Провадження №11-сс/991/66/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 січня 2026 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду колегією суддів у складі:

головуючого ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

учасники судового провадження: не з`явилися,

розглянула апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого суді Вищого антикорупційного суду від 03.12.2025 про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність уповноважених осіб Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ), яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР).

Історія провадження

1.20.11.2025 ОСОБА_5 звернувся до НАБУ із заявою про вчинення суддею Апеляційного суду Дніпропетровської області (відрядженої до Дніпровського апеляційного суду) ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191 Кримінального кодексу України (далі - КК) (далі - заява).

2.28.11.2025 ОСОБА_5 подав до слідчого судді Вищого антикорупційного суду скаргу на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення (далі - скарга).

3.03.12.2025 слідчий суддя відмовив у задоволенні цієї скарги.

4.26.12.2025 ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу, яка надійшла до Суду 31.12.2025.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали та мотиви слідчого судді

5.Оскаржуваною ухвалою слідчого судді відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою про кримінальне правопорушення.

6.Ухвала мотивована таким: (1) для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення; (2) такі обставини можуть бути неповними, але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення; (3) якщо зі змісту повідомлення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини не потребують перевірки засобами кримінального процесу, або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію злочину, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР; (4) у заяві від 20.11.2025 не наведено конкретних відомостей та фактичних обставин, що могли б свідчити про вчинення суддею злочину, тому відсутні підстави для ініціювання кримінального провадження; (5) зміст заяви свідчить про суб`єктивну незгоду заявника із перебуванням судді на посаді та ухваленням нею рішення у справі, в якій скаржник брав участь; (6) крім того, подання необґрунтованих заяв про вчинення суддею злочину може мати ознаки протиправного втручання у здійснення правосуддя й посягання на процесуальну незалежність суддів, передбачену статтями 126 та 129 Конституції України; (7) за наведених обставин відсутні підстави для зобов`язання уповноважених осіб НАБУ виконати вимоги статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК).

Короткий зміст та вимоги апеляційної скарги

7.В апеляційній скарзі ОСОБА_5 висловив прохання: (1) поновити строк апеляційного оскарження; (2) скасувати ухвалу слідчого судді та (3) постановити нову ухвалу, якою зобов`язати уповноважених осіб НАБУ внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

8.В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження апелянт посилався на те, що: (1) оскаржувана ухвала була постановлена за відсутності скаржника; (3) повний текст оскаржуваної ухвали отримав засобами поштового зв`язку 09.12.2025, тобто поза межами встановленого строку на її оскарження, та раніше не міг бути ознайомленим зі змістом такого судового рішення; (4) апеляційну скаргу на оскаржуване рішення першочергово подав 12.12.2025, проте ця апеляція була повернута йому; (5) отримавши 25.12.2025 копію ухвали про повернення апеляційної скарги, на наступний день подав апеляцію із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

9.По суті вимог апеляційної скарги заявник зазначив, що: (1) слідчий суддя в оскаржуваному рішенні не визначив правовий статус судді ОСОБА_6 за такі періоди: з 25.10.2018 (ухвалення Вищою кваліфікаційною комісією суддів України (далі - ВККС) рішення щодо визнання судді такою, що не відповідає посаді судді), з 01.12.2022 (дати остаточного рішення Великої Палати Верховного Суду щодо залишення без змін рішення ВККС), з 25.02.2025 (дати звільнення ОСОБА_6 з посади судді у зв`язку із поданням заяви про відставку); (2) висновок слідчого судді, що ознаки злочину обґрунтовані виключно суб`єктивною незгодою скаржника із перебуванням певної судді на посаді, не відповідає обставинам справи, оскільки в заяві чітко зазначено предмет, об`єктивну та суб`єктивну сторони злочину, а також факти незаконного перебування ОСОБА_6 на посаді судді, що ґрунтується виключно на рішеннях ВККС, Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду та Великої Палати Верховного Суду; (3) слідчий суддя дійшов помилкового висновку про те, що діями судді не завдано тяжких наслідків охоронюваним законом правам та інтересам осіб, адже в заяві наведено, яку шкоду завдано діями судді ОСОБА_6 державному бюджету, крім того, шкода завдана авторитету правосуддя та учасникам численних судових процесів, судочинство в яких здійснювалося суддею ОСОБА_6 ; (4) слідчий суддя помилково зазначив, що у випадку, коли злочин вчинений суддею, для підслідності НАБУ та підсудності ВАКС необхідним є досягнення розміру завданої злочином шкоди, визначеного пунктом 2 частини 5 статті 216 КПК; (5) отже, слідчий суддя здійснив неповний розгляд справи, допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства та не надав оцінки доводам скаржника, які мають вирішальне значення для справи.

Позиції учасників провадження

10.У судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, в апеляційній скарзі висловив прохання здійснювати апеляційний розгляд без його участі та задовольнити апеляційну скаргу. Інші учасники судового провадження в судове засідання не прибули та не надали Суду позиції щодо апеляційної скарги.

11.Враховуючи, що учасники судового провадження були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття, їх неприбуття не перешкоджає проведенню розгляду (частина 4 статті 405 КПК).

Оцінка та мотиви Суду

12.Для вирішення апеляційної скарги по суті Суд має розглянути такі питання: (1) чи підлягає подавленню строк апеляційного оскарження ухвали від 03.12.2025. Якщо так, то (2) чи є підстави для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 .?

13.На перше питання Суд надає ствердну відповідь, на друге - негативну.

(1) Щодо строку апеляційного оскарження ухвали слідчого судді

14.Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено КПК, на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення (пункт 3 частини 2 статті 395 КПК).

15.За змістом статті 376 КПК дата оголошення судового рішення, в тому числі й ухвали слідчого судді, безпосередньо пов`язується з датою виходу суду з нарадчої кімнати і саме з цієї дати, яка зазначається у вступній частині ухвали, розпочинається перебіг строку на апеляційне оскарження (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18).

16.Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення (абзац 2 частини 3 статті 395 КПК).

17.З матеріалів провадження вбачається, що: (1) розгляд слідчим суддею скарги відбувся 03.12.2025 без участі скаржника, який був повідомлений про час, дату та місце судового розгляду та просив розглянути скаргу без його участі; (2) відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення скаржник 09.12.2025 отримав копію ухвали слідчого судді засобами поштового зв`язку та 12.12.2025 подав апеляційну скаргу, яка ухвалою судді-доповідача Апеляційної палати ВАКС від 17.12.2025 була повернута особі, яка її подала; (3) 26.12.2025 ОСОБА_5 направив апеляційну скаргу засобами поштового зв?язку, тобто встановлений законом строк апеляційного оскарження є пропущеним, при цьому апелянт порушує питання про поновлення цього строку.

18.Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду (частина 1 статті 117 КПК). У випадку необізнаності заінтересованих осіб з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення (при оголошенні лише резолютивної частини ухвали), вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому частиною 1 статті 117 КПК (постанова Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 27.05.2019 у справі № 461/1434/18).

19.Враховуючи те, що: (1) до моменту отримання копії оскаржуваної ухвали апелянт не був обізнаний з мотивами прийнятого слідчим суддею рішення та (2) копія ухвали слідчого судді одержана скаржником засобами поштового зв`язку 09.12.2025, тобто після закінчення встановленого строку на її оскарження, Суд визнає причину пропуску процесуального строку поважною та вважає за можливе поновити ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді від 03.12.2025.

(2) Щодо відсутності підстав для внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_5 .

20.Суд погоджується з висновком слідчого судді про відсутність в заяві ОСОБА_5 достатніх об`єктивних даних, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення.

21.КПК передбачена необхідність попередньої оцінки (аналізу) слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до ЄРДР) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення. Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами ЄРДР такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК).

22.Зазначена правова позиція є усталеною у практиці Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (наприклад, ухвали від 02.09.2020 у справі № 991/6129/20, від 29.09.2020 у справі № 991/7770/20, від 30.09.2020 у справі № 760/10571/19, від 23.11.2020 у справі № 991/9397/20, від 23.11.2020 у справі № 991/9399/20, від 11.01.2021 у справі № 991/10390/20, від 16.01.2021 у справі № 991/8047/20, від 02.02.2021 у справі № 991/106/21, від 04.03.2021 у справі № 991/672/21, від 04.03.2021 у справі № 991/664/21, від 24.03.2021 у справі № 991/1653/21, від 14.04.2021 у справі № 991/2279/21, від 27.05.2021 у справі № 991/2500/21, від 02.06.2021 у справі № 991/3403/21, від 20.10.2021 у справі № 991/6646/21, від 08.12.2021 у справі № 991/7952/21, від 08.12.2022 у справі № 991/7817/21, від 24.01.2022 у справі № 991/8390/21, від 13.04.2022 у справі № 991/653/22, від 15.04.2022 у справі № 991/8339/21, від 18.11.2022 у справі № 991/5403/22, від 17.07.2023 у справі № 991/5920/23, від 31.07.2023 у справі № 991/6490/23, від 24.08.2023 у справі № 991/6043/23, від 04.09.2023 у справі № 991/7251/23, від 20.09.2023 у справі № 991/7699/23, від 16.10.2023 у справі № 991/8488/23, від 06.11.2023 у справі № 991/7780/23, від 15.11.2023 у справі № 991/9556/23, від 20.11.2023 у справі № 991/9612/23, від 22.11.2023 у справі № 991/9563/23, від 30.11.2023 у справі № 991/9313/23, від 04.12.2023 у справі № 991/10137/23, від 25.12.2023 у справі № 991/10708/23, від 08.01.2024 у справі № 991/10402/23, від 01.02.2024 у справі № 991/519/24, від 10.04.2024 у справі № 991/1942/24, від 24.04.2024 у справі № 991/2962/24, від 25.04.2024 у справі № 991/2927/24, від 05.08.2024 у справі № 991/5724/24, від 20.08.2024 у справі № 991/6669/24, від 02.09.2024 у справі № 991/7066/24, від 09.09.2024 у справі № 991/7874/24, від 26.09.2024 у справі № 991/8766/24, від 24.10.2024 у справі № 991/11790/24, від 02.09.2025 у справі № 991/8374/25 тощо).

23.З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_5 направив до НАБУ заяву про вчинення кримінального правопорушення, в якій йдеться про те, що: (1) кримінальне правопорушення, вчинене суддею ОСОБА_6 , полягає в отриманні нею заробітної плати під час перебування на посаді судді апеляційного суду без законних підстав та всупереч остаточному судовому рішенню в період часу з 01.12.2022 по 25.02.2025 та пенсійних виплат під час перебування на пенсії в період з 26.02.2025 по теперішній час; (2) так, суддя ОСОБА_6 незаконно обіймала посаду судді та безпідставно отримувала виплати, оскільки рішення ВККС від 25.10.2018 № 1871/ко-18 [про визнання судді ОСОБА_6 такою, що не відповідає займаній посаді] залишено без змін рішенням Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04.08.2022 та постановою Великої Палати Верховного Суду від 01.12.2022 у справі № 9901/926/18; (3) отже, з 01.12.2022 ОСОБА_6 підлягала звільненню з посади судді на підставі остаточного рішення Великої Палати Верховного Суду; (4) Вища рада правосуддя (далі - ВРП) ж відмовила у задоволенні подання ВККС про звільнення ОСОБА_6 з посади судді Апеляційного суду Дніпропетровської області (рішення від 20.07.2021 № 1613/0/15-21), проте члени ВРП не привели власне рішення у відповідність до вищезазначеного рішення Великої Палати Верховного Суду та вимог частини 1 статті 28 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; (5) крім того, ОСОБА_5 подав до ВРП дисциплінарну скаргу щодо дисциплінарних проступків судді ОСОБА_6 , проте така скарга була безпідставно залишена без розгляду у зв`язку із звільненням судді з посади за заявою про відставку; (6) злочином скаржнику завдана матеріальна та моральна шкода, яка полягає у тому, що суддя ОСОБА_6 , перебуваючи незаконно на посаді, ухвалила постанову Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2023 у справі № 185/6379/21 та під час судового розгляду допустила істотні дисциплінарні проступки, а також втрутилася у процес здійснення правосуддя по справі № 185/2715/19, що призвело до зменшення страхового стажу та розміру пенсійного забезпечення ОСОБА_5 ; (7) отже, заявник стверджує, що наведені вище обставини свідчать про наявність у діях судді Апеляційного суду Дніпропетровської області (відрядженої до Дніпровського апеляційного суду) ОСОБА_6 ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191 КК.

24.У цьому контексті Суд зазначає, що самого посилання у тексті заяви про вчинення злочину на номер статті Особливої частини КК, який за критерієм «кваліфікації» злочину відповідає умовам предметної підсудності ВАКС (підслідності НАБУ), автоматично не визначає належність скарги до предметної підсудності ВАКС, оскільки в цілях перевірки скарги на прийнятність слідчий суддя (суд) аналізує заяву про вчинення злочину на предмет наявності в ній саме відомостей про вчинення злочину, підсудного ВАКС, за змістовним підходом, а не з огляду на формальне (іноді навіть штучне) зазначення у ній лише певного номеру статті КК для обґрунтування відповідної підслідності (підсудності).

25.Суд звертає увагу, що:

(1) викладена в повідомленні інформація не може свідчити про ймовірне вчинення суддею корупційного чи іншого кримінального правопорушення;

(2) заявник не навів конкретних доводів та об`єктивних даних щодо обставин ймовірного вчинення злочину, які були б достатніми для попередньої кваліфікації реєстратором ЄРДР діяння саме як кримінального правопорушення. Зазначене позбавляє уповноважених осіб НАБУ провести необхідну попередню оцінку (аналіз) змісту повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет наявності ознак складу кримінального правопорушення;

(3) слідчий суддя правильно встановив, що зміст заяви зводиться до незгоди скаржника із перебуванням особи в певні періоди на посаді судді, враховуючи те, що відповідно до частини 2 статті 112 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», пункту 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» ухвалення рішення про звільнення судді з посади належить до виключної компетенції ВРП та рішенням ВРП від 20.07.2021 № 1613/0/15-21 відмовлено у задоволенні подання ВККС про звільнення судді Апеляційного суду Дніпропетровської області з посади. Крім того, наведені у заяві обставини фактично обумовлені незгодою скаржника із постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.03.2023 у справі № 185/6379/21 (головуюча суддя ОСОБА_6 ), яка у такий спосіб оскарженню не підлягає. При цьому незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Ініціювання ж кримінального провадження щодо судді не може слугувати механізмом для її переслідування чи позапроцесуального оскарження рішення суду в конкретній справі, яке не задовольняє особу;

(4) крім того, згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ хоча кримінальне право є необхідним для захисту основоположних прав (особливо умисне заподіяння шкоди життю, катування, серйозні прояви ненависті тощо), для менш тяжких або ненавмисних порушень (як-от медична недбалість, репутаційні чи майнові спори тощо) ЄСПЛ визнає достатніми цивільно-правові або дисциплінарні засоби, підтверджуючи, що кримінальне переслідування має застосовуватися як крайній захід (ultima ratio), де інші механізми виявилися б неефективними або недостатніми (рішення ЄСПЛ у справах «Beizaras and Levickas v. Lithuania» від 14.05.2020, заява № 41288/15, «Blumberga v. Latvia» від 14/01/2009, заява № 70930/01);

(5) отже, Суд дійшов висновку, що заявник не зазначив конкретні та вагомі обставини, що свідчать про наявність у діях судді ознак кримінального правопорушення, передбаченого статтею 191 КК, тому колегія суддів дійшла висновку, що твердження про вчинення злочину є суб`єктивною думкою заявника щодо протиправності вчинення окремих дій зазначеною в заяві особою, ґрунтуються на абстрактних доводах та мають характер припущень про можливе існування певних обставин. Отже, викладені у заяві ОСОБА_5 обставини не зумовлюють початок досудового розслідування.

26.При цьому Суд звертає увагу, що внесення до ЄРДР неконкретних тверджень (у тому числі припущень) заявника про вчинення кримінального правопорушення за відсутності будь-яких об`єктивних відомостей про обставини його вчинення призвело б до: (1) розпорошення обмежених сил і засобів правоохоронної системи держави на перевірку значної кількості безпідставних та абстрактних повідомлень про кримінальні правопорушення, що в свою чергу (2) не дозволило б концентрувати зусилля на розслідуванні дійсно суспільно-небезпечних діянь, що неминуче знизило б ефективність захисту особи, суспільства та держави від цих кримінальних правопорушень, ускладнило б охорону прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, які зазнали шкоди від таких правопорушень; (3) порушення права та законних інтересів осіб, згаданих в таких повідомленнях; (4) використання інструментів статті 214 КПК не для ініціювання початку досудового розслідування щодо конкретного кримінального правопорушення, а для спрямування сил і засобів правоохоронних органів загалом на всю діяльність визначеного заявником підприємства, установи чи організації або окремої людини з метою вже самостійного виявлення слідчим, дізнавачем, прокурором обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення (а це є вже іншим приводом для початку досудового розслідування за статтею 214 КПК), а також (5) унеможливлення застосування механізму притягнення заявників до кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (стаття 383 КК). Зазначене не відповідає завданням кримінального провадження, які визначені в статті 2 КПК.

27.Отже, зазначені у заяві обставини не можуть свідчити про те, що існує ймовірність вчинення корупційного чи іншого кримінального правопорушення, за ознаками якого скарга підсудна слідчому судді ВАКС, і що описані фактичні дані потребують перевірки засобами кримінального процесу.

28.Враховуючи зазначене вище, слідчий суддя дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення скарги та апелянтом не наведено вагомих доводів на спростування мотивів оскаржуваної ухвали, які дозволили би Суду дійти висновку, що мала місце бездіяльність уповноважених осіб НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, та потребує судового контролю.

29.З наведених вище мотивів в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_5 слід відмовити, а ухвалу слідчого судді - залишити без змін.

30.Керуючись статтями 214, 404, 405, 407, 419, 422, 532 КПК, колегія суддів постановила:

1.Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження - задовольнити. Поновити ОСОБА_5 строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.12.2025.

2.Апеляційну скаргу - залишити без задоволення.

3.Ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 03.12.2025 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3