Справа № 515/2/26
Провадження № 1-кс/515/428/26
Татарбунарський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

скаржника ОСОБА_4 ,

розглянувши заяву судді Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_5 про самовідвід у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000090 від 17 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

встановив:

07 січня 2026 року відповідно до автоматизованого розподілу судді Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_5 передано для розгляду скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000090 від 17 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

08 січня 2026 року суддя ОСОБА_6 заявив самовідвід у розгляді вказаної скарги задля виключення сумнівів у його неупередженості, оскільки у його провадженні перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в якому ОСОБА_4 є потерпілою. Фактичні обставини кримінального правопорушення, які зазначені у скарзі до слідчого судді та в обвинувальному акті щодо ОСОБА_7 є ідентичними.

У судовому засіданні прокурор Кайкуліна та скаржник ОСОБА_4 погодились із заявою судді ОСОБА_5 про самовідвід.

Оголосивши доводи заяви, з`ясувавши думку учасників судового засідання, суд робить наступні висновки.

Так, за змістом заяви суддя ОСОБА_5 вважає, що той факт, що під його головуванням перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в якому ОСОБА_4 є потерпілою, унеможливлює розгляд ним, як слідчим суддею, скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000090 від 17 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначено, що слідчий суддя - це суддя суду першої інстанції, який здійснює судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб під час досудового розслідування, надає дозволи на слідчі дії (обмежувальні) та розглядає скарги на дії/бездіяльність слідчих чи прокурорів, забезпечуючи баланс між інтересами слідства та правами людини.

Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК України кримінальним провадженням визнається досудове розслідування та судове провадження.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудовим розслідуванням є стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, окрім іншого, направленням до суду обвинувального акту.

Положення пункту 24 частини 1 статті 3 КПК України визначають, що судовим провадженням визнається кримінальне провадження у суді першої інстанції, яке включає підготовче судове провадження, судовий розгляд і ухвалення та проголошення судового рішення, провадження з перегляду судових рішень в апеляційному, касаційному порядку, а також за нововиявленими або виключними обставинами.

Відповідно до ч.1 ст.5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Отже, з аналізу вказаних положень КПК України можна дійти висновку про впорядкованість кримінального провадження, його стадійність, що в свою чергу, обумовлює встановлений порядок вчинення процесуальних дій на кожній стадії.

Відповідно до змісту кримінального процесуального закону оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування передбачено положеннями ч. 1 ст. 303 КПК, а рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які не розглядаються під час досудового розслідування, можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження в суді згідно з правилами статей 314 316 цього Кодексу.

Зокрема, нормами глави 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування» визначено як перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, що можуть бути оскарженні «під час досудового розслідування».

Використання в цій главі КПК України словосполучення «під час досудового розслідування» дає підстави стверджувати про те, що вказані дії може здійснюватися виключно на стадії досудового розслідування, тобто до направлення обвинувального акту до суду.

Встановлено, що у провадженні судді ОСОБА_5 перебуває кримінальне провадження № 0000090 від 17 листопада 2025 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, в якому ОСОБА_4 є потерпілою.

Обвинувальний акт у цій справі передано до суду 02 січня 2026 року.

07 січня 2026 року ОСОБА_4 звернулась до Татарбунарського районного суду Одеської області на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000090 від 17 листопада 2025 року.

Після надходження обвинувального акта (тобто, на стадії підготовчого провадження в суді), скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого/прокурора, які не були оскаржені раніше (під час досудового розслідування), можуть бути розглянуті в підготовчому судовому засіданні, як це передбачено статтею 303 КПК України.

Передбачені процесуальними нормами обмежені строки досудового розслідування обумовлюють необхідність термінового вирішення питань під час досудового розслідування, у зв`язку з чим КПК України встановлює скорочені строки розгляду заяв та скарг на даній стадії. Зазначене зумовлене необхідністю оперативного здійснення судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні саме на стадії досудового розслідування, виходячи з засад цієї стадії провадження. Закінчення ж цієї стадії завершує здійснення функції судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, яка реалізується слідчими суддями, з чим відповідно відпадає необхідність в оперативності такого судового контролю.

У разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, у том числі й щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому.

За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами/суддями, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Отже розгляд і вирішення питань, передбачених главою 26 КПК України «Оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування», можуть відбуватися лише під час досудового розслідування, і мають бути припиненими із закінченням стадії досудового розслідування, оскільки невиконання цих вимог може призвести до порушення принципу правової визначеності через вирішення тотожного питання різними суддями однієї інстанції в тому ж кримінальному провадженні.

Таким чином, враховуючи, що стадія досудового розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 17 листопада 2025 року внесені до ЄРДР за № № 0000090, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закінчена, що не оспорюється учасниками судового провадження, то саме суддя ОСОБА_5 під час судового провадження має право вирішувати всі питання за даним провадженням, у том числі й щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому.

Таким чином, вищевикладені обставини свідчить про відсутність підстав для відводу, а тому заява про самовідвід задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 75, 76, 80, 81 КПК України, суд

ухвалив:

Відмовити судді Татарбунарського районного суду Одеської області ОСОБА_5 у самовідводі від участі у розгляді скарги ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого та прокурора у кримінальному провадженні № 0000090 від 17 листопада 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1