Справа№ 953/9864/25
н/п 1-кп/953/1002/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" листопада 2025 р. м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Київського районного суду м. Харкова кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 06.03.2025, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, розлученого, офіційно не працевлаштованого, неповнолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 369 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2025 ОСОБА_7 зателефонувала ОСОБА_6 з метою консультації щодо отримання посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «С».

У ході вказаної телефонної розмови у ОСОБА_6 виник злочинний умисел направлений на одержання неправомірної вигоди за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, реалізуючи який останній повідомив ОСОБА_7 , що для отримання права керування транспортними засобами категорії «С» їй необхідно сплатити йому 7000 грн. за фіктивне навчання в автошколі без проходження навчального процесу, 500 грн. за отримання медичної довідки та грошові кошти за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме працівниками РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях, щодо успішного складання практичного іспиту для отримання права керування транспортними засобами категорії «С».

06.03.2025 в мессенджері «Viber» ОСОБА_6 написав ОСОБА_7 , що їй необхідно надіслати на картковий рахунок НОМЕР_1 грошові кошти у сумі 7500 грн. за фіктивне навчання в автошколі без проходження навчального процесу для подальшого його допуску до практичного іспиту.

Головний сервісний центр МВС (далі ГСЦ МВС) підпорядковується Міністерству внутрішніх справ України та є міжрегіональним територіальним органом з надання сервісних послуг МВС.

ГСЦ МВС є головним органом у системі територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ. Регіональні сервісні центри ГСЦ МВС входять до його структури.

Згідно п. 5-1 Постанови КМУ № 340 від 08.05.1993 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» централізоване оформлення, персоналізація, видача, повернення та обмін посвідчень водія здійснюється територіальними сервісними центрами МВС у визначені законодавством строки.

Співробітники РСЦ ГСЦ МВС, які уповноважені на видачу посвідчень водія, с державними службовцями та визначені у пункті 1 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Отже, відповідно до примітки до ст. 369-2 КК України, працівники територіального сервісного центру МВС під час оформлення та видачі посвідчення водія є особами, уповноваженими на виконання функцій держави.

23.04.2025 ОСОБА_6 зателефонував ОСОБА_7 та повідомив, що навчання завершено та остання може бути допущена до практичного іспиту і їм необхідно зустрітись для передачі фотокартки яка буде в медичній довідці і для того, щоб оговорити всі деталі.

У подальшому 24.04.2025 близько 11.20 годин, знаходячись по вулиці Полтавський шлях в місті Харкові, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, ОСОБА_6 повідомив ОСОБА_7 , що для успішного складання практичного іспиту та отримання права керування транспортними засобами категорії «С» необхідні грошові кошти загальною сумою 11000 грн. з яких близько 1000 грн. для оплати адміністративних платежів, 2000 грн. оренди автомобіля та 8000 грн. в якості винагороди за допомогу в успішному складанні іспиту для отримання права керування транспортними засобами категорії «С», тобто за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, працівників РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях.

07.05.2025 ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу приміщення ТСЦ № 6341 РСЦ ГСЦ МВС в Харківській, Полтавській та Сумській областях за адресою: м. Харків, вул. Шевченка, 26, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, з метою незаконного особистого збагачення, одержав від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 8000 грн. в якості визначеної ним неправомірної вигоди за здійснення впливу на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

У подальшому, 23.05.2025 ОСОБА_7 успішно склала практичний іспит для отримання права керування транспортними засобами категорії «С» та одержала відповідне посвідчення водія.

Таким чином, ОСОБА_6 , вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 2 ст. 369-2 КК України, а саме одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Допитаний під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою винуватість в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, щиро розкаявся у скоєному, погодився з кваліфікацією вчиненого діяння та підтвердив фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті.

Показання ОСОБА_6 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Беручи до уваги послідовність показань обвинуваченого про обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає ці показання достовірними.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають змісту обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та інших учасників кримінального провадження, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотив кримінального правопорушення, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинувачуваного, дослідженням матеріалів експертиз, вивченням даних, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів суд з`ясував, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує суд у тому, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення.

За встановлених під час судового розгляду обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_6 в пред`явленому йому обвинуваченні та кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Вивченням даних про особу ОСОБА_6 встановлено, що він розлучений, офіційно не працевлаштований, малолітніх дітей та осіб похилого віку на утриманні не має, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Також суд враховує, що відповідно даних досудової доповіді Новобаварського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області від 21.10.2025 №2637/24/25/1-25, органом пробації ризик вчинення повторного кримінального правопорушення ОСОБА_6 оцінюється як середній; ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній. Орган пробації, зазначає, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особу за місцем проживання та роботи, умов її життєдіяльності, відносини у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його середньої імовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляція від суспільства.

Обставиною, яка відповідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття обвинуваченого, яке виражається у визнанні винуватості в повному обсязі обвинувачення та відвертому визнанні своєї провини, осуду своїх дій.

Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України обтяжує покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд керується положеннями ст. 50, 65 КК України та призначає покарання в межах, установлених у санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним та достатнім для виправлення засудженим та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до класифікації кримінального правопорушення, визначеної ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинене ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 369-2 КК України відносяться до нетяжкого злочину.

Підстав для застосування ст.69, 69-1, 75 КК України при призначенні покарання судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, достатності покарання для подальшого виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, а також характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжкого злочину у сфері службової діяльності та професійної діяльності, пов`язаної з наданням публічних послуг. Суд також враховує дані про особу обвинуваченого: сімейний стан розлучений; на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має; офіційно не працевлаштований; не є інвалідом; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває; щиро розкаявся у вчиненому, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого та відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, поведінку обвинуваченого після вчинення інкримінованого йому злочину, який усвідомлюючи свою провину, зробивши належні висновки, дав критичну оцінку своїм діям, суд вважає за необхідне відповідно до вимог ст.50 КК України, призначити покарання у виді штрафу, що буде достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, застосованого до ОСОБА_6 , сплив, ураховуючи те, що під час підготовчого судового засідання та судового розгляду кримінального провадження клопотань від прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу на розгляд суду не надходило, підстав, передбачених ст.ст.177, 178 КПК України, для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Питання щодо витрат, пов`язаних із проведенням експертизи по кримінальному провадженню, суд вирішує на підставі ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 369-2 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 (тридцять чотири тисячі, 00) грн.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 28.05.2025 по справі № 953/4129/25 (провадження № 1-кс/953/4212/25).

Речові докази:

1) купюру номіналом 500 грн КЕ2652032 - повернути у розпорядження ДСР НП України;

2) конверт зі штрих кодом та номером 9837, у якому знаходяться бланки медичних довідок у кількості 50 шт., штамп «Придатний», блокнот А6 з написом Notebook, TM «Will to», медичну довідку від 30.04.2025 AA3 659426 на ім`я ОСОБА_8 в конверті - залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження, внесеного до реєстру досудових розслідувань за № 0000244 від 06.03.2025.

3) мобільний телефон Readmi Note 14 Pro IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 , з сім картами НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та мобільний телефон Iphone11 IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_7 повернути власнику ОСОБА_6 .

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати на залучення експерта експертиза відео, звукозапису № СЕ-19/121-25/16878-ВЗ від 15.07.2025 у розмірі 12 033,90 (дванадцять тисяч тридцять три, 90) грн.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку підлягає негайному врученню прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1