Справа № 569/8177/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Рівне кримінальне провадження № 0000099 від 10 лютого 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шекеринці, Ізяславського району, Хмельницької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

з участю прокурора ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

представника потерпілої адвоката ОСОБА_6

представника цивільного позивача адвоката ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , приблизно о 09 годині 30 хвилин, 10 лютого 2025 року, у світлу пору доби, керуючи технічно справним автомобілем марки «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїжджаючи із прибудинкової території будинку № 89, що за адресою: вулиця Захисників Маріуполя місто Рівне, на проїзну частину цієї вулиці, не надав дорогу автомобілю марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_2 , що рухався вказаною вулицею прямо з лівого боку відносно напрямку його руху в напрямку вулиці Кобзарська та на проїзній частині поблизу будинку № 89 на вулиці Захисників Маріуполя в місті Рівне, допустив зіткнення із автомобілем марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_8 , після чого автомобіль марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_2 , у некерованому стані продовжив рух перетнувши зустрічну смугу руху виїхавши на лівий тротуар в напрямку його руху, де допустив наїзд на пішохода ОСОБА_9 та на придорожнє дерево.

У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: важкої відкритої черепно-мозкової травми у вигляді перелому кісток склепіння та основи черепа, крововиливів в речовину і під оболонки головного мозку, синця та рани у правій лобно-тім?яно-скроневій ділянці з крововиливами у підлягаючі м?які тканини, синця та надриву шкіри в ділянці правої вушної раковини та завушної ділянки; закритої тупої травми шийного та грудного відділів хребта з переломами 2-го шийного і 10-го грудного хребців, ушкодженням стовбурової частини головного мозку та спинного мозку на вказаних рівнях; відкритого перелому обох кісток правої гомілки на рівні її середньої третини з двома вторинними ранами по передній поверхні гомілки та просторим синцем по задній та зовнішній поверхнях правої гомілки у її середній третині; перелому правих лонної і сідничної кісток та неповний розрив правого крижово-клубового членування; тріщини в ділянці правої долі печінки та крововиливи у фіксуючо-підвішуючий-апарат внутрішніх органів (в ворота селезінки та нирок, корені легень, зв?язки печінки); синців на тильній поверхні правої кисті та по задній поверхні правого ліктьового суглобу, синця у нижніх квадрантах правої сідниці, синця у правій підколінній ямці з частковим поширенням вверх на нижню третину правого стегна по його задньо-зовнішній поверхні, синця по внутрішній та частково задній поверхнях лівої гомілки у її середній третині, які є небезпечними для життя в момент спричинення та за цією ознакою відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, від яких о 11 годині 30 хвилині 10 лютого 2025 року померла у КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради, а транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Порушення ОСОБА_3 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху, що вимагає від водія перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та пункту 10.2, яким передбачено, що виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає, знаходиться у прямому причинному наслідковому зв`язку із виникненням дорожньо-транспортної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками, що настали смертю потерпілої ОСОБА_9 .

Допитано обвинуваченого ОСОБА_3 , який в судовому засіданні вказав, що вину визнає та щиро кається щодо потерпілої ОСОБА_9 . Зазначив, що він добре знав проблематику виїзду та обмеження видимості припаркованими транспортними засобами. Він неодноразово привозив на роботу свою дружину, так як і відбулося в той день, 10.02.2025. Пояснив, що він привіз дружину на роботу, і виїжджав з двору, подивився наліво і направо, машин не було. Зазначив, що зліва стояли припарковані машини. Стверджував, що свідок ОСОБА_8 порушила правила дорожнього руху і поїхала через дві суцільні лінії. І за машинами, які були припарковані з лівої сторони він її помітив. Не зупинився при виїзді з прибудинкової території бо там немає таких знаків. Просить суд суворо не карати. Цивільний позов ОСОБА_8 не визнає в повному обсязі. Цивільний позов ОСОБА_10 визнає.

Крім показів обвинуваченого, його вина повністю підтверджується показами в судовому засіданні потерпілого, свідка та дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що вона являється дочкою загиблої. Свідком події не була. В той день їй подзвонили та повідомили, що загинула її мама. Обвинувачений частково відшкодував їй шкоду в сумі 1000 $. Цивільний позов підтримала частково та просила його задоволити. Щодо міри покарання просить суворо не карати, оскільки з обвинуваченим примирилася.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що 10.02.2025 рухалася головною дорогою вул. Захисників Маріуполя у напрямку вул. Кобзарської. З правого краю проїзної частини були припарковані автомобілі, які обмежували їй видимість виїзду з прибудинкової території будинку № 89, з якої виїжджав водій автомобіля «KIA Sportage». При під`їзді до вказаного будинку побачила виїзд автомобілю під керуванням ОСОБА_3 на зовсім малій відстані від її автомобілю. Уникнути зіткнення з автомобілем «KIA Sportage» не вдалося. В подальшому відчула зіткнення з деревом. Правила дорожнього руху не порушувала при зіткненні дуже злякалася . Від пережитого не могла довго отямитися. Заявлений цивільний позов підтримала в повному обсязі.

З досліджений в судовому засіданні письмових доказів встановлено наступне:

Так відповідно до протоколу огляду місця ДТП, схема та фототаблиця до нього (а.с. 14-34), встановлено місце вчинення злочину, зафіксовано погодні умови, слідову картину, розташування транспортних засобів, вилучені предмети, тощо, що повністю корелюють з фабулою обвинувачення.

Згідно з відповіді від комунального закладу "Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Рівненської обласної ради" (а.с. 56-58) надійшло повідомлення о 09 год 31 хв, що медичними працівниками потерпілій ОСОБА_9 надано екстрену медичну допомогу та каретою швидкої медичної допомоги 10 лютого 202 року госпіталізовано до КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради;

Досліджено протокол огляду місця події та фототаблиця (трупа ОСОБА_9 ) (а.с. 45-51) згідно якої потерпіла ОСОБА_9 після спроб надання невідкладної медичної допомоги 10 лютого 2025 року померла в КНП «Центральна міська лікарня» Рівненської міської ради,

-висновок судово медичної експертизи № 193 від 03.04.2025 трупа ОСОБА_9 (а.с. 81-92) згідно якого між отриманою внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 10.02.2025 року краніо-спінальною травмою і настанням її смерті існує прямий причинно-наслідковий зв`язок,

-відповідь на вимогу з Рівненського обласного центру з гідрометеорології (а.с. 53) згідно якої будь-яких погодних явищ, які б перешкоджали виконанню вимог Правил дорожнього руху або ж впливали на можливість керування транспортними засобами не було. Погода була малохмарною, температура була -8о, без опадів,

-висновок експерта за експертною спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу» № СЕ-19/118-25/2778-ТВ від 14.03.2025 (а.с. 113-131) згідно якого власнику автомобілю марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_2 завдано матеріального збитку на суму 743 106 грн.

-висновок судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу (10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів») № СЕ-19/118-25/2779-ІТ від 19.03.2025 (а.с. 135-141) відповідно до якого на момент експертного дослідження автомобілю марки «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , робоча гальмова система та система рульового керування перебували у працездатному стані,

-висновок судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу 10.2 «Дослідження технічного стану транспортних засобів» № СЕ-19/118-25/2730-ІТ від 20.03.2025 (а.с. 146-152) відповідно до якого на момент експертного дослідження автомобілю марки «Honda CR-V», реєстраційний номер НОМЕР_2 , робоча гальмова система та система рульового керування перебували у працездатному стані,

-висновок судової інженерно-транспортної експертизи 10.4 «Транспортно-трасологічні дослідження» № СЕ-19/118-25/2735-ІТ від 25.03.2025 (а.с. 157-168) відповідно до якого контактування автомобіля Кіа Sportage (номерний знак НОМЕР_3 ) з автомобілем Honda CR-V (номерний знак НОМЕР_2 ) мало місце перехреснепоперечне-косе-ковзне-ексцентричне та відбулося між передньою правою частиною автомобіля Kia Sportage (номерний знак НОМЕР_3 ) на відстані близько 0... 133 см від правого бокового габариту кузова автомобіля і правою боковою частиною автомобіля Honda CR-V (номерний знак НОМЕР_2 ) на відстані близько 0... 359 см від переднього габариту транспортного засобу, зіткнення автомобіля Kia Sportage (номерний знак НОМЕР_3 ) з автомобілем Honda CR-V (номерний знак НОМЕР_2 ) відбулося на правій смузі руху вулиці Захисників Маріуполя зі сторони вулиці Василя Червонія в напрямку вулиці Кобзарська та на початку осипу ґрунту і початку осипу уламків транспортних засобів позначених в протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою до нього, що повністю корелюється з протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди та формулюванням обвинувачення ОСОБА_3 .

Протокол про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото-, кінозйомки, відеозапису від 12.02.2025 (а.с. 171) відповідно до якого знято показання з відеокамер зовнішнього спостереження будинків № 81 та № 87 на вул. Захисників Маріуполя в м. Рівне належні ТОВ «Спектрум Сервіс» за 10.02.2025.

Протокол огляду місця події від 24.02.2025 (а.с. 176-177) відповідно до якого встановлено ухили проїзної частини вулиці Захисників Маріуполя за місцем вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Висновок експерта комплексної судової фототехнічної та інженерно-транспортної експертизи за експертними спеціальностями 6.1 «Дослідження зображень та технічних засобів їх виготовлення», 10.1 «Дослідження обставин та механізму ДТП» № КСЕ-19/118-25/3286 від 24.03.2025 (а.с. 182-203) відповідно до якого у даній дорожньо-транспортній ситуації, водій автомобіля КІА Sportage (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_3 повинен був діяти згідно вимог п. 10.1 і 10.2 Правил дорожнього руху. В заданій дорожній обстановці, з технічної точки зору, водій автомобіля Honda CR-V (номерний знак НОМЕР_2 ) з моменту виникнення небезпеки для руху, не мала технічної можливості запобігти зіткненню з автомобілем КIA Sportage (номерний знак НОМЕР_3 ) застосуванням своєчасного гальмування. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля Honda CR-V (номерний знак НОМЕР_2 ) ОСОБА_8 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху, які б з технічної точки зору перебували у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди. В заданій дорожньо-транспортній ситуації, в діях водія автомобіля КІА Sportage (номерний знак НОМЕР_3 ) ОСОБА_3 вбачаються невідповідності технічних вимог п. 10.1 та 10.2 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

З дослідженого в судовому зісідані вилучених в порядку ст. 245 1 КПК України відеозаписів з відеокамер зовнішнього спостереження будинків № 81 та № 87 на вул. Захисників Маріуполя в м. Рівне, вбачається, що на відеозаписах зафіксовано дату 2025-02-10 та час орієнтовно 09 год. 30 хв. Згідно вказаних відеофайлів лівим тротуаром в середньому темпі йде жінка, загибла ОСОБА_9 . В цей час автомобіль марки «KIA Sportage», реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїжджаючи із прибудинкової території будинку № 89, що за адресою: вулиця Захисників Маріуполя місто Рівне, на проїзну частину цієї вулиці не зупинився щоб впевнитися в безпечності свого маневру та, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху. Не скористався допомогою сторонніх осіб для безпечного виконання маневру, виїхав на проїзну частину вулиці та допустив зіткнення з автомобілем Honda CR-V (номерний знак НОМЕР_2 ), який в некерованому стані продовжив рух змінивши свою траєкторію ліворуч. Таким чином здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_9 та придорожнє дерево.

Надані стороною обвинувачення і досліджені безпосередньо в суді докази взаємопов`язані і в сукупності підтверджують всі обставини, що підлягають доказуванню, ними встановлено подію злочину, винуватість обвинуваченого та інші обставини зазначені у ст. 91 КПК України, вони зібрані у порядку, встановленому ст. 93 КПК України; обставин, передбачених ст. 87 КПК України, з якими закон пов`язує недопустимість доказів як таких, що отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, судом не встановлено, у зв`язку з чим підстави для визнання доказів недопустимими відсутні.

Зазначені докази є узгодженими між собою та іншими доказами у справі та сумніву у своїй належності та допустимості, не викликають.

Виходячи з аналізу норм ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити такі питання, в тому числі: чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; чи підлягає обвинувачений покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення; чи є обставини, що обтяжують або пом`якшують покарання обвинуваченого, і які саме; яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому і чи повинен він її відбувати; як вчинити із заходами забезпечення кримінального провадження.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (ч.1 ст.8 КПК України).

Статтею 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Виходячи з аналізу частини 2 статті 9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків (ч.6 ст.22 КПК України).

Суд створив необхідні умови для реалізації сторонами кримінального провадження їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Розглядаючи кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створив необхідні умови для здійснення сторонами наданих їм прав та свобод у наданні доказів, їх дослідженні та доведеності їх переконливості перед судом, в межах пред`явленого обвинувачення, безпосередньо дослідив докази у справі та перевірив усі обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Оцінюючі зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає доведеним, що ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Відповідно до ч. 2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Ефективність покарання визначається тим, наскільки воно є законним, обґрунтованим і справедливим. Правильне призначення покарання є не тільки важливим засобом боротьби зі злочинністю, а й запобігає вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженими та іншими особами.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до вимог п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.

Суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно з якими досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обставини, які пом`якшують покарання, ОСОБА_3 , передбачені ст. 66 КК України: є щире каяття, повне визнання вини та часткове відшкодування збитків.

Обставини, які обтяжують покарання, ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України: судом не встановлені.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який одружений, з середньо-спеціальною освітою, не працюючий, раніше не судимий відповідно до вимог ст. 89 КК України, на утримані дітей та непрацездатних осіб, які потребують догляду - немає, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 , покарання у межах санкції частини 2 статті 286 КК України у виді позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 , від відбування призначеного покарання із випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В той же час, на думку суду, з урахуванням вимог ст. 77 КК України, до ОСОБА_3 , слід застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, зважаючи на те, що останній вчиняв злочин у зв`язку з порушенням Правил дорожнього руху України, що призвело до невідворотних наслідків у вигляді смерті людини, отже суд вважає, що відсутні підстави для його звільнення від додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Крім того, позбавлення прав керування транспортним засобом досвідченого водія, на думку суду, є суттєвим для останньої, однак не є надмірним і відповідає встановленим судом обставинам.

Суд вважає, що таке покарання із застосуванням інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням відповідає вимогам статей 50, 65 КК України, принципу індивідуалізації призначеного покарання, є достатнім та необхідним для виправлення ОСОБА_3 , і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Що стосується вирішення питання пред`явлених цивільних позовів у кримінальному провадженні суд вважає за необхідне вказати таке.

Відповідно до ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

У відповідності ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно із ч. 2 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Вирішуючи заявлений цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди в сумі 129 3682 грн., суд зазначає наступне.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 цивільний позов ОСОБА_10 визнав повністю та частково відшкодував збитки. Зазначене підтверджено розисками від 05.09.2025 року та від 07.10.2025 року. Згідно розписок вбачається, що ОСОБА_10 частково відшкодовано шкоду, а саме: 05.09.2025 року в сумі 500 доларів США, (станом на вказаний день курс долара становив 41 гр. 34 коп.). 07.10.2025 року в сумі 500 доларів США, (станом на вказаний день курс долара становив 41 гр. 34 коп.).

У зв`язку з чим, цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди необхідно задовольнити частково з врахуванням часткового його відшкодування.

Вирішуючи заявлений цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про стягнення із ОСОБА_3 на ОСОБА_8 користь матеріальну шкоду в розмірі 579 906,00 грн. (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шість гривень 00 копійок), франшизу в розмірі 3200,00 грн. (три тисячі двісті гривень 00 копійок), моральної шкоди в сумі 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок), суд виходить з наступного.

В обгрунтування даної позовної вимоги зазначено, що у результаті зазначеної ДТП, ОСОБА_8 , завдано майнової та моральної шкоди, через пошкодження належного їй автомобіля «HondaCR-V», д.н. НОМЕР_2 .

Цивільно-правова відповідальність власника або законного володільця автомобіля «KIASportage», д.н. НОМЕР_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Євроінс Україна», поліс № СА1957822, що був діючим станом на 10.02.2025 року (ДОДАТОК № 6). Відповідно до п. 4, ліміт страхової відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн. Згідно п. 5 розмір франшизи становить 3200,00 грн.

Тобто страхове відшкодування мені має бути здійснено після набрання законної сили у кримінальній справі що розглядається.

Згідно положень ст.ст. 22, 1188 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із пошкодженням речі, а також витрати, які особа мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки відшкодовується винною особою.

Згідно ст. 1194 Цивільного кодексу України особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).

Автомобіль «HondaCR-V», д.н. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 зазнав значних механічних ушкоджень. Відповідно до Висновку експерта № СЕ-19/118-25/2778-ТВ від 14.03.2025 складений Рівненським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром МВС України: 1. Ринкова вартість автомобіля «HondaCR-V», д.н. НОМЕР_2 , станом на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 10.02.2025, становить 743 106,00 грн.

2. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «HondaCR-V», д.н. НОМЕР_2 , станом на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 10.02.2025, становить 1 254 388,21 грн.

3. Вартість матеріального збитку власнику автомобіля «HondaCR-V», д.н. НОМЕР_2 , станом на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди 10.02.2025, становить 743 106,00 грн.

Максимальний розмір страхового відшкодування становить 160 000,00 грн. то різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (в даному випадку яка може бути здійснена), що складає грошову суму коштів у розмірі 743 106,00 грн. 160 000, 00 грн. (можливе страхове відшкодування) 3200,00 грн. (розмір франшизи) = 579 906,00 грн. (п`ятсот сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот шість гривень 00 копійок). Вказану суму відшкодування слід стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 .

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої.

Моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, на підставі ч.1 ст. 1167 ЦК України, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Крім того, суд приймає до уваги, що потерпіла ОСОБА_8 перенесла душевні страждання пов`язані з вказаною подією та з неможливістю користування пошкодженим автомобілем, який по даний час є пошкодженим та є в такому стані як і був відразу після ДТП, що призвело до порушення звичного ритму життя, спричинило значні незручності в повсякденному житті.

Тому суд вважає, що цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди слід задовільнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано з метою збереження речових доказів, суд вважає за можливе скасувати раніше обрані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Долю інших речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також, суд вважає, що у данному випадку відсутні підстави для обрання запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу.

На підставі наведеного та керуючись: ст.ст. 50, 65 , 66, 67, ч.2 ст. 286 КК України ; ст.ст. 22, 23, 1167, 1168 ЦК України; Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»; ст. ст. 100, 128, 174, 177, 370, 373, 374, 376, 392, 393, 395 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначити покарання у виді позбавленням волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 наступні обов`язки на період іспитового строку:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов ОСОБА_10 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 матеріальну шкоду в розмірі 252 342 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_10 моральну шкоду в розмірі 1000 000 грн.

Цивільний позов ОСОБА_8 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо транспортної пригоди задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 матеріальну шкоду в розмірі 583106 грн.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_8 50000,00 грн. (п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок) моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави документально підтверджені витрат на залучення експертів під час проведення судових експертиз у

даному кримінальному провадженніна загальну суму 26 264 грн. 70 коп.

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2025 року у справі № 569/2887/25, провадження 1-кс/569/1259/25 на майно, а саме: автомобіль KIA Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2025 року у справі № 569/2887/25, провадження 1-кс/569/1260/25 на майно, а саме: автомобіль Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_8 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_3 .

Речові докази:- автомобіль KIA Sportage, реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику ОСОБА_3 .

- автомобіль Honda CR-V, реєстраційний номер НОМЕР_2 , повернути власнику ОСОБА_8 .

- диск (а.с. 173) залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч.2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_11