Сарненський районний суд
_________________________________________________
Справа № 572/3235/25
Провадження № 1-в/572/13/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області під головуванням

судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника Катеринівської ВК № 46 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у приміщенні Сарненського районного суду Рівненської області подання адміністрації Катеринівської виправної колонії № 46 про звільнення від покарання та пом`якшення покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Енергодар Запорізької області, зареєстрований в АДРЕСА_1 та житель АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, не одруженого, засудженого 18.06.2024 року Залізничним районним судом м. Львова за ч.4 ст.185 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі,-

В С Т А Н О В И В :

Начальник Державної установи «Катеринівська виправна колонія (№ 46)» звернувся до Сарненського районного суду Рівненської області з поданням про звільнення від покарання та пом`якшення покарання засудженого ОСОБА_5 .

Подання мотивував тим, що 09 серпня 2024 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року № 3886-ІХ, яким збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема, викрадення чужого майна. Зокрема, ст. 51 КУпАП викладено в новій редакції, відповідно до якої дрібним вважається викрадення чужого майна, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18.06.2024 року ОСОБА_5 було визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.05.2024 року, яким ОСОБА_5 призначено покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, остаточно обрано ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі, зарахувавши у строк відбуття покарання частково відбуте за попереднім вироком покарання, починаючи з 13.09.2023 року. Відповідно до мотивувальної частини даного вироку ОСОБА_5 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у приміщення, вчинена в умовах воєнного стану, за епізодами кримінальних правопорушень, які мали місце 04.08.2023 року (на суму 997,28 грн.) та 03.08.2023 року (на суму 353,84 грн.).

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.05.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі, за ч.4 ст. 185 КК України 5 років 2 місяці позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю вчинених кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно за сукупністю кримінальних правопорушень до даного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.05.2024 року та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі. Строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання 13.09.2023 року.

Відповідно до мотивувальної частини даного вироку ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану за епізодом, який мав місце за період з 06.04.2023 року по 14.09.2023 року (на суми від 283,88 грн. до 36461,36 грн.) та не закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно в умовах воєнного стану, передбачене ч.3 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України за епізодами, які мали місце 02.08.2023 року (на суму 11972,80 грн.), 08.08.2023 року (на суму 1668,80 грн.) та 17.08.2023 року (на суму 7650,75 грн.).

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.05.2024 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 360 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 годин. У відповідності до ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного за даним вироком більш суворим, призначеним за вироком Франківського районного суду м. Львова від 18.04.2024 року призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці, зарахувавши в строк покарання частково відбуте покарання за попереднім вироком. Строк відбуття покарання обчислювати з 13.09.2023 року.

Вироком Франківського районного суду м. Львова від 18.04.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком більш суворим покаранням за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.02.2024 року призначено ОСОБА_5 остаточне покарання 5 років 2 місяці позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини даного вироку ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану за ч.4 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце 08.06.2023 року ( на суму 447 грн. 50 коп.) та 16.08.2023 року (на суму 497 грн. 94 коп.).

Вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.02.2024 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18.02.2023 року призначено ОСОБА_5 остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини даного вироку ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану за ч.4 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце в період з 14.05.2023 року по 25.08.2023 року (на суми від 287,45 грн. до 1268,64 грн.).

За вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18.08.2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України остаточно за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання призначеного за даним вироком та за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.07.2023 року більш суворим покаранням обрано ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини даного вироку ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану за ч.4 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце в період з 09.05.2023 року по 25.08.2023 року ( на суми від 287,45 грн. до 1268,64 грн.).

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.07.2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Галимцького районного суду м. Львова від 09.05.2023 року остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини даного вироку ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану за ч.4 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце 12.06.2023 року (на суму 539 грн. 96 коп.).

Вироком Галицького районного суду м. Львова від 09.05.2023 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено покарання за ч.4 ст. 185 КК України та обрано покарання 5 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбуття призначеного покарання 5 років позбавлення волі із іспитовим строком 3 роки.

Відповідно до мотивувальної частини даного вироку ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно в умовах воєнного стану за ч.4 ст. 185 КК України, за епізодами, які мали місце в період з 06.02.2023 року по 07.04.2023 року (на суми від 294,87 грн. до 754,04 грн.).

Вивчивши матеріали особової справи засудженого, матеріали клопотання, заслухавши представника адміністрації виправної колонії, який клопотання підтримав, засудженого, який просить задовольнити вказане клопотання, прокурор який щодо клопотання не заперечив вважає, що наявні передбачені законом підстави для його задоволення суд дійшов наступних висновків.

Згідно з ч. 1 ст.539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 статті 537КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Відповідно п. 2 ч. 2ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 10 (у частині клопотань про заміну покарання відповідно до частини третьої статті 57,частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України),11,13,13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Відповідно до положень ч. 2 статті 74КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Згідно з ч. 6 ст.3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

09 серпня 2024 року набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів»(далі - Закон № 3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Положеннями ч. 1 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) передбачено відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Частиною 2 ст. 51 КУпАП (у редакції Закону № 3886-IX) установлено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ч.1 ст. 51 КУпАП, настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, особа, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, підлягає адміністративній відповідальності у випадку, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз указаних норм закону свідчить про те, що кримінальна відповідальність настає у випадку, якщо розмір такого майна перевищує розмір, установлений ст. 51 КУпАП, а саме два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 1 статті 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Згідно з ч. 5 Підрозділу 1 Розділу ХХ Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 грн., крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, яка дорівнює п`ятдесяти відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), установленого законом станом на 01 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України» установлено, що станом на 01.01.2023 року прожитковий мінімум на одну особу становив 2684 грн.

Беручи до уваги наведене суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Отже, враховуючи те, що засуджений відбуває покарання за вчинення діяння, кримінальна караність якого законом усунена, суд дійшов висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню, у зв`язку з чим останній підлягає звільненню від призначеного покарання за вказаним вироком суду.

При цьому, суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

На підставі наведеного та ст. 58 Конституції України, ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, Закону України № 3886-ІХ від 18.07.2024 р. «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», керуючись ст. ст. 336,537, 539 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання ДУ «Катеринівська ВК (№46)» щодо приведення вироків у відповідність до нового законодавства та звільнення від покарання відповідно до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-IX від 18.07.2024 задовольнити.

В зв`язку з усуненням караності діяння звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 09.05.2023 за ч.4 ст.185 КК України КК України у виді 5 років позбавлення волі.

В зв`язку з усуненням караності діяння звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.07.2023 за ч.4 ст.185 КК України КК України у виді 5 років позбавлення волі, виключити із резолютивної частини вироку посилання на ч.1 ст.71 КК України про призначення остаточного покарання за цим вироком та за вироком Галицького районного суду м. Львова від 09.05.2023.

В зв`язку з усуненням караності діяння звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18.08.2023 за ч.4 ст.185 КК України КК України у виді 5 років позбавлення волі, виключити із резолютивної частини вироку посилання на ч.4 ст.70 КК України про призначення остаточного покарання за цим вироком та за вироком Галицького районного суду м. Львова від 14.07.2023.

В зв`язку з усуненням караності діяння звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.02.2024 за ч.4 ст.185 КК України КК України у виді 5 років позбавлення волі, виключити із резолютивної частини вироку посилання на ч.4 ст.70 КК України про призначення остаточного покарання за цим вироком та за вироком Залізничного районного суду м. Львова від 18.08.2023.

В зв`язку з усуненням караності діяння звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Франківського районного суду м. Львова від 18.04.2024 за ч.4 ст.185 КК України КК України у виді 5 років позбавлення волі, виключити із резолютивної частини вироку посилання на ч.4 ст.70 КК України про призначення остаточного покарання за цим вироком та за вироком Шевченківського районного суду м. Львова від 29.02.2024.

Виключити з вироку Личаківського районного суду м. Львова від 15.05.2024 року посилання про призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.4 ст.70 КК України рахувати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст.360 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин.

Змінити вирок Личаківського районного суду м. Львова від 16.05.2024 в частині призначення остаточного покарання, визначити на підставі ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Личаківського районного суду м. Львова від 15.05.2024, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточне покарання у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі.

В зв`язку з усуненням караності діяння звільнити засудженого ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Залізничного районного суду м. Львова від 15.05.2024 за ч.4 ст.185 КК України КК України у виді 5 років позбавлення волі, виключити із резолютивної частини вироку посилання на ч.4 ст.70 КК України про призначення остаточного покарання за цим вироком та за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.05.2024.

Покарання за вироком Личаківського районного суду м. Львова від 16.05.2024 відносно ОСОБА_5 у виді 5 років 2 місяців позбавлення волі виконувати самостійно, строк покарання рахувати з 13.09.2023.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим протягом семи днів з моменту вручення йому копії цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: