизи призначені і проводяться, позов не заявлений. Будь-яких даних, що хтось може завадити досудовому і судовому слідству не має. Тож, будь-яких підстав знаходження автомобіля на спеціальному майданчику не має.

На підставі викладеного, адвоката ОСОБА_3 просить суд частково скасувати арешт з майна - автомобіля «Volkswagen LТ 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладено згідно ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2026 року у справі № 334/330/26 шляхом скасування заборони на користування транспортним засобом.

У судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав суду заяву про розгляд клопотання без його участі та участі власника майна. Просив суд задовольнити клопотання з підстав, викладених у ньому.

Слідчий у судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване, доведене належними та допустимими доказами, тому підлягає задоволенню.

Висновок суду ґрунтується виходячи з наступного:

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених ст. ст. 160-166, 170-174 КПК України.

Статтею 2 даного Кодексу визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, визначеним ч. 1 ст. 7 КПК України.

Заходи забезпечення у вигляді арешту майна мають бути пропорційними щодо мети їх застосування, повинні встановлювати справедливий баланс між завданнями кримінального провадження та вимогою захисту основних прав особи.

В силу ст. 41 Конституції України, ст. 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, ніж на користь суспільства і на умовах, передбачених Законом або загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

У справі Раймондо проти Італії (Raimondo v. Italy, рішення 24.01.1994), заявник скаржився на контроль за використанням власності в зв`язку з провадженням кримінального розслідування. Суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань (п. 35).

З матеріалів справи вбачається, що 13.01.2026 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст. 286 КК України (кримінальне провадження №0000082).

16 січня 2026 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_4 по справі № 334/330/26 клопотання слідчого СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000082 від 13.01.2026 року задоволено, накладено арешт на автомобіль «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою; АДРЕСА_1 , з позбавленням права розпорядження, відчуження та користування.

Задовольняючи клопотання слідчого про арешт майна, слідчий суддя виходив з того, що даний транспортний засіб відповідає критеріям, зазначеним в ст. 98 КПК України, та має значення для забезпечення доказів, а метою накладення арешту на майно є забезпечення можливості проведення експертиз.

Зважаючи на наведене, дотримуючись засад кримінального провадження щодо законності, верховенства права та недоторканності права власності, слідчий суддя прийшов до переконання, що немає потреби і надалі обмежувати власника майна та користувача в користуванні цим майном, продовження арешту майна може спричинити збитки інтересам останнього, оскільки на даний час у кримінальному провадженні проведено всі необхідні слідчі дії, для яких був потрібен вказаний транспортний засіб, а тому підстав для подальшого збереження арешту в частині заборони користування цим транспортним засобом немає, в зв`язку з чим клопотання в цій частині підлягає до задоволення. Одночасно таке пом`якшення арешту буде забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав заявника, як власника майна.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 174, 350, 369372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «АЛЬЯНС-АВТО» про часткове скасування арешту майна задовольнити.

Частково скасувати арешт з майна - автомобіля «Volkswagen LT 35», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який накладено згідно ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Запоріжжя від 16 січня 2026 року у справі № 334/330/26 шляхом скасування заборони на користування транспортним засобом.

На ухвалу може бути подана апеляція до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти діб з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1