Придніпровський районний суд м.Черкаси
Номер провадження 1-кс/711/2609/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2025 року м.Черкаси

Слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

слідчої - ОСОБА_4

власника майна - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Придніпровського районного суду м. Черкаси клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000325 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, поданим в рамках кримінального провадження №0000325 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

В обґрунтування клопотання вказано, що СУ ГУНП в Черкаській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000325 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Досудове розслідування проводиться, за фактом надходження на адресу слідчого управління ГУНП в Черкаській області матеріалів УКР ГУНП в Черкаській області щодо отримання інформації про те, що громадянин ОСОБА_6 за попередньою змовою з групою осіб, а саме з громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на території Черкаської області, в умовах воєнного стану, привласнюють та використовують на власний розсуд ввірене їм майно, яке збувають громадянину ОСОБА_15 , а кошти розподіляють між всіма учасниками групи.

Відповідно до проведених оперативно-розшукових заходів УКР ГУНІ в Черкаській області та проведених негласних слідчих (розшукових) дій, встановлено, що в м. Христинівка, Уманського району, Черкаської області, група осіб з числа керівника та групи машиністів виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Христинівка» філії «Приміська пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», здійснюють привласнення дизельного палива з дизель-поїздів приміського сполучення Христинівка-Черкаси та Христинівка-Вапнярка.

Рух вказаних потягів здійснюється за рахунок роботи дизельного двигуна внутрішнього згорання, який має норму витрати палива та на кожен маршрут виділяється певна норма палива, однак начальник виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Христинівка» філії «Приміська пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», а саме: ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прож. АДРЕСА_1 , спільно з машиністами систематично завищують норму витрат пального відповідно до шляхових листів, а надлишкове пальне від вказаної схеми, а це 140 літрів дизельного палива з кожного маршруту, яке останні зливають шляхом несанкціонованого втручання до паливної системи потяга під час руху та в подальшому в пластикових ємкостях скидають з кабіни потягу під час зупинки по маршруту руху, на станціях Паланка-2 (гугл координати 48.7565628, 30.0833428), Івангород (гугл координати 48.8007735, 29.8680255), Ліщинівка (гугл координати 48.8914271, 30.0831014), яке в подальшому підбирають виключно машиністи ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та залученими ними їх батько ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснюють перевезення пального до місця проживання гр. ОСОБА_19 , звідки здійснюють продаж своїм постійним клієнтам по ціні 40 грн за 1 літр дизельного пального, в період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», для вчинення дій, пов`язаних із привласненням ввіреного їм майна - дизельного палива.

Також у ході проведення негласних слідчих (розшукових) дій встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

07.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/9288/25 від 07.10.2025 було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у ході якого було вилучено мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картами а.н. НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказаний мобільний телефон згідно ст. 98 КПК України має значення речового доказу у кримінальному провадженні, так як містить відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, використовувався для спілкування з іншими учасниками вчинення кримінального правопорушення та містить інформацію щодо обставин незаконного заволодіння дизельним паливом працівниками виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Христинівка» філії «Приміська пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Постановою від 08.11.2025 слідчим мобільний телефон визнано речовими доказами у кримінальному провадженні. Вилучене мано належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З огляду на положення КПК України, вищевказані предмети (речі), вилучені під час проведення обшуку, вважаються тимчасово вилученим майном.

Також, вилучені під час обшуку речі, у кримінальному провадженні є речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України, так як містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, арешт майна викликаний необхідністю забезпечення збереження речових доказів.

На підставі вищевикладеного, з метою забезпечення кримінального провадження, належного зберігання речових доказів, прокурор звернувся до слідчого судді з даним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча ОСОБА_4 клопотання підтримали в повному обсязі та просили задоволити його з підстав викладених у клопотанні та долучених до нього документів.

Власник майна ОСОБА_5 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши зміст клопотання, матеріали додані до нього, слідчий суддя приходить до наступного.

З матеріалів клопотання встановлено, що СУ ГУНП в Черкаській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000325 від 04.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, за матеріалами УКР ГУНП в Черкаській області щодо отримання інформації про те, що громадянин ОСОБА_6 за попередньою змовою з групою осіб, а саме з громадянами ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 на території Черкаської області, в умовах воєнного стану, привласнюють та використовують на власний розсуд ввірене їм майно, яке збувають громадянину ОСОБА_15 , а кошти розподіляють між всіма учасниками групи.

В ході проведених оперативно-розшукових заходів УКР ГУНІ в Черкаській області та проведених негласних слідчих (розшукових) дій органом досудового розслідування встановлено, що в м. Христинівка, Уманського району, Черкаської області, група осіб з числа керівника та групи машиністів виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Христинівка» філії «Приміська пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця», здійснюють привласнення дизельного палива з дизель-поїздів приміського сполучення Христинівка-Черкаси та Христинівка-Вапнярка.

За версією органу досудового розслідування, до вчинення кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 .

В межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2025 (справа №711/9288/25) надано дозвіл на проведення обшуку в домоволодінні (будинку, прибудинковій території, прибудинкових спорудах) за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , з метою виявлення, фіксації та вилучення відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме: чорнових записів, мобільних телефонів, сім карток, банківських карток, документації, що має відношення до кримінального провадження та стосується пального, комп`ютерної техніки, електронних носіїв інформації, обладнання та техніка, яка може використовуватись для крадіжки пального, грошових коштів здобутих злочинним шляхом, походження яких не підтверджене, дизельного палива, каністр, пристроїв для втручання до паливної системи.

07.11.2025 в ході проведення в період часу з 14 год. 28 хв. до 15 год. 24 хв. на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2025 (справа №711/9288/25) обшуку в домоволодінні (будинку, прибудинковій території, прибудинкових спорудах) за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картами а.н. НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Постановою про визнання предметів речовими доказами від 08.11.2025 старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Черкаській області ОСОБА_4 , вилучений 07.11.2025 в ході проведення на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2025 (справа №711/9288/25) обшуку в домоволодінні (будинку, прибудинковій території, прибудинкових спорудах) за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначений вище мобільний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні, оскільки він відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України, так як може містити відомості, які можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, використовувався для спілкування з іншими учасниками вчинення кримінального правопорушення та містить інформацію щодо обставин незаконного заволодіння дизельним паливом працівниками виробничого структурного підрозділу «Моторвагонне депо Христинівка» філії «Приміська пасажирська компанія» Акціонерного товариства «Укрзалізниця».

Згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч.1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучене 07.11.2025 під час проведення обшуку в домоволодінні (будинку, прибудинковій території, прибудинкових спорудах) за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , клопотання про арешт направлено до суду 08.11.2025, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна (ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1-3 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ст. 64-2 КПК України третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, може бути будь-яка фізична або юридична особи. Третьою особою, щодо майна якої вирішується питання про арешт, виникають з моменту звернення прокурора до суду із клопотанням про арешт майна.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Відповідно до ч. 10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження з метою досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків.

Згідно положень ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч.1 ст. 98 КПК України, - речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Відповідно до ч. 9 ст. 236 КПК України, другий примірник протоколу обшуку разом із доданим до нього описом вилучених документів та тимчасово вилучених речей (за наявності) вручається особі, у якої проведено обшук, а в разі її відсутності - повнолітньому членові її сім`ї або його представникові.

Отже, судом встановлено, що вилучений 07.11.2025 під час проведення на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2025 (справа №711/9288/25) обшуку в домоволодінні (будинку, прибудинковій території, прибудинкових спорудах) за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картами а.н. НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , - є речовим доказом у даному кримінальному провадженні та відповідає вимогам ст. 98 КПК України, оскільки вилучений мобільний телефон може містити відомості щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того, детальний огляд та аналіз інформації, що міститься у вилученому мобільному телефоні, що міг використовуватись для вчинення кримінального правопорушення, що розслідуються органом досудового розслідування, надасть можливість з`ясувати всі обставини кримінальних правопорушень.

Разом з тим, слідчий суддя зауважує, що наявність чи відсутність інформації, що має значення для кримінального провадження на вилученому мобільному телефоні буде оцінено органом досудового розслідування чи слідчим суддею вже після проведення огляду зазначеного пристрою, у рамках вказаного кримінального провадження чи під час розгляду клопотання про скасування арешту майна.

Відтак, на даній стадії досудового розслідування наявні підстави для накладення арешту на вилучений в ході проведення обшуку в домоволодінні (будинку, прибудинковій території, прибудинкових спорудах) за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначений вище мобільний телефон, з метою збереження речового доказу.

Слідчий суддя звертає увагу, що умова накладення арешту з метою забезпечення збереження речових доказів за положеннями ч. 3 ст. 170 КПК України не містить таку вимогу як оголошення підозри у кримінальному провадженні певній особі, не пов`язує особу підозрюваного з можливістю арешту такого майна або вчиненням кримінального правопорушення будь-якого ступеня тяжкості.

При цьому, тимчасове накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавлення таких прав, хоча власник і обмежується у реалізації всіх правомочностей права власності, такий захід є тимчасовим, відповідні обмеження за вищевказаних фактичних обставин є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступінь втручання у права та свободи осіб з метою виконання завдань кримінального провадження.

Слідчий суддя визнає, що матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, та слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у особи за вчинення кримінальних правопорушень, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

З огляду на обставини ймовірно вчиненого кримінального правопорушення, представлених доказів за матеріалами клопотання в їх сукупності, слідчий суддя з метою забезпечення дієвості досудового розслідування, запобігання можливості приховування та зникнення майна та збереження речових доказів, розумності та співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також враховуючи правову підставу для арешту майна та наслідки арешту майна для інших осіб, вважає наявними підстави для задоволення клопотання щодо накладення з метою збереження речових доказів арешту на тимчасово вилучене майно в ході проведення 07.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2025 (справа №711/9288/25) обшуку в домоволодінні (будинку, прибудинковій території, прибудинкових спорудах) за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а саме на: мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картами а.н. НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , із забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

При цьому, слідчий суддя враховує і те, що у відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Керуючись ст.ст. 7, 110, 131, 132, 167-168, 170-173, 175, 369-372, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю, Черкаської обласної прокуратури ОСОБА_3 , подане в рамках кримінального провадження №0000325 від 04.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про арешт майна задовільнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні, внесеному 04.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000325, з метою збереження речових доказів, на майно, вилучене в ході проведення 07.11.2025 на підставі ухвали слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.10.2025 (справа №711/9288/25) обшуку в домоволодінні (будинку, прибудинковій території, прибудинкових спорудах) за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_2 , який на праві власності належить останньому, а саме на:

- мобільний телефон «Xiaomi Redmi 9С» з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з сім-картами а.н. НОМЕР_3 та НОМЕР_4 .

Заборонити відчужувати, розпоряджатись та користуватись вищевказаним майном до скасування арешту у встановленому КПК України порядку.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу суду вручити учасникам судового процесу.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1