Справа № 212/1171/25
У Х В А Л А

іменем України

11 лютого 2026 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів Покровського районного суду міста Кривого Рогу в складі:

судді доповідача - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0001805 від 15.11.2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст. 115, ч. 1 ст. 263 КК України.

У судовому засіданні брали участь:

прокурор ОСОБА_6

обвинувачений ОСОБА_5

захисник ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час, продовжують існувати ризики передбачені п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора про продовження строку тримання його під вартою, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

В судовому засідання захисник - адвокат ОСОБА_7 просила відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, посилаючись на те, що прокурором не доведено належними доказами факт існування на сьогоднішній день, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та просила застосувати до обвинуваченого більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд дійшов наступних висновків.

Так, 19.12.2025 року ухвалою суду обвинуваченому ОСОБА_5 продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 16 лютого 2026 року включно.

Разом з цим, закінчити розгляд справи в межах застосованого строку тримання під вартою, не є можливим з об`єктивних причин.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 1, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Відповідно до ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 КПК.

Відповідно до ст. 183 ч. 1 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачений ст. 177 КПК України, і на які вказує прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначених прокурором.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Вирішуючи питання щодо продовжуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою суд виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого суд враховує, що по зазначеному кримінальному провадженню судове слідство триває.

З матеріалів кримінального провадження, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 одружений, має на утриманні малолітню дитину 2016 року народження, раніше не судимий; разом з цим, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, на обліку лікаря психіатра та нарколога не перебуває, але під час подій, наведених у обвинувальному акті перебував у стані гострої інтоксикація психостимуляторами, обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого умисного злочину проти життя особи, який спричинив загибель людини, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Колегія суддів погоджується з посиланням прокурора на наявність і актуальність зазначеного ризику для даного кримінального провадження. Вважає, що в разі зміни запобіжного заходу на більш м`який, обвинувачений ОСОБА_5 матиме реальну можливість переховування від суду, побоюючись тяжкості покарання за інкриміновані злочини, один з яких, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, та в разі доведеності вини, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

На підставі викладеного, колегія суддів, виходячи з положень статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та вимог частини першої статті 197 КПК України, дійшла висновку, що обраний відносно обвинуваченого запобіжний захід відповідає характеру і тяжкості діянь, які йому інкримінуються, та запобігає ризику, існування якого доведено, і який не зменшився, є реальним, тому колегія суддів приходить до висновку про доцільність продовження дії застосованого раніше до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

При цьому клопотання захисника про застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, колегія суддів визнає необґрунтованими та такими, що суперечить встановленим по справі обставинам, тому задоволенню не підлягає.

За таких підстав, клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 176 - 178, 183, 194 ,196 - 199, 331, 372, 376, 392 - 395 КПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 11 квітня 2026 року включно.

В задоволенні клопотання захисника, адвоката ОСОБА_7 про заміну запобіжного заходу - відмовити.

Копію ухвали вручити сторонам кримінального провадження, направити уповноваженій особі за місцем ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в частині продовження строку запобіжного заходу протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали оголошений 11.02.2026 року 16-00 годин.

Суддя-доповідач ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3