Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2323/25
Провадження № 1-кс/935/575/25
У Х В А Л А

Іменем України

26 листопада 2025 року м.Коростишів

Слідчий суддя Коростишівського районного суду Житомирської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши клопотання про скасування арешту, перевіривши надані матеріали клопотання та дослідивши докази по даних матеріалах,

установив:

На розгляд слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області надійшло клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, а саме з електро - велосипеда чорного кольору з маркуванням «FORMULA».

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про розгляд клопотання щодо скасування арешту повідомлений належним чином. На адресу суду направлено заяву, що розгляд клопотання проводити без його участі та просить скасувати арешт з електро - велосипеда чорного кольору з маркуванням «FORMULA».

Слідчий в судове засідання не з`явився, повідомлений про розгляд клопотання належним чином. На адресу суду від слідчого надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій висловився про те, що не заперечує проти задоволення клопотання та скасування арешту.

Дослідивши клопотання про скасування арешту, долучені до нього матеріали, подані заяви, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Як убачається з матеріалів заяви, СВ ВП №1 Житомирського РУП № 2 ГУНП в Житомирській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000291 від 24.09.2025 із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України.

Ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 25 вересня 2025 року накладено арешт у виді тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку на вилучене майно, з метою збереження речових доказів, а саме на - автомобіль марки «AUDI», моделі «A4», з наявним державним номерним знаком « НОМЕР_1 » червоного кольору; електро-велосипед чорного кольору з маркуванням «FORMULA; змиви речовини бурого кольору з асфальтного покриття на місці події, які поміщено та упаковано до паперового конверту СУ НПУ №1, змиви з водійського керма автомобіля марки «AUDI», моделі «A4», з наявним державним номерним знаком « НОМЕР_1 », які поміщено та упаковано до паперового конверту СУ НПУ №2 - у виді заборони відчуження, розпорядження та користування цим майном.

Власником електро велосипеда чорного кольору з маркуванням «FORMULA» є ОСОБА_3 , що встановлено ухвалою від 25.09.2025.

За змістом частини 1 статті 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Статтею 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98), оскільки у справі "Бакланов проти Росії" (рішення від 9 червня 2005 р.), так і в справі "Фрізен проти Росії" (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, а у справі "Ізмайлов проти Росії" (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.) ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити "особистий і надмірний тягар для особи".

Отже, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст.2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, статтями 7,16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

З урахуванням викладених обставин, позиції сторони обвинувачення, яка не заперечує проти задоволення клопотання, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність подальшої потреби у застосуванні до указаного майна заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна в частині користування, а саме на електро велосипед чорного кольору з маркуванням «FORMULA». В частині клопотання, а саме відчуження, розпорядження відмовити, оскільки транспортний засіб є речовим доказом в кримінальному провадженні № 0000291 від 24.09.2025 із правовою кваліфікацією кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 286 КК України .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Коростишівського районного суду Житомирської області від 25.09.2025 у кримінальному провадженні № 0000291 від 24.09.2025за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України в частині користування, а саме з електро - велосипеда чорного кольору з маркуванням «FORMULA».

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1