Справа № 462/8354/24
провадження 1-кп/462/225/25
У Х В А Л А

19 листопада 2025 року Залізничний районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

розглянувши в залі суду у м. Львові у судовому засіданні клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0001021 від 19.10.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 122 КК України,

встановив:

в провадженні Залізничного районного суду м. Львова перебуває кримінальне провадження № 0001021 від 19.10.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186, ч. 1 ст. 122 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 з визначенням розміру застави, покликаючись на те, що в ході досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме про можливість обвинуваченого: переховуватися від суду, оскільки обвинувачений вчинив, зокрема тяжкий злочин проти власності, за який передбачено покарання лише у виді позбавлення волі від семи до десяти років, офіційно не працевлаштований, не одружений, що свідчить про відсутність у нього соціально-стримуючих факторів, незаконно впливати на потерпілого та свідків, так як спосіб вчинення злочину характеризує ОСОБА_4 як особу, що немає достатніх моральних цінностей, схильного до досягнення своїх злочинних цілей.

Обвинувачений заперечував проти продовження строку тримання під вартою, захисник просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши доводи сторінкримінального провадження, дослідивши клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення абозахисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 21.10.2024 року ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, тобто до 17.12.2024 року включно з визначенням застави у розмірі двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 60 560 грн (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні єзабезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів, пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, перелік яких є вичерпним.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

У судовому засіданні будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що були враховані і слугували підставою для обрання ОСОБА_4 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не встановлено, наявність таких ризиків доведено прокурором. Інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають з ч. 5 ст. 194 КПК України, зокрема прибувати за кожною вимогою до суду та його належну поведінку.

Згідно положень ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу чи особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює ЄСПЛ, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що наявність підстав для тримання особи під вартою може оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Одночасно, в рішенні Харченко проти України ЄСПЛ зазначив, що продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом свободи особистості.

Враховуючи вищенаведені ризики і обставини, які у своїй сукупності беруться до уваги судом при вирішенні питання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд вважає, що з метою забезпечення дієвості кримінального провадження та процесуальної поведінки обвинуваченого, запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити.

Задовольняючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя визначає строк дії ухвали у шістдесят днів, тобто, 17.01.2026 року включно, залишивши раніше визначений розмір застави.

Керуючись ст. 176-178, 183 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17.01.2026 року включно, залишивши раніше визначений розмір застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яку обвинувачений або заставодавець мають право внести у будь-який момент на рахунок: UA0000757, одержувач: Територіальне управління державної судової адміністрації України у Львівській області, банк одержувача: Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172, .

У разі внесення застави на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- не відлучатися із місця проживання без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати, за наявності, на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Якщо обвинувачений ОСОБА_4 в разі внесення застави, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали про продовження строку тримання під вартою вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору і направити уповноваженій службовій особі місця попереднього ув`язнення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: ОСОБА_1