Справа № 189/1978/24
Провадження № 1-і/191/1/26
У Х В А Л А

13 січня 2026 року м. Синельникове

Суддя Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , розглянувши матеріали клопотання ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу,

В С Т А Н О В И В:

До Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» надійшло клопотання ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу (вих. №4322 від 29.12.2025 року).

Відповідно до вимогст.201 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених ч.5ст.194 КПК України, покладених на нього слідчим суддею, судом чи про зміну способу їх виконання.

Положеннями ч. 3 ст. 201 КПК України встановлені чіткі вимоги щодо переліку документів, які мають бути додані до клопотання, а саме: 1) копії матеріалів, якими підозрюваний, обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; 2) перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; 3) підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Відповідно до приписів ч. 5 ст. 201 КПК України, слідчий суддя, суд має право залишити без розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, подане раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, якщо у ньому не зазначені нові обставини, які не розглядалися слідчим суддею, судом.

Дослідивши клопотання, суддя дійшов наступного висновку.

До клопотання не надана копія ухвали про обрання (продовження) запобіжного заходу від 19.12.2025 року, на яку посилається обвинувачений.

Окрім того, дане клопотання датоване обвинуваченим 29 грудня 2025 року, а до суду надійшло 13.01.2026 року, тобто, воно є поданим раніше тридцяти днів з дня постановлення попередньої ухвали про застосування, зміну або відмову у зміні запобіжного заходу, водночас, у клопотанні не наведені нові обставини, які не розглядалися раніше суддею. Наведені доводи у клопотанні свідчать лише про незгоду із рішенням суду, що може бути підставою для оскарження такої ухвали по суті, однак жодних нових обставин у зв`язку з якими слід розглядати клопотання про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на особисте зобов`язання не наведено.

Матеріали клопотання не містять копій матеріалів, якими обвинувачений обґрунтовує доводи клопотання; відсутній перелік свідків, яких підозрюваний, обвинувачений вважає за необхідне допитати під час розгляду клопотання, із зазначенням відомостей, які вони можуть надати, та обґрунтуванням значення цих відомостей для вирішення питання; відсутнє підтвердження того, що прокурору надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Виходячи з викладеного, суддя позбавлений можливості перевірити факт виникнення обставин на підтвердження необхідності зміни запобіжного заходу та які виникли після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого.

Окрім того, клопотання складене російською мовою.

Відповідно до частини першої статті 29 КПК України, кримінальне провадження здійснюється державною мовою.

Частиною першою статті 10 Конституції України встановлено, що державною мовою в Україні є українська мова.

У рішенні Конституційного Суду України від 14.12.1999 року (справа № 10-рп/99) зазначено, що українська мова як державна є обов`язковим засобом спілкування на всій території України при здійсненні повноважень органами державної влади та органами місцевого самоврядування (мова актів, роботи, діловодства, документації тощо), а також в інших публічних сферах суспільного життя, які визначаються законом (частина п`ята статті 10 Конституції України).

Учасники судового процесу, які не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, надавати пояснення, виступати в суді і заявляти клопотання рідною мовою або мовою, якою вони володіють, проте процесуальні документи мають бути подані лише державною мовою.

Зазначений правовий висновок викладений в ухвалах Верховного Суду від 21.01.2019 року (справа № 61-49091ск18), від 07 червня 2019 року (справа №826/10114/17), від 03 вересня 2020 року (справа №826/6286/17), від 29 жовтня 2020 року (справа №815/1958/16), від 07 грудня 2020 року (справа №138/132/20), а також у постанові Верховного Суду від 31.10.2022 року у справі № 160/27610/21, та у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 19 вересня 2022 у справі №521/12324/18.

Також, вимоги щодо викладення документа процесуального характеру державною (українською) мовою викладені в ухвалах Великої Палати Верховного Суду від 18 вересня 2019 року у справі № 11-955зі19 (9901/98/19) та від 12 лютого 2020 року у справі № 9901/12/20 (П/9901/12/20).

Суду достеменно відомо, що обвинувачений ОСОБА_2 є громадянином України, володіє українською мовою в достатньому обсязі, має професійного адвоката, який був призначений в порядку ст. 49 КПК України, тобто, не позбавлений правового захисту і можливості складення процесуальних документів захисником.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що клопотання обвинуваченого про зміну запобіжного заходу слід повернути, як таке, що не відповідає вимогам ст. 201 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 201КПК України, суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання ОСОБА_2 про зміну запобіжного заходу - повернути без розгляду заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її отримання заявником.

Суддя ОСОБА_1