Справа № 642/7750/25
Провадження № 1-кс/642/161/26
УХВАЛА

Іменем України

11 лютого 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора Новобоварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001392 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 надійшло клопотання прокурора Новобоварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про накладення арешту на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 120), право власності на яку на час звернення з клопотанням до суду зареєстроване за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ).

Клопотання мотивовано тим, що У провадженні СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001139 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції до 11.08.2023), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненого групою осіб в особливо великих розмірах.

Проведеним у ході досудового розслідування кримінального провадження №0000090 від 30.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.3 ст.27 ч.3 ст.358, ч.5 ст.27 ч.3 ст.358, ч.4 ст.358, ч.3 ст.27 ч.4 ст.358, ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.3 ст.15 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.3 ст.15 ч.3 ст.27 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.5 ст.27 ч.4 ст.190 (чинна до 11.08.2023), ч.2 ст.209, ч.3 ст.27 ч.2 ст.209 КК України, за фактами шахрайського заволодіння нерухомим майном у м. Харкові, м. Дніпро та Дніпропетровській області, аналізом відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Харківської області ОСОБА_5 встановлено, що останньою 26.05.2022 проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 120). Право власності зареєстроване за ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ). Серед документів, які подано для держаної реєстрації та електронні копії яких долучено приватним нотаріусом (державним реєстратором) до Реєстру, є:

- договір дарування від 16.04.2002, посвідчений приватним нотаріусом ДРНОДО ОСОБА_7 (реєстровий №922), за змістом якого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ) подарувала вказану квартиру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно інформації з Державної прикордонної служби ОСОБА_6 в`їхала на територію України 18.08.2022, та виїхала з України 23.08.2022, тобто на момент реєстрації права власності 26.05.2022, остання перебувала за межами України.

Крім того, за час розслідування в двох інших епізодах шахрайства використовувався подібний бланк від імені приватного нотаріуса ДРНОДО ОСОБА_7 . Також згідно відповіді завідувача Державним нотаріальним архівом в Дніпропетровській області №2236/01-21 від 16.12.2025, наданої на запит слідчого у кримінальному провадженні, у Алфавітних книгах до загального реєстру приватного нотаріуса Дніпропетровського РНО ОСОБА_7 за 1997-2003, 1999-2003 роки в графі «Прізвище, ім`я, по-батькові особи, для якої вчинено нотаріальну дію» за 2002 рік особи на прізвище « ОСОБА_9 », « ОСОБА_10 » відсутні.

Наведене у сукупності вказує на вчинення невстановленими на теперішній час особами дій, спрямованих на заволодіння шляхом обману, з використанням підробленого договору дарування від 16.04.2002, нерухомим майном Харківської міської ради. Оскільки можливі спадкоємці за заповітом або за законом в установленому законом порядку своїх спадкових прав не оформили, тому така спадщина підлягає переходу у власність Харківської міської територіальної громади в особі Харківської міської ради за правилами відумерлості спадщини за місцем її відкриття (ст.1277 ЦК України).

Оскільки на теперішній час у кримінальному провадженні про підозру жодній з осіб не повідомлено та не встановлено всіх фігурантів та обставин вчиненого кримінального правопорушення, з метою забезпечення арешту майна прошу розглянути вказане клопотання без повідомлення особи, за якою на даний час зареєстровано право власності на відповідний об`єкт нерухомості, оскільки наявна обґрунтована підозра вважати, що в разі повідомлення про наміри накласти арешт на майно, вказана особа може перешкоджати таким діям, у тому числі шляхом подальшого відчуження нерухомого майна.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядається за відсутності власника майна.

Вивчивши зміст клопотання і надані суду письмові докази, суд встановив наступне.

У провадженні СВ ВП №2 Харківського РУП №3 ГУ НП в Харківській області перебуває кримінальне провадження №0001139 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.190 КК України (в редакції до 11.08.2023), тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайства), вчиненого групою осіб в особливо великих розмірах.

30.01.2026 постановою слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_11 в порядку ст. 98 КПК України квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 120), право власності на яку на час звернення з клопотанням до суду зареєстроване за ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) визнано речовим доказом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України передбачені такі види заходів забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Враховуючи, що зібрані докази, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод, та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, крім того з метою збереження майна, унеможливлення його відчуження та оскільки вказане майно визнано речовими доказами, клопотання суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 131, 132, 170-173, 175, 309, 395 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора Новобоварської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001392 від 24.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - задовольнити .

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 120), право власності на яку зареєстроване за ОСОБА_4 .

Ухвала виконується негайно її оскарження не зупиняє виконання.

Ухвала може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, без виклику яких постановлено ухвалу протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя ОСОБА_1