Справа № 369/309/21
Провадження № 1-кп/369/349/25
В И Р О К

іменем України

16.10.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 400000443 від 10.12.2020 року за обвинуваченням

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янське (стара назва м. Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, розлучений, зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , раніше судимий:

вироком від 02.03.2009 року Баглейського районного суду м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 196 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнився 23.12.2012 року з ДУ «Солонянська ВК» у Дніпропетровській області по відбуттю строку покарання;

вироком від 06.02.2015 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 307 КК України на підставі ст. 69 КК України до 4 (чотирьох) років позбавлення волі, звільнився 18.03.2019 року з ДУ «Солонянська ВК» у Дніпропетровській області по відбуттю строку покарання;

вироком від 03.12.2020 року Заводського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 185 КК України з урахуванням ухвали того ж суду від 14.12.2022 року до 3 (трьох) років позбавлення волі, який відбуває призначене цим вироком покарання у ДУ «Білоцерківська ВК (№ 35)»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України,

встановив:

09.02.2020 року близько 23.30 ОСОБА_7 , маючи прямий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив та мету незаконного збагачення, знаходячись за адресою: вул. Машинобудівників, 2б, селище Чабани Києво-Святошинського району Київської області, скориставшись відсутністю власника та інших осіб поблизу себе, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ривком руки відкрив вхідні двері до приміщення Національного наукового центру «Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України», після цього пошкодив склопакет вікна та через пошкоджене вікно заліз в загальний коридор установи, де взяв зі стенду ключі від службових кабінетів, після чого на першому поверсі шляхом підбору ключів відчинив кабінет № 10, в якому від`єднав від джерела живлення виявлену там комп`ютерну техніку, яку склав біля запасного виходу з приміщення наукового центру. Потім направився на другий поверх, де шляхом підбору ключів відчинив кабінет № 23, в якому також від`єднав комп`ютерну техніку, яку зніс до запасного виходу на перший поверх, проте не довів свій злочинний умисел до кінця, оскільки був затриманий у приміщенні наукового центру працівниками поліції.

Згідно довідки балансової вартості об`єктів Національного наукового центру «Інститут землеробства Національної академії аграрних наук України» від 10.12.2020 року № 141б вартість комп`ютерної техніки, яку ОСОБА_5 намагався викрасти, становить 65427,05 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого, вказав, що в лютому 2020 року він працював вахтовим методом у Київській області. З компанією товаришів залишився ночувати в с. Гатне, був п`яний, заліз в офісне приміщення, намагався викрасти комп`ютерну техніку, заснув. У вчиненому щиро розкаявся. Також пояснив, що зараз він відбуває покарання у ДУ «Білоцерківська ВК (№ 35)», просив його суворо не карати, після звільнення з виправної установи планує повернутися в м. Кам`янське, де його чекає матір, по відбуттю покарання хоче займатися столярною справою.

Представник потерпілої юридичної особи Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН України» адвокат ОСОБА_4 вказав, що установа не має претензій до обвинуваченого, оскільки комп`ютерна техніка повернута, позов заявляти не буде.

Враховуючи позицію обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, і що відсутні сумніви у добровільності їх позиції, також обвинуваченому, представнику потерпілого та прокурору роз`яснені обмеження апеляційного оскарження, тому судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого та дослідженням обставин, які характеризують його особу.

На підставі викладеного суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 доведена в обсязі висунутого йому обвинувачення та кваліфікує його дії за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений повторно, поєднаний з проникненням в інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним діяння, характеризуючі дані його особи, ставлення до вчиненого, наслідки вчиненого ним діяння, обставини, за яких кримінальне правопорушення не було доведено до кінця.

Так суд враховує, що кримінальне правопорушення за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України відноситься до тяжких злочинів, за постійним місцем проживання обвинувачений має посередні характеристики, на спеціальних обліках не перебуває, обставиною, що пом`якшує покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає рецидив злочинів, а тому, з урахуванням викладеного, положень ст. 68 КК України, ставлення обвинуваченого до вчиненого, вважає за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме така міра покарання буде достатньою для його виправлення та перевиховання, а також недопущення вчинення злочинів у майбутньому.

До призначеного покарання за даний злочин на підставі ст. 71 КК України підлягає частковому приєднанню невідбута частина покарання за попереднім вироком.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити йому покарання 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати частину невідбутого покарання за вироком від 03.12.2020 року Заводського районного суду м. Дніпродзержинська (справа № 208/7620/20) у виді 1 (одного) місяця позбавлення волі та ОСТАТОЧНО визначити ОСОБА_8 покарання у виді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Строк відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_5 рахувати з 09.12.2022 року.

Речові докази: комп`ютерну техніку, яка передана на відповідальне зберігання представнику Національного наукового центру «Інститут землеробства НААН України», залишити у розпорядженні установи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_9