Справа №463/5447/25
Провадження №1-кп/463/439/25
УХВАЛА

судового засідання

29 вересня 2025 року Личаківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

обвинувачених ОСОБА_6 ,

ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року за №0000259, про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новий Оскол російської федерації, громадянина України, одруженого, маючого на утриманні трьох дітей 2009, 2012 та 2017 років народження, раніше неодноразово судимого, востаннє вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 березня 2018 року за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України,

та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Харків, громадянки України, заміжньої, маючої на утриманні трьох дітей 2009, 2012 та 2017 років народження, раніше не судимої, без зареєстрованого місця проживання, фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, -

в с т а н о в и в:

16 червня 2025 року до суду надійшов обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, затверджений 12 червня 2025 року прокурором Галицької окружної прокуратури м. Львова Львівської обл. ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 16 червня 2025 року у даному кримінальному провадженні призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою суду від 18 червня 2025 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави на 60 (шістдесят) днів до 16 серпня 2025 року включно.

Ухвалою підготовчого судового засідання від 24 червня 2025 року кримінальне провадження призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

Ухвалою суду від 1 серпня 2025 року за клопотанням прокурора продовжено обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою без визначення розміру застави на 2 (два) місяці, тобто до 1 жовтня 2025 року.

В судовому засіданні 29 вересня 2025 року прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу тримання під вартою, оскільки така обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, а тому враховуючи існування передбачених ст.177 КПК України ризиків того, що обвинувачена може вчинити інше кримінальне правопорушення, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, та відтак є об`єктивні підстави вважати, що лише продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою забезпечить її належну процесуальну поведінку та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження. При цьому просить не визначати обвинуваченій розмір застави, оскільки злочини було вчинено із застосуванням насильства.

Також в даному судовому засіданні прокурор заявив клопотання про залишення обвинуваченого ОСОБА_6 в слідчому ізоляторі, а саме в ДУ «Львівська установа виконання покарань (№19)» з метою забезпечення його участі у розгляді кримінального провадження. Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_6 засуджено вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 16 квітня 2025 року за ч .4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України до покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення, у зв?язку із чим останній утримується в у ДУ «Львівська установа виконання покарань (N?19)» ЗМУзПВКПтП Міністерства юстиції України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_4 , який брав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції за допомогою власних технічних засобів, в такому клопотання прокурора про залишення його підзахисного в слідчому ізоляторі не заперечив.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію свого захисника.

Захисник обвинуваченої ОСОБА_7 - ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання прокурора щодо продовження її підзахисній запобіжного заходу заперечила та просила при постановленні ухвали про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити мінімальний розмір застави.

Обвинувачена ОСОБА_7 підтримала позицію свого захисника.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого, суд враховує вимоги п.п. 3, 4 і 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом закону тримання під вартою як запобіжний захід може бути застосовано лише у разі, якщо прокурор наявною сукупністю дозволених законом при прийнятті даного рішення засобів доказування доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим в ст. 177 КПК. Неможливість запобігти даним ризикам слід розуміти як недостатність інших запобіжних заходів для того, щоби убезпечити їх настання.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, а відтак і під час розгляду клопотання про продовження такого, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як встановлено судом, ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 2025 року було застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії ухвали становив шістдесят днів, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваного 16 год. 04 хв. 20 січня 2025 року та закінчувався о 24 год. 00 хв. 20 березня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124667363).

Також ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 22 січня 2025 року застосовано до підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави. Строк дії ухвали становив шістдесят днів, починаючи з моменту фактичного затримання підозрюваної 16 год. 05 хв. 20 січня 2025 року та закінчувався о 24 год. 00 хв. 20 березня 2025 року. (https://reyestr.court.gov.ua/Review/124667362).

Ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 14 березня 2025 року продовжено підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк не більше 60 днів, в межах строку досудового розслідування, починаючи з 14 березня 2025 року до 20 квітня 2025 року. Строк дії ухвал закінчувався о 24:00 год. 20 квітня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/125881438, https://reyestr.court.gov.ua/Review/125881439).

Ухвалами слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 квітня 2025 року продовжено підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави на строк 60 днів, починаючи з 15 квітня 2025 року до 13 червня 2025 року. Строк дії ухвал закінчувався о 24:00 год. 13 червня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/126655959, https://reyestr.court.gov.ua/Review/126655957).

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 червня 2025 року було продовжено підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 червня 2025 року. Постановлено, що строк дії ухвали закінчується о 24:00 год. 20 червня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128101358).

Також ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 11 червня 2025 року було продовжено підозрюваній ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування, тобто до 20 червня 2025 року. Постановлено, що строк дії ухвали закінчується о 24:00 год. 20 червня 2025 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/128101356).

Ухвалою підготовчого судового засідання від 18 червня 2025 рокупродовжено обвинуваченому ОСОБА_6 та обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на 60 (шістдесят) днів, тобто з 18 червня 2025 року до 16 серпня 2025 року включно.

Ухвалою судового засідання від 1 серпня 2025 року продовжено обвинуваченому ОСОБА_6 та обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці, тобто до 1 жовтня 2025 року.

Ризиками, які дають підстави суду продовжити застосування обвинуваченій ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід вважати той факт, що обвинувачена обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, оскільки обвинувальний акт надійшов для розгляду до суду, не має зареєстрованого місця проживання, відтак враховуючи покарання, яке їй загрожує у випадку визнання її винною у вчиненні інкримінованого їй злочину, існують підстави вважати, що обвинувачена перебуваючи на волі може незаконно впливати на свідків, оскільки такі ще не давали показів в судовому засіданні, ухилятися від суду та вчинити нові кримінальні правопорушення, відтак наявні всі підстави для продовження їй запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Наведені дані про особу обвинуваченої ОСОБА_7 , яка раніше не судима, не гарантують запобігання встановленим ризикам без продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

При цьому доводи сторони захисту щодо можливості застосування до обвинуваченої інших запобіжних заходів, не пов`язаних з триманням під вартою, не спростовують вищенаведених висновків.

На підставі наведеного, суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст. 177 КПК України, а тому запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою, що не перевищує двох місяців, тобто до 29 листопада 2025 року.

При цьому у відповідності до пунктів 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

Відтак з врахуванням обставин кримінального провадження, суд приходить до висновку, що при продовженні обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід не визначити такій розмір застави, оскільки вона обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням насильства, який спричинив загибель людини.

Окрім того згідно зі ст. 90 КВК України у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України, засуджений у разі необхідності провадження слідчих дій у кримінальному провадженні про кримінальне правопорушення, вчинене іншою особою або цією ж особою, за яке вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді може бути тимчасово залишений у слідчому ізоляторі або переведений з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати, зокрема питання про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді.

Вказане питання відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 539 КПК України вирішується судом, який здійснює судовий розгляд.

Так з клопотання прокурора вбачається, що вироком Ужгородського міськрайонного суд Закарпатської області від 16 квітня 2025 року у справі № 308/1592/25, який набрав законної сили 19 липня 2025 року ОСОБА_6 , визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 Кримінального кодексу України та призначено йому покарання: за ч. 3 ст. 357 КК України у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки; за ч. 4 ст. 186 КК у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 1 (один) місяць. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено остаточне покарання у виді 7 (сім) років 1 (один) місяць позбавлення волі. Вирішено строк відбуття покарання рахувати з дня набуття вироком законної сили. На підставі ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання зараховано строк тримання ОСОБА_6 під час кримінального провадження в державній установі «Закарпатська установа виконання покарання №9» із розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі у періоді з 17 серпня 2024 року з 19 год. 30 хв. і до 9 жовтня 2024 року.

Оскільки у даному кримінальному провадженні участь обвинуваченого ОСОБА_6 у судовому розгляді є обов`язковою, а тому, враховуючи наведене вище, суд приходить до переконання, що засудженого вироком суду ОСОБА_6 необхідно тимчасово залишити в установі виконання покарань.

З врахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 331, 372, 375, 537, 539 КПК України, ст. 90 КВК України суд

постановив:

клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченій запобіжного заходу у виді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід тримання під вартою на 2 (два) місяці.

Строк дії ухвали становить 2 (два) місяці, тобто до 29 листопада 2025 року.

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про залишення обвинуваченого в слідчому ізоляторі задовольнити.

У зв`язку з розглядом Личаківським районним судом м. Львова кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2025 року за №0000259, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 187 КК України, якого 16 квітня 2025 року засуджено Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської областіза ч. 4 ст. 186, ч. 3 ст. 357 КК України до 7 (семи) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, тимчасово залишити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)» на час розгляду Личаківським районним судом м. Львова вказаного кримінального провадження.

Копію ухвали скерувати в Державну установу «Львівська установа виконання покарань (№19)» для виконання.

Ухвала щодо продовження застосування обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Личаківський районний суд м. Львова протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала щодо залишення обвинуваченого в слідчому ізоляторі є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1