Номер провадження: 11-кп/813/2659/25
Справа № 494/145/22
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Березівського районного суду Одеської обл. від 06.08.2025, якою було відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого про визнання доказу недопустимим під час судового розгляду к/п №0000040 від 21.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України

установив:

Вищезазначеною ухвалою суду 1-ої інстанції під час судового розгляду к/п №0000040 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України в судовому засіданні від 06.08.2025 було відмовлено в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання недопустимим доказом висновку судової будівельно-технічної експертизи №20-6610 від 26.01.2021.

Згодом, 07.09.2025 обвинуваченим ОСОБА_3 на офіційну електронну адресу суду апеляційної інстанції було подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду, в якій останній просить скасувати ухвалу (т. 5, а.с. 62-65).

Водночас, 10.09.2025 апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 , на виконання приписів п. 1 ч. 1 ст. 395 КПК України, відповідно до яких апеляційні скарги на судові рішення, ухвалені судом 1-ої інстанції, подаються через суд 1-ої інстанції, була спрямована начальником відділу діловодства та обліку звернення громадян Одеського апеляційного суду ОСОБА_4 до суду 1-ої інстанції, зокрема, до Березівського райсуду Одеської обл. (т. 5, а.с. 61).

Відповідно до штампу вхідної кореспонденції Березівського райсуду Одеської обл., зазначена апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 надійшла до суду 1-ої інстанції 22.09.2025 (т. 5, а.с. 61).

При цьому, по суду апеляційної інстанції зазначена апеляційна скарга надійшла лише 28.10.2025, разом із матеріалами кримінального провадження та апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5 на вирок Березівського районного суду Одеської обл. від 24.09.2025 (т. 5, а.с. 164).

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 03.11.2025, апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Березівського районного суду Одеської обл. від 06.08.2025 була розподілена в провадження колегії суддів у складі: головуючого судді ОСОБА_2 , суддів-учасників колегії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Проаналізувавши вищевказану апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 , суддя-доповідач доходить наступного висновку.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

При цьому, ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Вимогами ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції та не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.

На підставі системного аналізу вимог чинного кримінального процесуального закону, зокрема, ст. 89 КПК України, вбачається, що рішення суду 1-ої інстанції за результатами розгляду клопотання сторони кримінального провадження про визнання доказу недопустимим в апеляційному порядку окремому оскарженню не підлягає.

Враховуючи викладене вище, суддя-доповідач доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала Березівського районного суду Одеської обл. від 06.08.2025 про відмову в задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про визнання доказу недопустимим не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 оскаржує ухвалу, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то вважаю, що необхідно відмовити у відкритті апеляційного провадження за вказаною апеляційною скаргою та повернути її апелянту.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 350, 370, 392, 399, 419, 532, 615 КПК України, суддя доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на ухвалу Березівського районного суду Одеської обл. від 06.08.2025, якою було відмовлено в задоволенні його клопотання про визнання доказу недопустимим під час судового розгляду к/п №0000040 від 21.11.2019 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 191 КК України.

Копію ухвали разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати обвинуваченому ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2