Провадження № 1-кс/175/1613/25
21 жовтня 2025 року селище Слобожанське Дніпровського
району Дніпропетровської області
В С Т А Н О В И В:
Поданим на розгляд слідчому судді клопотанні, погодженим з прокурором, слідчий порушує питання про накладення арешту на майно, з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування вказаними речами, які було вилучено в ході огляду місця події, який проведено слідчим СВ ВП №2 Дніпровського РУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області, лейтенантом поліції, ОСОБА_2 , у період часу з 18:10 15.10.2025 до 18:28 15.10.2025, а саме:
Бензопилу «МИНСКМТЗ» МБП-4400 вилучено та поміщено до поліетиленового мішку та опечатано биркою №В725325;
21 колода деревини вилучено та опечатано биркою ;
Контрольні спили з пнів дерев у кількості 4-х штук- вилучено та поміщено до спеціального пакету PSP4203570;
Вивчивши клопотання слідчого та матеріали додані до клопотання щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, проаналізувавши та зіставивши результати розгляду клопотання слідчого між собою, та у сукупності з наданим до клопотання обґрунтуванням, доходжу такого висновку.
У відповідності до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати зокрема:
- правову підставу для арешту майна;
- розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
- наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Оскільки накладення арешту на майно презюмує втручання у право на володіння цим майном фізичної або юридичної особи, слід також враховувати, що такий захід має бути як відповідним поставленій меті, так і пропорційним їй, що визначено в рішенні у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» (Case of James and others v. the United Kingdom) № 8793/79 від 21 лютого 1986 року, Series A, № 98.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, а також забезпечення збереження речових доказів.
Слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Разом з тим, протоколом огляду зазначено, що пні, в кількості чотирьох штук спилив громадянин ОСОБА_4 , а в постанові про визнання речових доказів зазначено, що це контрольні спили з пнів дерев у кількості чотирьох штук.
Крім того, клопотання містить незавірене виправлення дати звернення клопотання, а також відсутня бірка з печаткою «прошито, пронумеровано».
Також, в клопотанні не зазначено власника/володільця майна, щодо якого ставиться питання про арешт майна.
Поза тим, до клопотання не надано доказів з Єдиного державного реєстру операторів поштового зв`язку, що зазначене ПП «Науково-виробнича Фірма "ТВІН-ДМ" є оператором поштового зв`язку, що унеможливлює дати оцінку того, чи було дотримано процесуальноий строк для звернення з цим клопотанням.
У відповідності до ч. 3 ст. 172 КПК України, слідчий суддя, суд, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог статті 171 цього Кодексу, повертає його слідчому для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Викладене свідчить про недотримання слідчим вимог ст. 171 КПК України, а відтак зумовлює повернення клопотання згідно ч.3 ст.172 КПК України.
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1