Справа № 191/3217/25
Провадження № 1-кп/191/292/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0000686 від 03 червня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 23.01.2025 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ст. 69, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки

за участю прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

законного представника ОСОБА_6 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_7 ,

начальника служби у справах дітей ОСОБА_8

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 року, приблизно о 22.00 год. неповнолітній ОСОБА_3 знаходився в житловому будинку за адресою АДРЕСА_2 , з дозволу господарки домоволодіння ОСОБА_9 .

Приблизно о 22.00 год. 05.05.2025 року (більш точного часу в ході слідства не встановлено) неповнолітній ОСОБА_3 користувався мобільним телефоном «RеdimNоte 14 MidnightBlack 6GB RAM 128GB ROM», який належить потерпілому ОСОБА_10 та з дозволу останнього. Коли ОСОБА_10 заснув, неповнолітній ОСОБА_3 вирішив, що може таємно заволодіти його мобільним телефоном, у зв`язку з чим у неповнолітнього ОСОБА_3 раптово виник прямий злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, вчинений повторно та в у мовах воєнного стану.

Реалізуючи свій прямий злочинний умисел, направлений на таємне повторне викрадення чужого майна, ігноруючи Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02 2022 року №2102-ІX. яким 24.02.2022 року введено воєнний стан на території України, який в подальшому було продовжено та тривав на момент вчинення злочину, керуючись корисливим мотивом, неповнолітній ОСОБА_3 , 05.05.2025 року, приблизно о 22 год. 10 хв., переконавшись в тому, що потерпілий ОСОБА_10 спить та його дії є таємними, діючи умисно шляхом вільного доступу, викрав мобільний телефон «Rеdmі Nоte 14 Midnight Black 6 GB RAM 128GB ROM», вартістю 5778 грн.

Умисні дії ОСОБА_3 , кваліфіковано за ч. 4 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав у повному обсязі, розкаявся та пояснив, що 05 травня 2025 року він знаходився в будинку ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_2 , з дозволу останньої, в якому також був ОСОБА_10 , з його дозволу ОСОБА_3 користувався мобільним телефоном ОСОБА_10 , проте, коли ОСОБА_10 заснув, ОСОБА_3 викрав цей телефон, щоб продати та отримати кошти. Злочин він вчинив, так як з ним не розрахувались за цеглу, яку він очистив, він образився і викрав телефон. У скоєному кається, перед потерпілим вибачався.

Законний представник ОСОБА_6 повідомила суду, що обвинувачений є її онуком, який виховувався у повні родині, але зараз проживає з нею вже три роки, так як навчається у ліцеї. Його мати живе в селі з дітьми, а батько перебуває у реабілітаційному центрі. ОСОБА_6 коли підробляв, та мав тимчасові заробітки, дома в неї не ночував. Обвинувачений має таку властивість спочатку зробить, а потім вже думає.

Начальник служби у справах дітей ОСОБА_8 суду повідомила, що ОСОБА_3 вчинив злочин неповнолітнім і щиро кається, мати вихованням сина не займалась, бабуся виховувала як могла. Просила призначити покарання не пов`язане з позбавленням волі.

Представник ювенальної превенції ОСОБА_7 підтримала позицію ОСОБА_8 .

Потерпілий ОСОБА_10 у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи без його участі, цивільний позов подавати не буде.

Винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4ст.185 КК України, повністю доводиться безпосередньо дослідженими у судовому засіданні сукупністю доказів, а саме:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 03.06.2025 року згідно якого ОСОБА_10 повідомив про вчинену крадіжку (т.2 а.с.6).

- протоколом огляду місця події від 14.06.2025 року та фототаблиці до нього, згідно якого було оглянуте домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , (т.2 а.с.8-10);

- протоколом огляду предмету від 09.06.2025 роки під час якого ОСОБА_11 добровільно видав телефон моделі «Rеdmi Nоte 14 Midnight Black 6 GB RAM 128 GB ROM», який він придбав у ОСОБА_12 ( т.2 а.с. 13-16);

- постановою про визнання речових доказів від 09.06.2025 року, якою визнано мобільний телефон моделі «Rеdmi Nоte 14 Midnight Black 6 GB RAM 128 GB ROM» речовим доказом (т.2 а.с. 17);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.06.2025 року під час якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав обвинуваченого ОСОБА_3 який викрав у нього телефон (т.2 а.с.29-31);

- вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23.01.2025 року яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186, ст. 69, ч.ч.1,4 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст. 104, 75, 76 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки (т.2 а.с. 50-52);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 24.06.2025 року та фототаблицями під час якого підозрюваний ОСОБА_3 в присутності понятих, захисника, начальника служби у справах дітей, зазначив дату, місце та обставини вчинення крадіжки ним телефону у потерпілого ОСОБА_13 ( т.2 а.с 77-78).

Згідно вимог ч.1 ст.94 КПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю на підставі досліджених судом доказів.

Обставин, які відповідно до ст.87 КПК України могли свідчити про недопустимість досліджених судом доказів, судом встановлено не було.

Суд, оцінивши показання ОСОБА_3 в сукупності з відомостями про предмет злочину і про обстановку його виявлення, прийшов до переконання в істинності встановлених вище обставин, визнаних обвинуваченим добровільно, значення змісту якого він правильно розуміє, що згідно зі ст. 18, ч. 2 ст. 95 КПК України виключає будь-які сумніви у свободі самовикриття.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у викраденні майна потерпілого ОСОБА_14 та кваліфікує його дії за ч.4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що таке доведення випливає із сукупності ознак та неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою та відповідає критерію доведеності вини «поза розумним сумнівом». Вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю. Він діяв з прямим умислом, з корисливих мотивів, таємно, повторно в умовах воєнного стану.

У зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», частково змінено статтю 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався, не переривався та діє до теперішнього часу.

До пом`якшуючих обставин ОСОБА_3 , згідно положень ст. 66 КК України, суд враховує вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім та щире каяття.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_3 , згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченим суд враховує положення ст. ст. 50, 65 КК України, нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З наданої суду досудової доповіді встановлено, що беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, криміногенні фактори, які впливають на поведінку обвинуваченого, а також враховуючи ризик вчинення повторного кримінального правопорушення який оцінюється як середній. Орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_3 без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк можливе.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого ОСОБА_3 , після вчинення злочину, який є тяжкими, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діян ня, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, відшкодування шкоди, шляхом повернення майна, але судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин неповнолітнім, характеризується нейтрально, закінчив навчальний заклад, виховувався в повній родині, але останні три роки проживав з бабусею, мати не приділяла уваги його вихованню, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Але злочин вчинив у період іспитового строку, тому суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції. Саме покарання у вигляді позбавлення волі, але в мінімальному розмірі на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Судом враховано, що оскільки ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку, визначеного вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року, тому суд має призначити покарання, відповідно до вимог ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили, не застосовувати, тому початок строку відбуття покарання обвинуваченому слід встановити з дня початку фактичного виконання даного вироку та його затримання.

Відповідно до ст. 124 КПК України, із ОСОБА_3 необхідно стягнути витрати у зв`язку із проведення у справі експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні за ч.4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання за ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 23 січня 2025 року та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (років) роки 1 (один) місяць.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 , не обирати.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 обраховувати з дня його затримання та приведення вироку до виконання.

Стягнути зі ОСОБА_3 витрати на проведення судово-товарознавчої експертизи №1614/25 від 10.06.2025 року у сумі 400 (чотириста) грн. 00 коп. на користь ОСОБА_15 розрахунковий рахунок НОМЕР_1

Речовий доказ - мобільний телефон «Rеdmi Nоte 14 Midnight Black 6 GB RAM 128 GB ROM», залишити за належністю потерпілому ОСОБА_10 (т.2 а.с. 18).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1