Справа №463/9634/25
Провадження №1-кс/463/9183/25
У Х В А Л А

про арешт майна

13 жовтня 2025 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові клопотання дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000875 від 10 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, -

в с т а н о в и в:

дізнавач звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на документ, а саме на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2022 року, видане ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Подане клопотання мотивує тим, що 9 жовтня 2025 року у Львівське районне управління поліції №1 ГУНП у Львівській області надійшов рапорт від працівника УШІ у Львівській області ДПП, про те, що 9 жовтня 2025 року близько 20:25 год., під час патрулювання в складі екіпажу Омега-601, за адресою м. Львів, вул. Шевченка, 3, ними було виявлено автомобіль марки «Renault Logan», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який надав працівникам поліції посвідчення водія серії НОМЕР_1 видане ТСЦ 8042, від 11 листопада 2022 року видане на його ім`я, в якому вбачаються ознаки підробки. Відповідні відомості внесено дізнавачем 10 жовтня 2025 року до ЄРДР та розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000875, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Вказує, що дізнавачем відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 за результатами проведеного 9 жовтня 2025 року огляду місця події, вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2022 року видане ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_5 , при перевірці якого по базі даних МВС виявлено, що посвідчення серії НОМЕР_1 належить іншій особі. Зазначає, що зважаючи на те, що досудовим розслідуванням не встановлено всіх обставин події, вищевказаний речовий доказ не може бути повернутий особі в якої був вилучений, зазначений документ є предметом кримінального правопорушення. На даний час наявні достатні підстави вважати, що вказаний документ є основним речовим доказом у кримінальному провадженні, відтак він може бути незаконно знищений чи переданий на зберігання іншим особам, що призведе до втрати/знищення основних речових доказів у вказаному кримінальному провадженні. На підставі вищевикладеного, з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення, а також запобігання можливості приховування, і пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речового доказу у кримінальному провадженні, просить подане клопотання задовольнити.

В судове засідання дізнавач не з`явився, в клопотанні просить здійснювати розгляд такого без участі дізнавача та прокурора, які дане клопотання підтримують в повному обсязі.

Власник майна, що належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду клопотання, в судове засідання також не з`явився, неприбуття такого у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Оглянувши представлені матеріали клопотання, приходжу до наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частиною 3 ст. 170 КПК України визначено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так відповідно до положень ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При цьому згідно з ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

При вирішенні питання про арешт майна, якщо такий накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу, слідчий суддя, суд відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань вбачається, що Львівським районним управлінням поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000875 від 10 жовтня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 9 жовтня 2025 року, проведеного дізнавачем відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 , в ході такого виявлено та вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2022 року видане ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_5 .

Постановою дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 від 10 жовтня 2025 року вказаний вище вилучений документ визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000875 від 10 жовтня 2025 року.

Відтак сторона обвинувачення довела, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні дізнавача.

Завдання, для виконання якого дізнавач звертається з клопотанням може бути виконане. Завдання арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно, є забезпечення збереження речових доказів.

Підставами накладення арешту на зазначене у клопотанні майно є необхідність забезпечення зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту.

Дізнавач довів, що зазначене у клопотанні майно є речовим доказом, оскільки такий міг зберегти на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі ймовірно є предметом кримінального правопорушення.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна, заявленого дізнавачем у клопотанні.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню вказаного речового доказу, який може бути знищений або відчужений.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту даного майна, наслідки такого, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, з метою збереження речового доказу, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 236, 395 КПК України, -

п о с т а н о в и в:

клопотання дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 задовольнити.

Накласти арешт, шляхом заборони володіння, користування та розпорядження, на посвідчення водія серії НОМЕР_1 від 11 листопада 2022 року, видане ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на дізнавача відділу дізнання Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя ОСОБА_1