У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 вересня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, подане у кримінальному провадженні № 0000018, відомості про яке внесені від 10.01.2025 в ЄРДР щодо громадянина України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сєвєродонецьк, Луганської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 111 та частиною 5 статті 111-1 Кримінального кодексу України,

встановив:

Досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 російською федерацію здійснено Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи прихильником ідеї «русского мира» та підтримуючи так звану антитерористичну операцію, яка проводилася військами рф на території України, в серпні 2022 року (точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені, але не пізніше 03 серпня 2022 року), вступив в злочинну змову з представниками країни-агресора щодо виконання їх доручень, спрямованих на утвердження влади країни-агресора на території м. Сєвєродонецьк та Луганської області.

Надалі, не пізніше 03 серпня 2022 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Сєверодонецьк Луганської області, більш точне місце та час в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій кримінальний протиправний умисел, надав добровільну згоду на зайняття посади так званого «заместителя начальника Северодонецкой государственной пожарно-спасательной части пожарно-спасательного отряда федеральной противопожарной служби Государственной противопожарной служби Главного управления МЧС России по Луганской Народной Республике», у незаконному органі влади, а саме так званому «Министерство чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий Луганской Народной Республики», створеному окупаційною владою на тимчасово окупованій території Луганської області у м. Сєвєродонецьк.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, пов`язаного із колабораційною діяльністю, ОСОБА_6 , починаючи з 03 серпня 2022 року активно виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецьк.

Отже, в період з 03.08.2022 по невстановлений у ході досудового розслідування час ОСОБА_6 , перебуваючи на тимчасово окупованій території м. Сєвєродонецька Луганської області, більш точне місце та час в ході досудового розслідування встановити не виявилося за можливе, добровільно зайняв посаду пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Луганської області, при окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме, «заместитель начальника Северодонецкой государственой пожарно-спасательной части пожарно-спасательного отряда федеральной противопожарной служби Государственной противопожарной служби Главного управления МЧС России по Луганской Народной Республике», у незаконному органі влади, а саме так званому «Министерство чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий Луганской Народной Республики» та працював на цій посаді з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації та підтримки рішень окупаційної адміністрації держави-агресора.

Таким чином, своїми умисними діями громадянин України ОСОБА_6 , добровільно зайняв посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, тобто вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Поряд з цим, ОСОБА_6 , перебуваючи на території м. Сєвєродонецьк Луганської області, будучи проросійсько налаштованою та підтримуючи дії рф щодо окупації території України та приєднання Луганської області до рф, у невстановлений досудовим слідством час, але не пізніше 03 серпня 2022 року усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій, діючи умисно на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України, перейшов на бік ворога в умовах воєнного стану, а саме: прийняв пропозицію представників окупаційної адміністрації терористичної організації «ЛНР» та добровільно зайняв посаду «заместитель начальник Северодонецкой государственой пожарно-спасательной части пожарно-спасательного отряда федеральной противопожарной служби Государственной противопожарной служби Главного управления МЧС России по Луганской Народной Республике», у незаконному органі влади, а саме так званому «Министерство чрезвычайных ситуаций и ликвидации последствий стихийных бедствий Луганской Народной Республики».

В цей же час, ОСОБА_6 , позиціонуючи себе як заступник начальника пожежної частини незаконно утвореного органу розпочав здійснення управлінської діяльності, забезпечуючи безпосередне керівництво особовим складом пожежно-рятувальної частини з метою недопущення контролю української влади на території Луганської області, надавши тим самим допомогу рф у проведенні підривної діяльності проти України на шкоду суверенітетові та територіальній цілісності України.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_6 , вчинив державну зраду, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 111 КК України.

В клопотанні вказано, що 05.02.2025, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України та неявкою без поважних причин на виклики слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено 7 відділу відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Донецькій та Луганській областях.

На підставі викладеного, зважаючи на те, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 111 та частиною 5 статті 111-1 КК України, що підтверджується матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, з огляду на наявність ризиків переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду; продовження кримінального правопорушення, у якому він підозрюється, або вчинення іншого кримінального правопорушення; незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні тощо, приймаючи до уваги те, що підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке входить до переліку, визначеному ч. 6 ст. 176 КПК України, з огляду на положення абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України, за яким слідчий суддя/суд має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого серед іншого ст. 111-1 КК України, слідчий в клопотанні просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав, зазначених у ньому, просив клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного залишив вирішення питання на розсуд суду.

Клопотання розглянуто у відповідності до вимог ч. 6 ст. 193 КПК України за відсутності підозрюваного, оскільки прокурором доведено, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Витягом з ЄРДР стверджується, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000018, відомості про яке внесені 10.01.2025 в ЄРДР щодо вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 111 та частиною 5 статті 111-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 КПК України розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, крім випадків, передбачених частиною шостою цієї статті.

Разом із тим, відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Слідчим за погодженням з прокурором 15.01.2025 повідомлено ОСОБА_6 , про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України, а саме у добровільному зайнятті громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а також у державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, державній безпеці України: перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі, іноземній організації або їх представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

Письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 5 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України, у відповідності до вимог ст.ст. 135, 276-278 КПК України, 15.01.2025 опубліковано в засобах масової інформації загальнодержавної сфери, а саме на офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та офіційному сайті Офісу Генерального прокурора.

Також, у зв`язку із перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території Луганської області, в порядку ст. 135-138 КПК України, у офіційному державному друкованому виданні «Урядовий кур`єр» та на офіційному сайті Офісу Генерального прокурора розміщено повістки про виклик останнього в слідчий відділ Управління, для участі в слідчих (розшукових) та процесуальних діях на 21.01.2025, 22.01.2025 та 23.01.2025.

Тож, враховуючи положення ст. ст. 135, 276-279, 297-5 КПК України, ОСОБА_6 набув статус підозрюваного у кримінальному провадженні.

Однак, за твердженням слідчого, висловленому в клопотанні, в призначені дні та час підозрюваний не з`явився на виклик слідчого та не повідомив про причини неявки.

З метою забезпечення права на захист ОСОБА_6 постановою слідчого від 15.01.2025 для здійснення захисту останнього був залучений захисник Західного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги, якому цього ж дня вручено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6

05.02.2025, у зв`язку з перебуванням ОСОБА_6 на тимчасово окупованій території України та неявкою без поважних причин на виклики слідчого, останнього оголошено в розшук, який доручено 7 відділу відділу ГВ ЗНД Управління СБ України в Донецькій та Луганській областях.

05.02.2025 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні зупинене на підставі п. 2 ч. 1 ст. 280 КПК України у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_6 оголошений розшук.

17.09.2025 до слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області надійшли матеріали з оперативного підрозділу, отримані на виконання доручення слідчого в порядку ст. ст. 40-41 КПК України, згідно яких встановлено місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 , який на даний час проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

18.09.2025 досудове розслідування кримінального провадження № 0000018 від 10.01.2025 відновлено, у зв`язку з тим, що місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_6 встановлено, підстави для зупинення досудового розслідування кримінального провадження перестали існувати та наявна можливість подальшого проведення досудового розслідування.

Крім того, ОСОБА_6 , в порядку ст. 135 КПК України викликано для вручення повідомлення про підозру, допиту в якості підозрюваного та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000018 від 10.01.2025, але на зазначені дати останній не прибув, про причини неявки не повідомив.

Статтями 281 та 335 КПК України передбачено, що якщо під час досудового розслідування чи судового розгляду місцезнаходження підозрюваного чи обвинуваченого невідоме або особа перебуває за межами України та не з`являється без поважних причин на виклик слідчого, прокурора чи суду, за умови його належного повідомлення про такий виклик, то слідчий, прокурор чи суд оголошує його розшук. Про оголошення розшуку виноситься відповідна постанова чи ухвала.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.09.2025 надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

У відповідності до ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно із ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини.

Пунктом 4 ч. 2 ст. 183 КПК України передбачено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 5 років.

Згідно із ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд встановлює, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

КПК України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.).

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Обґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-Акт огляду від 10.02.2024;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 20.09.2024;

-Протокол пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_7 від 20.09.2024;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_8 від 17.09.2024;

-Протокол пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_8 від 17.09.2024;

-Протокол допиту свідка ОСОБА_9 від 13.09.2024;

-Протокол пред`явлення для впізнання свідку ОСОБА_9 від 13.09.2024;

-відповіді на доручення органу досудового розслідування з оперативного підрозділу ГУ СБ України в Донецькій та Луганській областях тощо.

Сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України. При цьому зазначені у розглядуваному клопотанні обставини підозри мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, отже за переконанням слідчого судді ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого йому.

Разом з тим слідчий суддя зауважує, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя враховує, що при обранні запобіжного заходу підозрюваному зазначений слідчим в клопотанні та заявлений прокурором в судовому засіданні ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду знайшов своє підтвердження з огляду на те, що наразі підозрюваний перебуває на тимчасово окупованій території України, на виклик органу досудового розслідування неодноразово не з`являвся, не повідомлення слідчому та прокурору про причини та неможливість прибуття на виклик, наразі оголошений у розшук.

Більш того тяжкість інкримінованого ОСОБА_6 злочину, а також тяжкість покарання, що загрожує останньому у разі визнання його винним у кримінальних правопорушеннях, в яких він підозрюється, свідчить про високу ймовірність реалізації підозрюваним означеного ризику.

Наявність заявленого стороною обвинувачення ризику продовжити кримінальне правопорушення, у якому ОСОБА_6 підозрюється, або вчинити інше кримінальне правопорушення, підтверджується тим, що підозрюваний проживає на тимчасово окупованій території України в м. Сєверодонецьк Луганської області, на території якої постійно перебувають збройні сили російської федерації та створена окупаційна влада, з якими останній співпрацює та заручився їх підтримкою.

Окрім цього, наразі ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину проти основ Національної безпеки України, вчиненого в умовах воєнного стану, активно продовжує співпрацювати з окупаційною владою рф та збройними силами держави-агресора, що свідчить про можливість підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити вчиняти кримінальне правопорушення щодо якого йому повідомлено про підозру.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України запобіжним заходом є тримання під вартою.

Таким чином обґрунтованість підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України, наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, перебування підозрюваного на тимчасово окупованій території України, оголошення його в розшук, свідчить про підставність обрання до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Окрім цього, на думку слідчого судді, застосування альтернативних запобіжних заходів, не пов`язаних з ізоляцією підозрюваного від суспільства, буде недостатнім для попередження вищевказаних ризиків й забезпечення належної процесуальної поведінки такого.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 4 ст. 183 КК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Тож, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 111-1 та ч. 2 ст. 111 КК України, останній перебуває на тимчасово окупованій території України, слідчий суддя не визначає розмір застави, як альтернативний триманню під вартою запобіжний захід.

Відповідно до ч. 4 ст. 197 КПК України у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 186, 193-194, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Обрати в кримінальному провадженні № 0000018 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 111 та частиною 5 статті 111-1 Кримінального кодексу України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

На підставі ч. 6 ст. 193 КПК України після затримання ОСОБА_6 і не пізніш як через 48 (сорок вісім) годин з часу його доставки до місця кримінального провадження розглянути за його участі питання про застосування обраного підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановити ухвалу.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого в ОВС 1 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області ОСОБА_5 та прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_10 .

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1