ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/2152/25 Номер провадження 11-сс/814/751/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за апеляційною скаргою прокурора - начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року,

ВСТАНОВИЛА:

Зміст оскарженого судового рішення і встановлені слідчим суддею обставини.

Ухвалою слідчого судді у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000394 від 04.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою та застосовано щодо підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин, Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта професійно-технічна, не працюючого, не одруженого, інваліда 3 групи, раніше не судимого,

запобіжний захід у виді домашнього арешту без застосування електронного засобу контролю, строком на 2 місяці, тобто до 08 листопада 2025 року включно, із забороною підозрюваному залишати місце свого фактичного проживання у АДРЕСА_1 , цілодобово, без дозволу слідчого, прокурора, суду.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою;

- не покидати місце фактичного відбування домашнього арешту ( АДРЕСА_1 ), без дозволу слідчого, прокурора, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками.

Відмовляючи у задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя послався на те, що наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України прокурором та слідчим у судовому засіданні не підтверджена жодними доказами, та не вбачає наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України: можливість переховуватися від органів досудового слідства та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Також, слідчий суддя врахував, що при розгляді клопотання доведено обґрунтованість підозри та не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вказаним ризикам.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала.

В поданій апеляційній скарзі прокурор - начальник Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без права внесення застави, в межах строку досудового розслідування, тобто по 05 листопада 2025 року.

На обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що слідчим суддею не взято до уваги наявність ризиків, що підозрюваний перебуваючи на волі зможе незаконно впливати на свідків, оскільки отримав копії з матеріалів кримінального провадження, які долучалися до клопотання про обрання запобіжного заходу, в тому числі даних про свідків, які вказали на підозрюваного як на особу яка наносила потерпілому тілесні ушкодження.

Вказує, що визнаючи недоведеним ризик продовжувати злочинну діяльність слідчий суддя не взяв до уваги той факт, що підозрюваний ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності в 2021 році у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України. Відповідно до ухвали Пирятинського районного суду від 09.12.2021 дане кримінальне провадження закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Зазначає, що на теперішній час ОСОБА_7 знову підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення із застосуванням насильства, що свідчить про схильність ОСОБА_7 до агресивної поведінки та до застосування насильства, у зв`язку з чим існує обґрунтований ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: вчинити інше кримінальне правопорушення, в першу чергу із застосуванням насильства до людей.

Крім того вказує, що застосовуючи до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, слідчим суддею не перевірено чи є можливість у останнього його виконувати, чи є особи які будуть його фактично утримувати на період дії запобіжного заходу, який, з урахуванням часу на судовий розгляд може становити значний термін, чи буде він забезпечений продуктами харчування та іншими необхідними речами, хто саме буде його цим забезпечувати, чи згодна та особа на це та чи має вона таку можливість.

Позиції інших учасників судового провадження.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_6 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав у ній наведених та просив застосувати до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, тобто з метою запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Рішення слідчого судді має чітко відповідати вимогам КПК України, у відповідності до яких воно постановлюється. В протилежному випадку рішення слідчого судді є незаконним.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що СВ ВП №1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000394 від 04.09.2025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

З клопотання слідчого вбачається, що 01.09.2025, близько 20 год. 00 хв., у будинку АДРЕСА_2 , під час розпивання алкогольних напоїв, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 розпочалася сварка. Під час сварки, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_11 . Реалізовуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, 01.09.2025, близько 20 год. 00 хв., ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи в будинку за вищезазначеною адресою, наніс не менше 3 ударів кулаком правої руки по голові та не менш як один удар по тулубу зліва ОСОБА_10 , після чого припинив свої дії. У подальшому, 04.09.2025 ОСОБА_11 був доставлений до КП «Пирятинська лікарня», де під час проведення реанімаційних заходів помер об 12 год. 30 хв. 04.09.2025. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 042 від 05.09.2025, смерть ОСОБА_10 настала в наслідок нападу з застосуванням фізичної сили з метою нанесення ушкодження, гемопневмоторакс, переломи ребер зліва, крововтрата, інші уточнені травми із залученням декількох ділянок тіла.

05.09.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

06.09.2025 слідчий СВ ВП № 1 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у задоволенні якого 08.09.2025 слідчим суддею відмолено та застосовано щодо ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі Нечипорук та Йонкало проти України від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (також рішення від 30 серпня 1990 р. у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fох, Campbell and Hartley v. The United Kingdom), п. 32, SeriesA, № 182).

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 , слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, яка підтверджується доданими до клопотанням доказами.

Поміж тим, хоча слідчий суддя і правильно вказав на можливість застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, однак помилково послався на відсутність ризиків.

Так, на переконання колегії суддів, ОСОБА_7 , під загрозою покарання в разі визнання його винуватим у вчиненні тяжкого злочину, може ухилитися від досудового розслідування та/або суду.

Крім того, існує ймовірність того, що підозрюваний може вдатися до спроб впливу на свідків, з метою зміни їх показань на свою користь, що обумовлено характером вчиненого злочину із застосуванням насильства.

Проте, хоча існування зазначених ризиків є доведеним, слідчим та прокурором не наведено переконливих аргументів щодо того, що інший менш суворий запобіжний захід ніж тримання під вартою, а в даному випадку домашній арешт, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та перешкодити настанню існуючих ризиків.

Про низьку вірогідність настання встановлених ризиків свідчить те, що підозрюваний ОСОБА_7 має постійне місце проживання, за яким відсутні негативні характеристики, є інвалідом 3 групи з дитинства, має тимчасові заробітки, періодично працює по найму у селі, раніше не судимий.

Також відсутні відомості про те, що з моменту обрання запобіжного заходу і до цього часу ОСОБА_7 не виконував покладені на нього обов`язки, ухилився від слідчого або суду, а сама по собі підозра особи у вчиненні тяжкого злочину, не може бути підставою для застосування виключного найбільш суворого запобіжного заходу.

На підставі наведеного, рішення слідчого судді є правильним, а апеляційні вимоги не підлягають задоволенню.

Поряд із цим, на підставі ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає за необхідне уточнити ухвалу слідчого судді в частині терміну дії ухвали та кінцевого строку застосованого запобіжного заходу, оскільки запобіжний захід може бути застосований лише в межах строку досудового розслідування, а в даному випадку, з урахуванням вимог п. 4 ч. 3 ст. 219 КПК України та того, що ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину 05.09.2025, запобіжний захід не повинен виходити за межі цього строку.

Керуючись ст.ст. 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора - начальника Пирятинського відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 без змін.

В порядку ст. 404 КПК України уточнити ухвалу слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 08 вересня 2025 року щодо ОСОБА_7 , вважати, що запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту застосований до 05 листопада 2025 року включно.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4