Справа № 346/3145/25
Провадження № 1-кп/346/388/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого - судді: ОСОБА_1 , секретар судових засідань: ОСОБА_2 , за участю: прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000372, в якому ОСОБА_4 (який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайськ Миколаївської області; місце проживання: АДРЕСА_1 ) обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 357, ч.1 ст. 361, ч.4 ст. 185 КК України;

а сторонами та іншими учасниками кримінального провадження є: з боку обвинувачення - прокурор: ОСОБА_3 , з боку захисту обвинувачений ОСОБА_4 , потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 ,

в с т а н о в и в :

Щодо обвинувачення, яке суд вважає доведеним:

29 квітня 2025 року в період часу з 08.30 год., але не пізніше 10.47 год. ОСОБА_4 перебуваючи по вул. Міцкевича, 201, в с. Воскресинці Коломийського району, побачив припаркований на узбіччі проїжджої частини автомобіль марки Пежо «206», д.н.з. НОМЕР_1 , що перебуває в користуванні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та в ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна. З цією метою ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, викрав із салону вищевказаного автомобіля гаманець із грошовими коштами в сумі 1000 грн., які належали ОСОБА_5 та в якому знаходилась банківська картка АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_2 (рахунок НОМЕР_3 ), видана на ім`я потерпілого ОСОБА_5 . Виявивши вказану банківську картку, ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що викрадена ним банківська картка видається банківською установою та відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі на одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачу доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів, привласнив вказану банківську картку з метою її подальшого використання, а саме таємного викрадення з неї грошових коштів. Після чого, того ж дня о 10.47 год. ОСОБА_4 здійснив спробу розрахунку на суму 150 грн. за допомогою викраденої ним банківської картки в магазині « На околиці », що в м. Коломия, вул. Атаманюка,64В, однак в операції останньому було відмовлено через відсутність грошових коштів на банківському рахунку викраденої ним картки.

Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.357 КК України, а саме: викрадення офіційного документу вчинене з корисливих мотивів.

Суд вважає доведеним вказане формулювання обвинувачення, оскільки його зміст добровільно та свідомо визнав обвинувачений ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні. Вказані в обвинуваченні обставини ОСОБА_4 не оспорював і просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин (як і прокурор та потерпілий) через, що суд на підставі частини 2 статті 349 КПК України, попередньо виконавши всі умови для її застосування, визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин обвинувачення. І тому суд вважає, що діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 звинувачує прокурор, дійсно мало місце.

Також суд погоджується із стороною обвинувачення у тому, що вказане діяння ОСОБА_4 дійсно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 357 КК України. Суд враховує те, що ОСОБА_4 добровільно і свідомо визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, і суд також вважає саме його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, суд погоджується із стороною обвинувачення у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення в осудному стані, умисно, яке правильно кваліфіковано прокурором за ч.1 ст.357 КК України. І у вчиненні цього правопорушення винен саме ОСОБА_4 .

2. Крім цього 01 травня 2025 року в період часу з 09.40 год., але не пізніше 10.46 год., ОСОБА_4 , перебуваючи біля нежитлової будівлі, яка знаходиться на території дачної земельної ділянки АДРЕСА_2 що належить ОСОБА_6 , з метою особистої наживи, вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізовуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , упевнившись що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу зайшов до вищевказаної нежитлової будівлі, де виявив жіночу сумку бежевого кольору належну ОСОБА_6 . Після чого ОСОБА_4 , керуючись корисливими мотивами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, в умовах воєнного стану, таємно викрав із сумки ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 1200 грн. та мобільний телефон марки «Xiаomi MI 9 Lite» ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 вартістю 2 853 ( дві тисячі вісімсот п`ятдесят три) грн. Крім того в цей час ОСОБА_4 виявив у сумці ОСОБА_6 банківську картку АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_6 , (рахунок НОМЕР_7 ), видану на ім`я потерпілої.

Після цього ОСОБА_7 , керуючись раптово виниклим умислом на викрадення офіційного документа, розуміючи, що на банківському рахунку ОСОБА_6 можуть знаходитися грошові кошти, з метою їх подальшого викрадення, таємно, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, усвідомлюючи, що вказана банківська картка видається банківською установою та відповідно до положень ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 51 Закону України «Про банки та банківську діяльність», ст. 14 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», п. 1 ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» є офіційним документом майнового характеру, що надає право особі на одержання, зберігання та використання інформації про розрахункові кошти та інші грошові надходження на рахунок та забезпечує користувачу доступ до банківського рахунку з метою отримання грошових коштів, викрав зазначену банківську картку АТ КБ «ПриватБанк», яка була відкрииа на ім`я ОСОБА_6 .

Продовжуючи свою злочинну діяльність, з метою подальшого заволодіння грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку потерпілої ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , перебуваючи за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на здійснення протиправних дій у сфері автоматизованих систем, з корисливих мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи в наявності викрадений ним у ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Xiаomi MI 9 Lite» ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із вмонтованою сім-карткою мобільного оператора ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_8 , при перегляді додатків, які інстальовані на телефоні, виявив додаток до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», яка згідно Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» є програмно-технічним комплексом і відповідно до Закону України «Про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах» є інформаційною (автоматизованою) системою. Після чого, через всесвітню мережу Інтернет, ОСОБА_4 шляхом вводу до автоматизованої системи електронного комплексу персонального ідентифікаційного коду, за допомогою викраденого мобільного телефону, авторизувався в автоматизованій системі віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» від імені потерпілої ОСОБА_6 без її дозволу, що дало можливість ознайомлюватись з інформацією, яка охороняється законом і має обмежений доступ. В подальшому ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих спонукань, без дозволу та відома потерпілої через додаток до автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24» 01.05.2025 року о 10.46 год. здійснив зміну пін-коду до викраденої ним в потерпілої банківської картки та того ж дня о 11.16 год. провів операцію з переказу грошових коштів у сумі 1323 грн з депозитного рахунку «Скарбничка» № НОМЕР_9 на картковий рахунок потерпілої АТКБ«ПриватБанк» № НОМЕР_6 , (рахунок НОМЕР_7 ), чим втрутився в роботу електронно-обчислювальних машин та автоматизованих систем, а саме у роботу інформаційної автоматизованої системи віддаленого доступу WEB-банкінгу «Приват24», де отримав незаконний доступ до управління послугами по вказаному рахунку банківської картки.

В подальшому ОСОБА_4 , бажаючи за допомогою викраденої ним банківської картки заволодіти грошовими коштами, які знаходились на банківському рахунку потерпілої, скористався послугами таксі та проїхавши на вул. Шевченка, 23 в м. Коломия, того ж дня о 11.21 год. через банкомат АТ КБ «ПриватБанк» здійснив із банківської картки потерпілої ОСОБА_6 зняття готівкових грошових коштів у сумі 10 000 грн. Після чого пройшовши на вул. Вічевий Майдан, 3, що в м. Коломия, ОСОБА_4 , в період часу з 11.28 год. по 11.31 год., через банкомат ПАТ АБ «Укргазбанк» було здійснено зняття готівкових грошових коштів із банківської картки потерпілої ОСОБА_6 у сумі 40 000 гривень.

Продовжуючи свій злочинний намір на заволодіння грошовими коштами із банківського рахунку ОСОБА_6 , ОСОБА_4 маючи в розпорядженні викрадену ним в останньої банківську картку, в подальшому проїхав на автомобілі таксі до магазину «Express 24», що в м. Коломия по вул. Петлюри, 42а, де о 11.39 год. за допомогою викраденої ним банківської картки, здійснив оплату товару на суму 540 гривень.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_6 завдано матеріальної шкоди на загальну суму загальну суму 54 593 (п`ятдесят чотири тисячі п`ятсот дев`яносто три) гривні.

Отже, ОСОБА_4 також вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану; кримінальне правоопрушення, передбачене ч.1 ст. 357 КК України, а саме: викрадення офіційного документу, вчинене з корисливих мотивів, повторно; кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 361 КК України, а саме: несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих систем).

Суд вважає доведеним вказане формулювання обвинувачення, оскільки його зміст добровільно та свідомо визнав обвинувачений ОСОБА_4 безпосередньо у судовому засіданні. Вказані в обвинуваченні обставини щодо цих трьох правопорушень ОСОБА_4 також не оспорював і просив визнати недоцільним дослідження доказів щодо таких обставин (як і прокурор та потерпілий) через, що суд на підставі частини 2 статті 349 КПК України, попередньо виконавши всі умови для її застосування, визнав недоцільним дослідження доказів щодо вказаних обставин обвинувачення. І тому суд вважає, що діяння, у вчиненні якого ОСОБА_4 звинувачує прокурор, дійсно мало місце.

Також суд погоджується із стороною обвинувачення у тому, що вказані діяння ОСОБА_4 дійсно містять склад трьох кримінальних правопорушеннь, передбачених частиною 4 статті 185, ч1 ст. 357 та ч.1 ст. 361 КК України. Суд враховує те, що ОСОБА_4 добровільно і свідомо визнав свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення, і суд також вважає саме його винним у вчиненні вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, суд погоджується із стороною обвинувачення у тому, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення в осудному стані, умисно, які правильно кваліфіковано прокурором за ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 та ч.1 ст. 361 КК України. І у вчиненні цих правопорушень винен саме ОСОБА_4 .

А всього, ОСОБА_4 вчинив 4 кримінальні правопорушення, два по ч.1 ст.357 КК України; одне по ч.4 ст.185 КК України; одне по ч.1 ст. 361 КК України.

Щодо покарання.

Обставин, які б виключали кримінальну протиправність діяння ОСОБА_4 або звільняли його від кримінальної відповідальності судом не встановлені, а тому ОСОБА_4 підлягає покаранню за вчинені ним 4 кримінальні правопорушення, за частиною 1 статті 357 КК України, на загальних підставах.

Позиція прокурора. Обвинуваченому слід призначити покарання наступним чином: за 2 правопорушення по ч.1 ст.357 КК України - обмеження волі; по ч.4 ст.185 КК України - позбавлення волі 5 років; по ч.1 ст. 361 КК України - обмеження волі, а остаточно шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - позбавлення волі строком на 5 років.

Позиція потерпілого. Підтримав прокурора.

Позиція обвинуваченого. Від висловлення думки щодо покарання відмовився.

Суд погоджується із прокурором у тому, що обставинами, які на підставі пункту 1 частини 1 статті 66 КК України відносяться до обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття обвинуваченого у вчиненні усіх 4-х кримінальних правопорушень. Але наявна обставина, що обтяжує покарання по 3-х кримінальних правопорушеннях, яка передбачена статтею 67 КК України, а саме вчинення злочину щодо особи похилого віку: потерпілої ОСОБА_6 .

Положеннями статті 50 КК України передбачено, і суд враховує, що: покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого (частина 1); покарання має на меті не тільки кару і виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (частина 2); покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність (частина 3).

Разом з цим суд застосовує і положення статті 65 КК України за якими: суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною 2 статті 53 КК; 2) відповідно до положень Загальної частини КК; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (частина 1); особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень (частина 2); підстави для призначення більш м`якого покарання, ніж це передбачено відповідною статтею Особливої частини КК за вчинене кримінальне правопорушення, визначаються статтею 69 КК (частина 3); більш суворе покарання, ніж передбачене відповідними статтями Особливої частини цього Кодексу за вчинене кримінальне правопорушення, може бути призначене за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків згідно зі статтями 70 та 71 КК (частина 4).

При цьому застосовуючи вказані норми кримінального права, суд враховує правовий висновок Верховного Суду, щодо правильного їх застосування, викладений ним у постанові від 26.06.2018 року у справі № 570/3743/15-к, в якій зазначається, що покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації. Для вибору такого покарання суд повинен урахувати ступінь тяжкості кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу винного, обставини, що впливають на покарання, ставлення винної особи до своїх дій, інші обставини кримінального провадження, які впливають на забезпечення відповідності покарання характеру й тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Тож вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинені ним 4-х кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185, ч.1 ст. 357 та ч.1 ст. 361 КК України, суд виходить з наступного:

- санкція частини 4 статті 185 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років;

- санкція частини 1 статті 357 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк;

- санкція частини 1 статті 361 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційний нагляд на строк до трьох років, або обмеження волі на той самий строк;

- суд враховує положення Загальної частини КК України, які є застосовними для призначення покарання ОСОБА_4 , зокрема ті, що вказані вище і нижче за текстом;

- суд враховує конкретні обставини (що вказані у формулюванні обвинувачення), за яких ОСОБА_4 вчинив усі 4 кримінальні правопорушення, одне з яких, за ступенем тяжкості, в силу положень частини 5 статті 12 КК України, є тяжким злочином, а саме частина 4 статті 185 КК України та в силу положень частини 2 статті 12 КК України, три з з яких є проступками та кваліфікуються за ч.1 ст. 357 та ч.1 ст. 361 КК України;

- ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Первомайськ Миколаївської області, громадянин України; українець; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 (а.с.68: інформація про особу); має середню освіту; не одружений (а.с. 84-85 витяг з Державного реєстру актів цивільного стану); на утриманні нікого немає; має судимість, яка не погашена і не знята (а.с.72-73: довідка про судимості); під спостереженням лікаря-нарколога чи лікаря-психіатра не перебуває;

- ОСОБА_4 вчинив усі 4 кримінальні правопорушення з прямим умислом, але обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття;

- обставинами, які обтяжують 3 з 4-х кримінальних правопорушень є те, що їх вчинено щодо особи похилого віку;

- наслідком вчинених ОСОБА_4 кримінальних правопорушень є таємне викрадення чужого майна вчинене в умовах воєнного стану; викрадення офіційних документів, вчинене з корисливих мотивів, одне з яких повторно, та несанкціоноване втручання в роботу інформаційних (автоматизованих систем).

Таким чином, з урахуванням викладених судом обставин, які він застосовує у їх сукупності, суд вважає, що ОСОБА_4 слід призначити покарання наступним чином:

- за вчинений ОСОБА_4 злочин, передбачений частиною 4 ст.185 КК України, йому слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі, на строк: 5 років;

- за вчинені ОСОБА_4 два проступки, передбачені частиною 1 ст.357 КК України, йому слід призначити основне покарання у виді обмеження волі, на строк: 1 рік 1 місяць;

- за вчинений ОСОБА_4 проступок, передбачений частиною 1 ст.361 КК України, йому слід призначити основне покарання у виді обмеження волі, на строк: 1 рік;

Позаяк незважаючи на щире каяття, обвинувачений вчинив чотири кримінальні правопорушення, при цьому маючи не погашену і не зняту судимість.

Підстав для застосування ст.69 чи ст.75 КК України, з огляду на їх зміст та викладені вище обставини, не має.

Але оскільки має місце сукупність кримінальних правопорушень, суд застосовує положення частини 1 статті 70 КК України за якими, при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Отже, оскільки суд призначив ОСОБА_4 , за вчинені ним кримінальні правопорушення покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років та обмеження волі на строк 1 рік і 1 місяць та 1 рік, остаточне покарання ОСОБА_4 слід визначити шляхом поглинання менш суворого покарання (обмеження волі на строк 1 рік і 1 місяць та 1 рік) більш суворим (5 років позбавлення волі).

Таким чином, зважаючи на все вище викладене, суд призначає ОСОБА_4 остаточне покарання за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185, ч.1 ст. 357 та ч.1 ст. 361 КК України КК України, у вигляді позбавлення волі на строк 5 років.

Щодо запобіжного заходу

Обвинуваченому ОСОБА_4 ухвалою слідчої судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 03.05.2025 року (а.с.62-65) обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. І в останнє, ухвалою судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 21.11.2025 року строк його дії продовжено до 19.01.2026 року (а.с.72-76).

Суд вважає, що оскільки суд визнав вину обвинуваченого та призначив йому покарання у виді позбавлення волі, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити до набрання вироком законної сили.

Щодо перебування обвинуваченого під вартою.

Вирішуючи питання про зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання, суд бере до уваги перебування обвинуваченого під вартою з 01.05.2025 року (день його затримання) по 15.01.2026 року.

У зв`язку із чим слід зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі: строк перебування ним під вартою за період з 01.05.2025 по 15.01.2026 року, а також з 16.01.2026 по день набрання цим вироком законної сили (оскільки суд продовжує строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили), рахуючи 1 день тримання його під вартою за 1 день позбавлення волі.

Щодо процесуальних витрат.

Положеннями пункту 3 частини 1 статті 118 КПК України передбачено, що процесуальні витрати складаються з витрат, пов`язаних із залученням експертів.

А згідно з частиною 2 статті 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Сторона обвинувачення підтвердила доказами (а.с.125-126), що держава Україна понесла витрати на залучення експертів, на загальну суму 6239 гривень 80 копійок, а тому із ОСОБА_4 слід стягнути вказані витрати.

Щодо речових доказів і документів.

В силу положень частини 9 статті 100 КПК України, питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатись до набрання рішенням законної сили. При цьому, частина 9 статті 100 КПК України прямо передбачає, як суду треба вирішити питання про долю конкретних речових доказів і документів.

Тож, на виконання положень частини 9 статті 100 КПК України, суду слід:

- два сліди пальців рук максимальними розмірами 28х15 мм, 24х16 мм., які були вилучені в ході проведення огляду місця події від 01.05.2025 року - залишити в матеріалах кримінального провадження;

- штани спортивні чорного кольору із емблемою «Puma», 46 розміру; футболку білого кольору з надписом на грудях «Originals Jack & Jeans, розмір «S»; куртку синьо-жовтого кольору з емблемою та надписом «Nike», 48 розміру; шкарпетки жовто-сірого кольору «Premier Socks»; безпровідні навушники білого кольору «Носо EW72»; картрідер «CR-04»; окуляри чорного кольору з надписом «Revision»; павер банк чорного кольору «XO-PR 188» в коробці заводського упакування; худі чорного кольору із зображенням якорів по всій площині; упаковку із сигаретами жовтого кольору «Camel»; взуття чорного кольору із надписом «Sportborote»; машинку для стрижки «Grunhelm GHC-102CU»; зарядний пристрій «Хіоті» білого кольору моделі «MDY-11-EZ»; рукавиці «Dexxdef» чорного кольору в упакуванні; шкарпетки фірми «Marca» «Авокадо»; окуляри чорного кольору із надписом «Revision»; мобільний телефон «Samsung Galaxy M34 5G» IMEI1: НОМЕР_10 IMEI2: НОМЕР_11 із сім-картами НОМЕР_12 , НОМЕР_13 в чохлі книжці чорного кольору із зарядним шнуром типу USB Туре С; рюкзак бойовий індивідуальний № НОМЕР_16 камуфляжний; спортивні штани чорного кольору з емблемою «adidas» розмір «М»; сумку з надписом «Goal Time» - повернути ОСОБА_4

- грошові кошти, а саме 22 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривень в загальній кількості 4550 гривень та грошові кошти номіналом по 500 в загальній кількості 8500 гривень - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- документи а саме: посвідчення Укрзалізниці № НОМЕР_14 та № НОМЕР_17 видано на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія № НОМЕР_15 на ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано на ім`я ОСОБА_8 ; пластикову картку червоного кольору - залишити ОСОБА_5 .

- 5 скляних частин від посудини ззовні схожий на пристрій для куріння наркотичних речовин - знищити;

документи - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Щодо заходів забезпечення кримінального провадження.

Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 від 05 травня 2025 року, було накладено арешт на: штани спортивні чорного кольору із емблемою «Puma», 46 розміру; футболку білого кольору з надписом на грудях «Originals Jack & Jeans, розмір «S»; куртку синьо-жовтого кольору з емблемою та надписом «Nike», 48 розміру; шкарпетки жовто-сірого кольору «Premier Socks»; безпровідні навушники білого кольору «Носо EW72»; картрідер «CR-04»; окуляри чорного кольору з надписом «Revision»; павер банк чорного кольору «XO-PR 188» в коробці заводського упакування; худі чорного кольору із зображенням якорів по всій площині; упаковку із сигаретами жовтого кольору «Camel»; взуття чорного кольору із надписом «Sportborote»; машинку для стрижки «Grunhelm GHC-102CU»; зарядний пристрій «Хіоті» білого кольору моделі «MDY-11-EZ»; рукавиці «Dexxdef» чорного кольору в упакуванні; шкарпетки фірми «Marca» «Авокадо»; окуляри чорного кольору із надписом «Revision»; мобільний телефон «Samsung Galaxy M34 5G» IMEI1: НОМЕР_10 IMEI2: НОМЕР_11 із сім-картами НОМЕР_12 , НОМЕР_13 в чохлі книжці чорного кольору із зарядним шнуром типу USB Туре С; рюкзак бойовий індивідуальний № НОМЕР_16 камуфляжний; спортивні штани чорного кольору з емблемою «adidas» розмір «М»; сумку з надписом «Goal Time»; грошові кошти, а саме 22 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривень в загальній кількості 4550 гривень та грошові кошти номіналом по 500 в загальній кількості 8500 гривень; документи а саме: посвідчення Укрзалізниці № НОМЕР_14 та № НОМЕР_17 видано на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія № НОМЕР_15 на ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано на ім`я ОСОБА_8 ; пластикову картку червоного кольору (а.с.152-153).

За положеннями частини 4 статті 174 КПК України, одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, суд вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Тому, оскільки суд ухвалює обвинувальний вирок, а вказане майно конфіскації не підлягає, оскільки воно повертається, арешт, накладений на вказане майно слід скасувати.

Інші процесуальні питання.

Підстави, для вирішення судом інших питань, передбачених ст.368 КПК України - відсутні.

Таким чином, на підставі всього вище викладеного та керуючись статтями 1-33,36,37,42,45-52,55,61-62,75-110,113-129,170-211,290-293,318-371,373-377,392-395,532 КПК України суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України. Призначити ОСОБА_4 , за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні ним двох кримінальних правопорушень, передбачених частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України. Призначити ОСОБА_4 , за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені частиною 1 статті 357 Кримінального кодексу України основне покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік і 1 (один) місяць.

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 361 Кримінального кодексу України. Призначити ОСОБА_4 , за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 361 Кримінального кодексу України основне покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік.

За сукупністю кримінальних правопорушень, на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання (обмеження волі строком на 1 рік і 1 місяць та обмеження волі строком на 1 рік) більш суворим покаранням (позбавлення волі на строк 5 років) призначити ОСОБА_4 , за вчинені ним кримінальні правопорушення, передбачені частиною 4 статті 185, частиною 1 статті 357 та частиною 1 статті 361 КК України, остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Запобіжний захід у виді тримання ОСОБА_4 під вартою продовжити до набрання цим вироком законної сили.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання у виді позбавлення волі: строк перебування ним під вартою за період з 01.05.2025 по 15.01.2026 року, а також з 16.01.2026 по день набрання цим вироком законної сили (оскільки суд продовжує строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили), рахуючи 1 день тримання його під вартою за 1 день позбавлення волі.

Речові докази у вигляді:

- два сліди пальців рук максимальними розмірами 28х15 мм, 24х16 мм., які були вилучені в ході проведення огляду місця події від 01.05.2025 року - залишити в матеріалах кримінального провадження;

штани спортивні чорного кольору із емблемою «Puma», 46 розміру; футболку білого кольору з надписом на грудях «Originals Jack & Jeans, розмір «S»; куртку синьо-жовтого кольору з емблемою та надписом «Nike», 48 розміру; шкарпетки жовто-сірого кольору «Premier Socks»; безпровідні навушники білого кольору «Носо EW72»; картрідер «CR-04»; окуляри чорного кольору з надписом «Revision»; павер банк чорного кольору «XO-PR 188» в коробці заводського упакування; худі чорного кольору із зображенням якорів по всій площині; упаковку із сигаретами жовтого кольору «Camel»; взуття чорного кольору із надписом «Sportborote»; машинку для стрижки «Grunhelm GHC-102CU»; зарядний пристрій «Хіоті» білого кольору моделі «MDY-11-EZ»; рукавиці «Dexxdef» чорного кольору в упакуванні; шкарпетки фірми «Marca» «Авокадо»; окуляри чорного кольору із надписом «Revision»; мобільний телефон «Samsung Galaxy M34 5G» IMEI1: НОМЕР_10 IMEI2: НОМЕР_11 із сім-картами НОМЕР_12 , НОМЕР_13 в чохлі книжці чорного кольору із зарядним шнуром типу USB Туре С; рюкзак бойовий індивідуальний № НОМЕР_16 камуфляжний; спортивні штани чорного кольору з емблемою «adidas» розмір «М»; сумку з надписом «Goal Time» - повернути ОСОБА_4 ;

- грошові кошти, а саме 22 купюри номіналом 200 гривень, 1 купюра номіналом 100 гривень, 1 купюра номіналом 50 гривень в загальній кількості 4550 гривень та грошові кошти номіналом по 500 в загальній кількості 8500 гривень - повернути потерпілій ОСОБА_6 ;

- документи, а саме: посвідчення Укрзалізниці № НОМЕР_14 та № НОМЕР_17 видано на ім`я ОСОБА_5 , посвідчення водія № НОМЕР_15 на ОСОБА_5 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано на ім`я ОСОБА_8 ; пластикову картку червоного кольору - залишити ОСОБА_5 ;

- 5 скляних частин від посудини ззовні схожий на пристрій для куріння наркотичних речовин - знищити;

документи - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою від 05 травня 2025 року слідчим суддею Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області ОСОБА_9 .

Стягнути з ОСОБА_4 6239 (шість тисяч двісті тридцять дев`ять) гривень 80 (вісімдесят) копійок на користь держави Україна, у якості компенсації витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківвської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення вироку, оскільки не викликались - з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім під час його проголошення в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його проголошення. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Коломийському міськрайонному суді Івано-Франківської області.

Суддя: ОСОБА_1