Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1516/25
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

29 грудня 2025 року

Ружинський районний суд Житомирської області у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000026 від 06 грудня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Дерганівка,

Ружинського району, Житомирської області, українки, громадянки України,

з середньою освітою, не працюючої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей,

зареєстрованої та проживаючої за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.126 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Судом визнано доведеним, що 05 грудня 2025 близько 20 год. 40 хв. ОСОБА_3 та неповнолітня ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 перебували в приміщенні кафе-бару «Княжна», що розташоване в с.Білилівка, по вул. Троїцькій,32, Бердичівського району, Житомирської області, до між ними виникла словесна суперечка.

В цей же день, час та в цьому ж місці у ОСОБА_3 па ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел направлений па спричинення фізичного болю неповнолітній ОСОБА_4 . Реалізуючи свій умисел, направлений на спричинення фізичного болю, ОСОБА_3 , в цей же день, час та у вказаному місці, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно небезпечних наслідків, підійшла до неповнолітньої ОСОБА_4 та умисно нанесла останній один удар долонею лівої руки в область лівої щоки, чим завдала їй фізичного болю без спричинення тілесних ушкоджень .

Дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковано за частиною 1 статті 126 Кримінального кодексу України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Всі вищенаведені обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Обвинувальний акт в кримінальному провадженні № 0000026 від 06 грудня 2025 року стосовно ОСОБА_3 надійшов до суду із клопотанням прокурора про розгляд у спрощеному порядку відповідно до положень ч. 1 ст. 302 КПК України, оскільки ОСОБА_3 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, не оспорювала встановлені досудовим розслідуванням обставини і згідна з судовим розглядом обвинувального акта за її відсутності та відсутності її захисника - адвоката відповідно до ст.ст.381,382 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Обвинувачена ОСОБА_3 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 , надала письмову заяву, у якій зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, беззаперечно визнає в повному обсязі, вважає, що досудовим розслідуванням обставини вчинення кримінального проступку встановлено в повному обсязі та не оспорює їх. Крім цього, у вказаній заяві зазначила, що її згода на судовий розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без її участі та участі її захисника є добровільною, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 126 КК України, приймаючи до уваги заяву останньої, заяву законного представника неповнолітньої потерпілої та потерпілої від 24.12.2025, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченої, суд доходить до висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381,382 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

З урахуванням наведеного, вивчивши матеріали обвинувального акту та кримінального провадження № 0000026 від 06 грудня 2025 року, суд дійшов висновку, що подія кримінального проступку мала місце, вина обвинуваченої ОСОБА_3 у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.126 КК України, знайшла своє підтвердження і доведена повністю поза розумним сумнівом та правильно кваліфіковано дії обвинуваченої за ч.1 ст.126 КК України, як умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 , суд визнає її щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_3 покарання суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, наявність обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченої - щире каяття, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей.

Водночас, суд звертає увагу на те, що мета покарання, зокрема, виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових кримінальних правопорушень, може бути досягнута лише тоді, коли кримінальне покарання буде для засудженого важким, але у той же час реальним щодо його виконання.

За таких обставин, враховуючи принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає, що обвинуваченій слід призначити покарання в виді штрафу у межах, встановленої санкцією статті Особливої частини Кримінального кодексу України, за якою він обвинувачується, і яка передбачає відповідальність за вчинений проступок.

Таку міру суд вважає достатньою не тільки для покарання ОСОБА_3 за вчинене протиправне діяння, а й для її виправлення.

Питання про долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Запобіжний захід до обвинуваченої не застосовувався.

Керуючись ст. 368, 370, 371, 373-376, 381,382, 395 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.1 ст.126 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 30 (тридцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень у дохід Держави.

Речовий доказ: оптичний диск з відеозаписом допиту неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 від 12.12.2025, який знаходиться при матеріалах даного кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України, вирок суду, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1 .