1Справа № 335/1632/23 1-кп/335/206/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, за адресою: м.Запоріжжя, вул.Перемоги,107-Б, за відсутності обвинуваченого, у порядку спеціального судового провадження, кримінальне провадження №0000192 від 16.11.2022 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Кам`янка-Дніпровська, Запорізької області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не є особою, щодо якої, згідно ст. 480 КПК України передбачений особливий порядок кримінального провадження, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з наказом Головного управління Державної податкової служби у Запорізькій області №385-о від 21.12.2020 ОСОБА_7 призначено на посаду головного державного інспектора Енергодарського відділу податків і зборів фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», правоохоронні органи - це органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до положення про Державну податкову службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №227 від 06.03. 2019, Державна податкова служба України (далі за текстом - ДПС України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів і який реалізує державну податкову політику, державну політику з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Згідно з п.2 Положення про Державну податкову службу України, ДПС України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими актами законодавства.

Відповідно до п.7 положення про Державну податкову службу України, ДПС України здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку її територіальні органи. ДПС та її територіальні органи є контролюючими органами (податковими органами, органами стягнення).

Згідно з п.1 положення про Головне управління ДПС в Запорізькій області (далі за текстом - Положення), затвердженого наказом ДПС України №643 від 12.11.2000, Головне управління ДПС у Запорізькій є територіальним органом, утвореним на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України.

Відповідно до п.4 Положення, Головне управління ДПС у Запорізькій області відповідно до покладених на нього завдань: застосовує до платників податків (платників єдиного внеску) передбачені законом фінансові (штрафні) санкції (штрафи) за порушення вимог податкового законодавства чи законодавства з інших питань, контроль за дотриманням якого покладено на ДПС; складає стосовно платників податків - фізичних осіб та посадових осіб платників податків - юридичних осіб протоколи про адміністративні правопорушення та виносить постанови у справах про адміністративні правопорушення у випадках та порядку, визначених законом; застосовує до фінансових установ, які не подали відповідним контролюючим органам ДПС в установлений законом строк повідомлення про відкриття або закриття рахунків платників податків чи розпочали здійснення видаткових операцій за рахунком платника податків до отримання повідомлення відповідного територіального органу ДПС про взяття рахунку на облік у ДПС, фінансові (штрафні) санкції (штрафи) в установлених Податковим кодексом України розмірах; здійснює контроль за виробництвом, обігом та реалізацією пального, підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням та забезпечує міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснює контроль щодо повноти обчислення та сплати акцизного податку з урахуванням даних декларацій про максимальні роздрібні ціни на підакцизні товари (продукцію), встановлені виробником або імпортером; здійснює заходи щодо запобігання та виявлення порушень вимог законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального; здійснює контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять роздрібну торгівлю тютюновими виробами, вимог законодавства щодо максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками чи імпортерами таких виробів; здійснює контроль за дотриманням суб`єктами господарювання, які провадять оптову або роздрібну торгівлю алкогольними напоями, вимог законодавства щодо мінімальних оптово-відпускних або роздрібних цін на такі напої; проводить роботу, пов`язану з боротьбою з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, пального та інших підакцизних товарів (продукції).

Таким чином, ОСОБА_7 перебуваючи на посаді головного державного інспектора відділу перевірок податкових агентів управлення податкового аудиту Головного управління ДПС у Запорізькій області являється службовою особою - працівником правоохоронного органу.

Згідно зі ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про державну службу» ОСОБА_7 присягнув, що буде вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права, свободи і законні інтереси людини і громадянина, честь держави, з гідністю нести високе звання державного службовця та сумлінно виконувати свої обов`язки.

Водночас, ОСОБА_7 складеної ним присяги не дотримався та в умовах, коли Український народ героїчно протистоїть російському агресору, у порушення вимог ст. 1,2, 17 Конституції України, ст.ст. 8, 36 Закону України «Про державну службу», зрадив Українській державі та всьому Українському народові, вчинивши злочин проти основ національної безпеки України за наступних обставин.

Так, 24.08.1991 Верховною Радою Української Радянської Соціалістичної Республіки схвалено «Акт проголошення незалежності України», яким урочисто проголошено незалежність України та створення самостійної української держави - України. У преамбулі Декларації про державний суверенітет України від 16.07.1990 вказано, що Верховна Рада Української Радянської Соціалістичної Республіки проголошує державний суверенітет України як верховенство, самостійність, повноту і неподільність влади Республіки в межах її території та незалежність і рівноправність у зовнішніх зносинах. Відповідно до розділу V Декларації, територія України в існуючих кордонах є недоторканною і не може бути змінена та використана без її згоди.

Положеннями статей 1 та 2 Основного Закону України - Конституції України визначено, що Україна є суверенною і незалежною, демократичною, соціальною, правовою, унітарною державою, суверенітет України поширюється на всю її територію, яка в межах існуючого кордону є цілісною і недоторканною.

Відповідно до ч.1 ст.17, ч.1 ст.65 Конституції України захист незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України є справою всього Українського народу та обов`язком громадян України, а на території України забороняється створення і функціонування будь-яких збройних формувань, не передбачених законом.

Статтями 132, 133 Конституції України визначено, що територіальний устрій України ґрунтується на засадах єдності та цілісності державної території, поєднання централізації і децентралізації у здійсненні державної влади, збалансованості і соціально-економічного розвитку регіонів, з урахуванням їх історичних, економічних, екологічних, географічних і демографічних особливостей, етнічних і культурних традицій. До системи адміністративно- територіального устрою України входить АР Крим, області, зокрема, Запорізька область, а також райони, міста, райони у містах, селища і села.

Згідно з вимогами ст.ст. 72, 73 Конституції України питання про зміну території України вирішуються виключно всеукраїнським референдумом, який призначається Верховною Радою України або Президентом України відповідно до їхніх повноважень, встановлених Конституцією, та проголошується за народною ініціативою на вимогу не менш як трьох мільйонів громадян України, які мають право голосу, за умови, що підписи щодо призначення референдуму зібрано не менш як у двох третинах областей і не менш як по сто тисяч підписів у кожній області.

Всупереч нормам міжнародного гуманітарного права президент російської федерації (далі - рф) володимир путін, а також інші невстановлені на цей час досудовим розслідуванням представники влади рф, діючи всупереч вимогам п.п. 1,2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципам Заключного акту Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимогам ч.4 ст.2 Статуту ООН і Декларацій Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (XXV) від 21.12.1965 № 2131 (XX), від 14.12.1974 № 3314 (XXIX), спланували, підготували і розв`язали агресивну війну та воєнний конфлікт проти України, а саме віддали наказ на вторгнення підрозділів збройних сил рф на територію України.

Так, 24.02.2022, на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил рф, шляхом збройної агресії, з погрозою застосування зброї та її фактичним застосуванням, незаконно вторглись на територію Україну через державні кордони України в Автономній республіці Крим, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській, інших областях та здійснили збройний напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, та здійснили часткову окупацію території України, чим вчинили дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується по теперішній час та призводить до загибелі значної кількості людей та інших тяжких наслідків.

Згідно з указом Президента України ОСОБА_8 № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Після початку агресивної війни проти України з використанням підпорядкованих підрозділів і військовослужбовців збройних сил рф було тимчасово взято під контроль частину Василівського району, у тому числі м.Кам`янка-Дніпровська та частину інших населених пунктів на території Запорізької області з державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, іншими об`єктами, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами.

З метою встановлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади на територіях населених пунктів Запорізької області, які на даний час контролюються та утримуються російськими військами, представниками рф з числа своїх громадян та місцевого населення Запорізької області були сформовані підрозділи силового блоку, які виконують функції правоохоронних органів, тим самим вчиняють діяння на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України.

У свою чергу, ОСОБА_7 будучи громадянином України, перебуваючи на посаді головного державного інспектора Енергодарського відділу податків і зборів фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області, маючи достатній рівень освіти, спеціальних знань і життєвого досвіду для розуміння факту захоплення та подальшого утримання рф частини території Василівського району, у тому числі м.Кам`янка- Дніпровська та інших населених пунктів Запорізької області, усвідомлення проведення активної підривної діяльності проти України представниками спецслужб, правоохоронних та інших органів державної влади рф, бажаючи допомогти окупаційній адміністрації рф та зробити свій особистий внесок для утворення та функціонування на території Запорізької області та, зокрема, м.Кам`янка-Дніпровська, системи органів державної влади рф, у тому числі правоохоронної, з метою становлення і зміцнення окупаційної влади та недопущення контролю Української влади, в порушення вимог ст.65 Конституції України, якою передбачено обов`язок громадян України щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, приблизно у середині травня 2022 року, (більш точного часу в ході проведення досудового розслідування встановити не виявилось за можливе) і до теперішнього часу, в період проведення військових дій на території Запорізької області, використовуючи теоретичні знання і практичні навики, отримані в Україні, перейшов на бік ворога, надавши добровільну згоду на співпрацю з окупаційною владою рф.

Після чого, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 почав виконувати вказівки і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф, а саме здійснювати перереєстрацію суб`єктів господарської діяльності м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, з метою включення їх до податкової системи рф та сплати податків, зборів і платежів на користь окупаційної влади рф, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Так, ОСОБА_7 з власної ініціативи, добровільно розпочав «службу» в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, а саме у незаконно створеному органі - «Каменка - Днепровской налоговой инспекции», завдаючи шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, ОСОБА_7 вчинив перехід на бік ворога в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, тобто державну зраду.

Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_7 кваліфіковано за ч.2 ст.111 КК України, як державна зрада, тобто діяння, умисно вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальної цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Відповідно до ч.2 ст.7 КПК України зміст та форма кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia) повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зазначеним у частині першій цієї статті, з урахуванням особливостей, встановлених законом.

Зважаючи на специфіку спеціального судового провадження (ч.3 ст.323 КПК України), суд, зберігаючи неупередженість та безсторонність, надає особливого значення охороні прав та законних інтересів обвинуваченого як учасника кримінального провадження, яке відбувається за його відсутності, забезпеченню повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб до обвинуваченого була застосована належна правова процедура в контексті приписів ст.2 КПК України з дотриманням всіх загальних засад кримінального провадження з урахуванням особливостей, встановлених виключно законом. Ці особливості вимагають від суду прискіпливої оцінки кожного поданого доказу обвинувачення, відтак поріг вимогливості до доказування у даному випадку має бути підвищений.

Враховуючи, що у кримінальному провадженні здійснювалося спеціальне досудове розслідування та спеціальне судове провадження (in absentia), судом досліджено, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав ОСОБА_7 , як підозрюваного та обвинуваченого, на захист та доступ до правосуддя, з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження, в результаті чого судом встановлено наступне.

18.10.2022 слідчим за погодження процесуального прокурора складено повідомлення про підозру ОСОБА_7 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

У відповідності до вимог ч.3 ст.111, ст.135 КПК України, враховуючи наявність відомостей про перебування ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території та відсутність поштового зв`язку на вказаній території, 21.10.2022 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора, а також 06.10.2022 в офіційному виданні Кабінету Міністрів України - газеті «Урядовий кур`єр» №226 опубліковано повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та повідомлення про виклик до Запорізької обласної прокуратури на 25.10.2022, 26.10.2022, 27.10.2022.

На виконання вимог ч.3 ст.111, ст.135, ст.278 КПК України повідомлення про підозру ОСОБА_7 07.11.2022 року вручено його захиснику - адвокату ОСОБА_9 .

Постановою слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Мелітополі, ОСОБА_10 від 08.11.2022 підозрюваного ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 10 листопада 2022 року за клопотанням слідчого погодженого прокурором надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0000043.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 від 16.11.2022 з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №10000043 виділено в окреме провадження матеріали щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000192 від 16.11.2022.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя за клопотанням слідчого надано дозвіл на проведення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000192 від 16.11.2022 стосовно ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

У відповідності до вимог ч.6 ст.297-4 КПК України та п.2. Розділу III «Порядку організації публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті ОГП повісток про виклик окремої категорії осіб та відомостей щодо підозрюваних, стосовно яких надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування», затвердженого Наказом Генерального прокурора від 07.06.2021 № 187, повідомлення про надання дозволу на здійснення спеціального досудового розслідування відносно ОСОБА_7 опубліковано 10.02.2023 на сайті Офісу Генерального прокурора та 14.02.2023 в газеті «Урядовий кур`єр» №31 (7429) від 14.02.2023, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та у газеті «Урядовий кур`єр» опубліковано повістки про виклик ОСОБА_7 до ТУ ДБР у м.Мелітополі для допиту як підозрюваного, а також повідомлення про завершення спеціального досудового розслідування та відкриття матеріалів кримінального провадження для ознайомлення, проте, останній за викликом у зазначені дату та час не з`явився та жодним чином не повідомив про причини своєї неявки.

Отже, стороною обвинувачення вжито усіх передбачених законом заходів щодо дотримання прав підозрюваного та обвинуваченого на захист з урахуванням встановлених законом особливостей спеціального досудового розслідування.

Під час здійснення судового провадження судом також здійснені усі передбачені законом заходи щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

Ухвалою Вознесенівського (Орджонікідзевського) районного суду міста Запоріжжя від 07 лютого 2024 року постановлено здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні №0000192 від 16.11.2022 року відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, про що опубліковано відповідне оголошення у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Вознесенівського (Орджонікідзевського) районного суду міста Запоріжжя.

Особа вважається належним чином ознайомленою зі змістом судових повісток, а отже, обізнаною про здійснюване судом щодо неї кримінальне провадження в порядку ч.3 ст.323 КПК (in absentia), якщо місцевий суд повідомляв їй про судові засідання (у тому числі, про судове засідання, на якому було проголошено вирок) шляхом розміщення оголошення на вебпорталі «Судова влада України» та в газеті «Урядовий кур`єр».

Процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці ЄСПЛ були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження. З моменту опублікування повістки про виклик у ЗМІ загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

З метою дотримання прав обвинуваченого на захист та доступу до правосуддя, обвинувачений ОСОБА_7 про дату, час та місце судових засідань повідомлявся належним чином відповідно до вимог ч.3 ст.323 КПК України, зокрема шляхом публікації змісту повісток про виклик та рішень суду в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та «Голос України», які є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, відповідно до положеньст. 297-5 цього Кодексу, та на офіційному веб-сайті суду.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_7 , будучи обізнаним, що стосовно нього розпочато кримінальне провадження, складено повідомлення про підозру, та обвинувальний акт направлено до суду, у судові засідання не з`явився, незважаючи на судові повістки (оголошення), опубліковані в газеті Кабінету Міністрів України «Урядовий кур`єр» та «Голос України», а також оголошення, розміщені на офіційному веб-сайті суду, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_7 не був допитаний судом.

Враховуючи відсутність обвинуваченого та особливості розгляду кримінального провадження за відсутності обвинуваченого, захисник адвокат ОСОБА_6 здійснювала захист інтересів ОСОБА_7 .

Захисник ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 у судовому засіданні зазначила, що не мала можливості зв`язатися зі своїм підзахисним та з`ясувати його правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Вважає, що спеціальне досудове розслідування та судове провадження здійснено без дотримання умов, визначених ст.297-4 КПК України, оскільки матеріалами кримінального провадження не доведено переховування обвинуваченого від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України з метою ухилення від кримінальної відповідальності. За вказаних обставин розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого порушує процесуальні права та гарантії останнього, зокрема право бути присутнім під час розгляду справи, право на захист, право бути вислуханим,

Захисник висловила свою позицію з приводу недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженні, посилаючись на те, що надані стороною обвинувачення докази в своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку не доводять вину обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого за ч.2 ст.111 КК України. Жоден свідок не підтвердив факт зайняття обвинуваченим посади, документальне підтвердження цього факту також відсутнє.

За таких обставин, враховуючи недоведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за кваліфікацією, визначеною стороною обвинувачення, просила закрити провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Дослідивши наявні у провадженні докази, допитавши свідків, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України за обставин встановлених судом, доведена повністю і підтверджується сукупністю належних та допустимих доказів, які відповідають вимогам передбаченим ст.ст. 85-87 КПК України, та які узгоджуються між собою.

Постановою прокурора першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих територіального управління Державного бюро розслідувань Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_5 від 16.11.2022 з матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №10000043 виділено в окреме провадження матеріали щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 16.11.2022 о 15 год 19 хв. до ЄРДР за номером кримінального провадження № 0000192 внесено відомості про реєстрацію провадження (виділення матеріалів досудового розслідування) за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Постановою від 16.11.2022 року у кримінальному провадженні визначено групу слідчих, які здійснюватимуть досудове розслідування.

Постановою заступника керівника Запорізької прокуратури від 17.11.2022 року визначено групу прокурорів у кримінальному провадженні.

На виконання доручення слідчого №17-01-2812 від 31.05.2022 УСБУ в Запорізькій області встановлено інформацію щодо співробітників ГУ ДПС в Запорізькій області, які після початку збройної агресії військами РФ проти України та окупації населених пунктів де розташовані територіальні підрозділи ГУ ДПС в Запорізькій області (м.Енергодар, м.Кам`янка-Дніпровська) та після фактичного припинення діяльності такими підрозділами не здійснили негайних заходів, щодо переміщення на територію, підконтрольну органам влади України, та в умовах збройного конфлікту та введення воєнного стану, перейшли на бік ворога та почали здійснювати службову діяльність в інтересах рф використовуючи матеріально-технічну базу ГУ ДПС в Запорізькій області. Зокрема встановлено, що до вказаної протиправної діяльності можливо причетний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кам`янка-Дніпровська, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , головний державний інспектор Енергодарського відділу податків і зборів фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області, використовує термінал мобільного зв`язку ІМЕІ НОМЕР_1 за мобільним номером телефону НОМЕР_2 . За отриманою інформацією здійснює протиправну діяльність в м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області.

Згідно рапорту оперуповноваженого першого оперативного відділу (з дислокацією у м.Мелітополі) ТУ ДБР у м.Мелітополі підполковника ДБР ОСОБА_11 від 28.06.2022, вбачається, що до першого оперативного відділу (з дислокацією у м.Мелітополі) ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі надходить оперативна інформації щодо вчинення державної зради, переходу на бік окупантів рф службових осіб ГУ ДПС в Запорізькій області. Встановлено, що ОСОБА_7 та інші службові особи ГУ ДПС в Запорізькій області після початку збройної агресії військами рф відносно України та окупації населених пунктів, де розташовані територіальні підрозділи ГУ ДПС в Запорізькій області, після фактичного припинення діяльності вказаними територіальними підрозділами, не прийняли негайних заходів щодо переміщення на територію, підконтрольну органам влади України, а в умовах збройного конфлікту та введеного воєнного стану перейшли на бік ворога та почали здійснювати діяльність в інтересах рф, використовуючи матеріальну технічну базу ГУ ДПС України.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Кам`янка-Дніпровська, Запорізької області, документований паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 , виданим Кам`янсько-Дніпровським РВ УМВС України в Запорізькій області від 04.12.1998.

Згідно наказу ГУ ДПС у Запорізькій області від 21.12.2020 № 385-о, ОСОБА_7 з 22 грудня 2020 року призначено на посаду головного державного ревізора - інспектора Енергодарського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області, у порядку переведення з Головного управління ДПС у Запорізькій області.

З копії особової картки державного службовця ОСОБА_7 встановлено, що ОСОБА_7 складено Присягу державного службовця 25.04.1994 року, 26.11.2019 року наказом Головного управління ДПС у Запорізькій області від 25.11.2019 року № 953-о присвоєно 4 ранг державного службовця.

Колегією суддів також досліджено службову характеристику ОСОБА_7 з якої вбачається, що останній працює в податковій службі з 1993 року. На час складання службової характеристи працює на посаді головного державного інспектора Енергодарського відділу податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області. Фактичне робоче місце: м.Еергодар, на даний час встановлено простій у його роботі. До запровадження простою, виконував свою роботу відповідно до Положення про управління податкового адміністрування фізичних осіб, Положення про Енергодарський відділ податків і зборів з фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб та посадової інструкції. За період роботи в податковій службі до дисциплінарної відповідальності не притягався.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що особисто з ОСОБА_7 не знайомий, проте знає його в обличчя. Свідок зазначив про те, що є приватним підприємцем та здійснював свою діяльність на території м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області. Після повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України він продовжував свою діяльність. Поміж підприємців з`явилась інформація проте, що окупована влада створила податкову службу рф до якої підприємці тепер повинні сплачувати податки, а якщо вони не будуть сплачувати податки то їм не будуть давати можливість працювати. У зв`язку з зазначеними обставинами він вирішив перевірити зазначену інформацію. У кінці травня 2022 року він прийшов до податкової служби створеної рф. На 2 поверсі будівлі де розташовувалася податкова служба створена рф він побачив в кабінеті ОСОБА_7 , його доньку та ще двох жінок. ОСОБА_7 сидів за робочим столом та у нього склалося враження проте, що останній перебуває у кабінеті не як відвідувач, а як особа яка там працює. З ОСОБА_7 він не спілкувався, проте бачив як він займався бумажними справами. Йому порахували, що він повинен сплачувати 1 000,00 грн. на користь окупаційної влади. Він узяв розрахунок, сказав що поміркує та пішов звідти. З ним спілкувалася ОСОБА_13 , яка працювала у податковій службі України, а після повномасштабного вторгнення військ російської федерації на територію України перейшла працювати на окупаційну владу. Від підприємців він дізнався про те, що ОСОБА_7 до вторгнення військ російської федерації на територію України працював у податковій інспекції України, а потім почав працювати на окупаційну владу. Щоб ОСОБА_7 агітував підприємців сплачувати податки до окупаційної влади або вчиняти державну зразу він не бачив. У середині червня 2022 року він виїхав на підконтрольну територію України.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показав, що до початку повномасштабного вторгнення військ рф на територію України та окупації Кам`янко-Дніпровського району Запорізької області займався підприємницькою діяльністю та в нього був магазин продуктів харчування у с.Дніпровка Кам`янко-Дніпровського району Запорізької області. Особисто з ОСОБА_7 він не спілкувався, проте знав його в обличчя та знав хто він такий, оскільки багато років займається підприємницькою діяльністю та бачив його у податковій службі в м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області до повномасштабного вторгнення військ рф на територію України. Після окупації російськими військами Кам`янко-Дніпровського району Запорізької області до нього в магазин неодноразово приходили з податкової адміністрації разом з солдатами рф та повідомляли, що для подальшого здійснення підприємницької діяльності необхідно з`явитися до податкової з приводу вирішення питання сплати податків. У серпні 2022 року, після неодноразових запрошень, він відвідав податкову, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 аби у нього не відібрали магазин. На 1 поверху будівлі була охорона у вигляді військового із шивроном з символікою військовослужбовців рф, а на 2 поверсі знаходилась податкова адміністрація. На 2 поверсі за стійкою, що розділяла приміщення між працівниками та відвідувачами, знаходився ОСОБА_7 разом зі своєю донькою ОСОБА_15 , а також ОСОБА_16 . Коли він їхав до податкової служби окупаційної влади рф то він вже знав від підприємців хто там працює та побачив там цих людей. Коли він увійшов, спілкування з ним розпочала ОСОБА_15 , йому надали заповнити документ начебто податкову відомість та спитали який у нього був грошовий обіг у 2021 році. Після цього розрахували який податок він має сплачувати щомісячно, він сплатив приблизно 2-3 тис. гривень та йому видали документ на якому на російській мові було написано назву: «налоговая декларация» та сказали зберігати цей документ у приміщенні магазину на випадок майбутніх перевірок. Також свідок зазначив, що він безпосередньо спілкувався з ОСОБА_15 , а ОСОБА_7 їй допомагав, давав поради, вказівки, говорив як потрібно розрахувати податок. У нього склалося враження, що ОСОБА_7 є працівником податкової служби окупаційної влади рф, оскільки він перебував разом з ОСОБА_15 за стійкою, які відгороджувала у кабінеті працівників від відвідувачів. ОСОБА_7 надавав поради ОСОБА_15 як працівник з більшим досвідом, старший за званням або як керівник. Щоб ОСОБА_7 агітував підприємців сплачувати податки до окупаційної влади він не бачив. У вересні 2022 року він виїхав з окупованої території. Вважає, що ОСОБА_7 добровільно пішов на співпрацю з окупаційною владою.

Суд відхиляє доводи захисника щодо проведення досудового розслідування та судового розгляду у вказаному кримінальному провадженні із порушенням умов, визначених ст.297-4 КПК України, оскільки з досліджених у судовому засіданні матеріалів справі вбачається, що вказаних вимог було дотримано, як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

Суд критично оцінює доводи захисника стосовно того, що докази надані стороною обвинувачення в своїй сукупності, з точки зору достатності та взаємозв`язку не доводять вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України.

Так, з досліджених у судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що обвинувачений ОСОБА_7 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді головного державного інспектора Енергодарського відділу податків і зборів фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області після захоплення окупаційною владою рф території Запорізької області з власної ініціативи, добровільно розпочав службу в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, в незаконно створеному органі «Каменка-Днепровськой налоговой инспекції».

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили, що знали ОСОБА_7 , як працівника податкової служби України, потім бачили його безпосередньо у приміщенні незаконно створеного органу «Каменка-Днепровськой налоговой инспекції», де останній перебував на місці відведеному саме для працівників, надавав консультації та допомагав колегам. При цьому з показів свідків не вбачається, що у останніх виникли сумніви у тому, що ОСОБА_7 добровільно став співпрацювати з окупаційною владою та добровільно обійняв посаду у незаконно створеному органі «Каменка-Днепровськой налоговой инспекції».

Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд знаходить їх достовірними, допустимими, такими, що узгоджуються між собою, та в повній мірі, поза розумним сумнівом, доводять винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину.

Відповідно до ч.1 ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Також, у судовому засіданні було досліджено:

ухвалу слідчого судді Запорізького апеляційного суду від 20.07.2022 року якою було надано дозвіл на проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який використовує номер мобільного телефону НОМЕР_2 , а також мобільний термінал з IMEI НОМЕР_1 , а також зняття інформації з електронних комунікаційних систем - мобільного телефону з IMEI НОМЕР_1 та відомостей з мобільного додатку «Telegram», зареєстрований на абонентський номер телефону НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

протокол за результатами зняття інформації з електронних інформаційних систем від 18.09.2022 року, відповідно до якого, у зв`язку із технічною неможливістю, не вдалося зняти інформацію з електронних інформаційних систем - мобільного терміналу з IMEI НОМЕР_1 та відомостей з мобільного додатку «Телеграм» зареєстрований на абонентський номер телефону НОМЕР_2 , який використовує ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

запис, зафіксований на матеріальному носії інформації оптичному диску DVD-R №59/5/2-135 від 09.09.2022, що є додатком до протоколу за результатами проведення НСРД від 18.09.2022 року та протокол складений за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 18.09.2022 відповідно до якого відомості, що підтверджують протиправну діяльність ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні;

запис, зафіксований на матеріальному носії інформації оптичному диску DVD-R №59/5/2-134 від 09.09.2022, що є додатком до протоколу за результатами проведення НСРД від 18.09.2022 року та протокол складений за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж (електронних інформаційних систем) від 18.09.2022 відповідно до якого відомості, що підтверджують протиправну діяльність ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутні.

Оскільки вищезазначені докази, а ні не доводять, а ні не спростовують вчинення ОСОБА_7 інкримінованого йому злочину, а тому визнаються судом неналежними доказами та не беруться до уваги, оскільки не мають жодного доказового значення у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, розглянувши кримінальне провадження з дотриманням положень ч.1 ст.337 КПК України, в межах висунутого обвинувачення, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ, наданий стороною обвинувачення, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, обґрунтовано вважав зазначені докази належними, допустимими, достовірними та в сукупності - достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні, інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Судом не встановлено таких доказів, на яких ґрунтується доказування вини обвинуваченого ОСОБА_7 , які були б отримані внаслідок істотного порушення прав і свобод людини, та не встановлено підстав, які б призвели до визнання їх недопустимими.

Дослідивши та проаналізувавши вищезазначені докази у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до переконливого висновку про те, що ОСОБА_7 , будучи громадянином України, перебуваючи на посаді головного державного інспектора Енергодарського відділу податків і зборів фізичних осіб та проведення камеральних перевірок управління податкового адміністрування фізичних осіб Головного управління ДПС у Запорізькій області, після повномасштабного вторгнення РФ в Україну, приблизно у середині травня 2022 року і до теперішнього часу, перебуваючи на тимчасово окупованій території України - м.Кам`янка-Дніпровська, Запорізької області, діючи умисно, свідомо, добровільно розпочав службу в підпорядкуванні окупаційної адміністрації рф, а саме у незаконно створеному органі - «Кам`янка-Днепровской налоговой инспекции», та здійснював виконання вказівок і розпорядження керівників окупаційної адміністрації рф, у вищевказаному незаконно створеному органі, а саме здійснював перереєстрацію суб`єктів господарської діяльності м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області, з метою включення їх до податкової системи рф та сплати податків, зборів і платежів на користь окупаційної влади рф, усвідомлюючи, що в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, вказане шкодить суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України.

Таким чином, вищезазначеними дослідженими судом доказами доведено, вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення (злочину), яке кваліфікується судом за ч.2 ст.111 КК України як державна зрада тобто діяння, умисне вчинене громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України шляхом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту в умовах воєнного стану.

Разом з цим, суд виключає з формулювання обвинувачення посилання на те, що ОСОБА_7 проводив схиляння до державної зради жителів м.Кам`янка-Дніпровська Запорізької області та їх агітацію щодо співпраці з окупаційною адміністрацією рф, оскільки дані обставини не підтверджені жодними доказами. Зазначена обставина не вливає на кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2. ст.111 КК України.

При призначенні ОСОБА_7 покарання колегія суддів керується положеннями ст.65 КК України відповідно до якої особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного.

Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, яке згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є особою працездатного віку, зареєстрований та проживає на тимчасово окупованій території України.

Обставин, які, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, колегією суддів не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи обставини вчиненого ОСОБА_7 злочину, його тяжкість, дані про особу обвинуваченого, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання в межах санкції ч.2 ст.111 КК України у вигляді позбавлення волі, вважаючи, що це буде необхідним й достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила кримінальне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як ним самим, так і іншими особами.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання у виді конфіскації майна суд зазначає наступне.

Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.

Відповідно до ч.2 ст.59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Враховуючи те, що обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин проти основ національної безпеки України, суд призначає ОСОБА_7 покарання відповідно до санкцій ч.2 ст.111 КК України з конфіскацією майна.

З огляду на вчинення ОСОБА_7 суспільно-небезпечного кримінального правопорушення у сфері злочинів проти основ національної безпеки України, а також відсутність обставин, передбачених ст. 66 КК України, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, суд, при призначенні покарання не вбачає підстав для застосування положень ст. 69 КК України.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06.02.2023 у справі №333/731/23 накладено арешт на об`єкт нерухомого майна, а саме: земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 224, кадастровий номер - :01:014:0154, площею 01, га та житловий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 224, загальною площею 91,4 кв.м, за адресою: АДРЕСА_1 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_7 .

Враховуючи те, суд дійшов висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді конфіскації майна арешт, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06.02.2023 у справі №333/731/23, слід залишити незмінним до приведення вироку до виконання в частині конфіскації всього належного йому майна.

Із клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу прокурор до суду не звертався.

Оскільки суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі, то строк відбування ним покарання слід рахувати з часу його фактичного затримання.

Відомості про речові докази у матеріалах провадження відсутні, а тому питання про долю речових доказів судом не вирішується. Цивільний позов не заявлявся, процесуальні витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 2971, 323, 366-376, 395, 532 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України, та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією майна.

Початок відбування строку покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з моменту його затримання.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду після його проголошення негайно вручити прокурору та захиснику.

Інформацію про ухвалення вироку розмістити у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Говуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3