Справа № 303/4740/25
н.р. стат. звіту 57
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2025 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 16.02.2025 до ЄРДР за №0000211 відносно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, Дніпропетровської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення прокурора ОСОБА_4 ,

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_5 інших учасників законних представниць ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

представниці потерпілої ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , в точно невстановлений досудовим розслідуванням час, починаючи з вересня 2024 року до 15 лютого 2025 року 22 год. 30 хв., знаходячись в гуртожитку по вул. Нова, будинок №6 в м. Мукачево та у кватирі №60, будинку АДРЕСА_2 , усвідомлюючи малолітній вік потерпілих ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також свою фізичну перевагу над ними, маючи умисел на вчинення насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням у тіло малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , користуючись тим, що його дії були непомітними для сторонніх осіб, які могли б завадити його злочинним діям, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з мотивів задоволення статевої пристрасті, систематично застосовував відносно малолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 без їх добровільної згоди сексуальне насильство, не пов`язане з проникненням у тіло малолітніх, що виразилось у непристойних доторканнях власними руками до різних частин тіла потерпілих ОСОБА_9 (статевий орган, груди) та ОСОБА_10 (статевий орган, груди, сідниці) посягаючи таким чином на нормальний моральний, психологічний та соціальний розвиток малолітніх, а також сприяючи формуванню у них антиморальних поглядів, порушив їх статеву недоторканість, нормальний психічний та соціальний розвиток.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні вину не визнав, надавши наступні пояснення.

Так, ввечері 15.02.2025, по за вершенню роботи, на запрошення мами ОСОБА_11 ), прибув по місцю її проживання: АДРЕСА_3 , придбавши по дорозі продукти та смаколики. В квартирі знаходилася ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ), які вже були напідпитку. Привітавшись та випивши з нагоди свята по 100 гр., приблизно через 10-15 хв. застілля, зі слів ОСОБА_3 , дізнавшись де перебувають діти, він вирушив до кімнати, щоб пригостити їх морозивом.

Зайшовши до кімнати, де перебували діти: ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та її сестра ОСОБА_16 виявив, що останні дивляться телефон, лежачи на дивані, під ковдрою. Так як на адресоване дівчатам запитання стосовно того, чи бажають вони смаколиків, морозива, ОСОБА_14 відреагувала роздратуванням, нецензурною лексикою, він попрямував назад до кухні. Увійшовши до приміщення кухні, зі слів ОСОБА_3 , ОСОБА_17 повідомила його про те, що вона викликала поліцію за те, що він чіпав її доньку. Після цього ОСОБА_17 подивилася, встала, усміхнулася та вийшла, а вже через 30 секунд пролунали крики, з кімнати вибігли діти та побігли в коридор.

З пояснень ОСОБА_3 вбачається, що до вказаного випадку, по місцю проживання ОСОБА_12 , з якою він познайомився в лютому 2024 року, він навідувався разів 6 чи 7 (ночував 4 рази). З дітьми особливо не спілкувався, так як вони завжди були «в телефоні».

На думку ОСОБА_3 , негативне ставлення ОСОБА_14 до його особи, викликане складністю характеру, що підтверджується різкими перепадами в настрої, та її небажанням бачити його поряд із мамою.

ОСОБА_3 заперечив факт перебування в гуртожитку, наодинці з дітьми.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.154 КК України, доведена сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів, а саме показаннями потерпілих, свідків, дослідженими судом письмовими доказами.

Так, згідно із протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 15.02.2025 ОСОБА_7 заявила щодо вчинення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , розпусник дій відносно доньки заявниці - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.1 а.с.97)

Відповідно до протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 17.02.2025 року ОСОБА_18 заявила щодо вчинення особою на ім`я ОСОБА_19 систематичних розпусних дій із застосуванням фізичного насильства відносно малолітньої ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1, а.с.100)

Згідно із рапортом від 16.02.2025 ст. інспектора Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_20 15 лютого 2025 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №2561 як розбещення неповнолітніх за наступною фабулою: 15.02.2025 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що вказаного дня о 22 год. 39 хв., заявниця ОСОБА_7 повідомила, що її дочка ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , розповіла їй про те, що знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_19 торкався її статевих органів, та статевих органів її подруги (т.1, а.с. 98).

Відповідно до рапорту від 17.02.2025 ст. інспектора Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_21 17 лютого 2025 року отримано заяву та зареєстроване ЄО за №2612 від 17.02.2025 як розбещення неповнолітніх за наступною фабулою: 17.02.2025 до ч/ч Мукачівського РУП надійшла заява від ОСОБА_18 про те, що особа на ім`я ОСОБА_19 систематично вчиняв розпусні дії із застосуванням насильства відносно його малолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (т.1 а.с. 99)

Згідно із досліджених в судовому засіданні протоколу та відеозапису проведеного 16 лютого 2025 року слідчого експерименту малолітня потерпіла ОСОБА_9 повідомила, що про ОСОБА_19 - знайомого її мами вона розмовляти не хоче, тому що він поганий так як її ображає, тягає її за ноги і за руки, тримає за шию, кидає у стіну. Також повідомила, що він також ображає та душить її подругу ОСОБА_22 .

Під час слідчого експерименту малолітня потерпіла ОСОБА_9 показала, що напередодні обвинувачений тягнув її за ноги з ліжка та продемонструвала на ляльці як саме.

Продовжуючи відповідати на запитання потерпіла показала та продемонструвала на ляльці як обвинувачений її ображав раніше: тягав за ноги, торкався пальцями рук інтимних місць (статевий орган, груди), тримав за шию ззаду (том 1 а.с. 142-149, 213).

Відповідно до відеозапису допиту слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду, проведеного 01.04.2025, відповідно до ст..225 КПК України, малолітньої потерпілої ОСОБА_9 , остання негативно охарактеризувала ОСОБА_23 так як він ставиться до неї погано, зокрема повідомила про випадки, не менше трьох, коли він торкався її тіла, показавши на ляльці відповідні інтимні ділянки (статевий орган, груди). (том 1 а.с. 150-159,181).

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта №851 від 28.05.2025 потерпіла ОСОБА_9 , з урахуванням емоційного стану, індивідуально психологічних особливостей та рівня розумового розвитку, здатна правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати по ним відповідні показання. Потерпіла ОСОБА_9 розуміла характер, скоєних щодо неї дій, але не розуміла соціального значення та не могла чинити опір. Потерпіла ОСОБА_9 не має змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які заважають її активному соціальному функціонуванні, як особистості. У потерпілої ОСОБА_9 відсутні зміни в її емоційно-вольовій сфері та основних сферах діяльності. Потерпілій ОСОБА_9 не було завдано психологічних страждань. Виходячи з індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_9 , вона не схильна до підвищеного фантазування та брехні. (т.1, а.с. 105-107)

Відповідно до досліджених в судовому засіданні протоколу та відеозапису проведеного 16 лютого 2025 року слідчого експерименту малолітня потерпіла ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_19 неодноразово, починаючи з вересня, чіплявся до неї, а також до її подруги ОСОБА_24 . Так, ОСОБА_10 розповіла та показала на ляльці, що ОСОБА_19 , зокрема, торкався її тіла в області грудної клітини, сідниць та статевого органу. Потерпіла пригадала випадок коли ОСОБА_19 сильно тиснув на її грудну клітину, коли вона кашляла, продовжуючи дані дії попри прохання їх припинити.

Крім цього, з пояснень ОСОБА_10 вбачається, що 15 лютого, коли вона перебувала разом з ОСОБА_14 в кімнаті, ОСОБА_19 вхопив її подругу за ноги та намагався стягнути з ліжка, а її сильно схопив за ліву руку. Потерпіла зазначила також про те, що перебуваючи в гуртожитку, бачила як ОСОБА_19 «кидав» ОСОБА_25 (том 1 а.с. 134-141, 213).

Згідно із відеозаписом допиту слідчим суддею Мукачівського міськрайонного суду 01.04.2025, відповідно до ст..225 КПК України, малолітньої потерпілої ОСОБА_10 остання повідомила про те, що ОСОБА_26 є її ліпшою подругою, з нею вона ділиться про різні події в житті та довіряє секрети.

Також ОСОБА_10 повідомила про відносини з дядем ОСОБА_27 , маминим другом, вказавши про те, що він її ображає. Повідомила про випадок, що мав місце 7 чи 10 числа в гуртожитку, коли ОСОБА_19 , в той час як вона знаходилася одна в кімнаті, зайшов до неї та почав давити в область грудної клітини, на прохання припинити не реагував, продовжуючи давити ще з більшою силою.

З пояснень ОСОБА_10 вбачається, що він ображає не тільки її, а також і її подругу ОСОБА_14 , зокрема пригадала про випадок, коли він кидав ОСОБА_25 .

Крім того ОСОБА_10 повідомила, що ОСОБА_19 неодноразово, торкався її тіла в інтимних ділянках та показала на ляльці яких саме: груди, статевий орган, сідниці, зазначивши, що тільки одного разу в області грудної клітини, а частіше в області статевого органу та сідниць. Дані випадки мали місце не менше п`яти разів, вперше осінньої пори 2024 року. При цьому, зі слів ОСОБА_10 , ОСОБА_19 казав, щоб вона та ОСОБА_14 про це нікому не розповідала. Однак, після декількох випадків, про дії ОСОБА_19 вони розповіли своїм матерям.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №852 від 28.05.2025 потерпіла ОСОБА_10 , з урахуванням емоційного стану, індивідуально психологічних особливостей та рівня розумового розвитку, здатна правильно сприймати обставини, які мають значення для справи та давати по ним відповідні показання. Потерпіла ОСОБА_10 розуміла характер, скоєних щодо неї дій, але не розуміла соціального значення та не могла чинити опір. Потерпіла ОСОБА_10 не має змін в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які заважають її активному соціальному функціонуванні, як особистості. У потерпілої ОСОБА_10 відсутні зміни в її емоційно-вольовій сфері та основних сферах діяльності. Потерпілій ОСОБА_10 не було завдано психологічних страждань. Виходячи з індивідуально-психологічних особливостей ОСОБА_10 , вона не схильна до підвищеного фантазування та брехні (т.1, а.с. 110-112).

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_28 повідомив, що в день події, близько 23 год., він разом із дружиною та її сестрою вийшли на подвір`я покурити. В той час під козирком сусіднього під`їзду будинку знаходилися дівчата, одна з яких проживала в квартирі де сталася подія, а інша по сусідству з нею. По приїзду екіпажу патрульної поліції дівчата разом із мамою дівчинки, що мешкала по сусідству, підбігли до поліцейських. Дана жінка повідомила працівникам поліції про педофіла та між ними відбулася розмова.

Після цього, як вбачається з показів свідка, він звернувся до дружини та її сестри з проханням забрати дівчат до себе, так як останні було легко вдягнуті для даної пори року. Дівчата до 03 год. ночі, моменту коли працівники поліції завершили спілкування з обвинуваченим та прибули до їх помешкання, знаходилася разом із ними.

Під час спілкування ОСОБА_14 повідомила, що обвинувачений є другом її мами, з яким вона співмешкає, казала про те, що це їй не подобається. Також дівчата повідомили, що крім застосування фізичної сили до однієї з них (штовхнув до стінки), обвинувачений також руками торкався інтимних місць.

Свідок ОСОБА_29 в суді надала наступні пояснення.

Так, на момент прибуття працівників поліції до сусіднього під`їзду, вона з чоловіком та сестрою знаходилися на подвір`ї. Про те, що в будинку педофіл, вона почула від мами, коли та разом із дівчатами поверталася до під`їзду.

З огляду на ситуацію, вона запропонувала даній особі, щоб дівчата деякий час побули в них.

Під час перебування за місцем її проживання, зі слів свідка, дівчата, одна з яких була дуже налякана, повідомили, що чоловік до них чіплявся. Та з дівчат, яка була більш зважена/спокійна зазначила про те, що це не перший випадок та вона казала про це мамі. Інша дівчинка підтвердила слова подруги, зазначивши про те, що даний чоловік їм погрожував у випадку якщо вони розповідатимуть про це батькам.

За час знаходження дітей в квартирі (близько до 03 год. ночі), з ними постійно хтось знаходився поряд.

Свідок ОСОБА_30 в суді повідомила, що знаходячись разом із сестрою та її чоловіком на вулиці, куди вони вийшли покурити, спостерігала за тим, як сусідка з п`ятого поверху з двома дівчатами, вибігли з під`їзду до якого прибули поліцейські. В подальшому дана сусідка, прямуючи назад до під`їзду, сказала про те, що в них педофіл.

Так як дівчата плакали, зі слів ОСОБА_30 , її сестра запропонувала допомогу та забрала дітей до себе в квартиру, де вони перебували близько трьох годин. ОСОБА_30 зазначила, що одна з дівчат була спокійна, натомість донька сусідки, що проживала навпроти, плакала, істерила, в неї піднялася температура. Вона розповідала, що під час перебування в гостях у подруги, до кімнати увійшов той чоловік і почав до неї лізти, після чого вони почали кричати та її мама викликала поліцію.

Свідок ОСОБА_31 в судовому засіданні повідомила, що події 15.02.2025 не пам`ятає, з огляду на перебування в стані алкогольного сп`яніння.

З пояснень ОСОБА_31 вбачається, що донька ОСОБА_14 раніше повідомляла її про випадок, що мав місце в гуртожитку по вул. Нова в м. Мукачево, коли ОСОБА_19 «лапав» її за сідниці. Це сталося в той час, коли вона відлучалася до вбиральні, залишивши доньку саму в кімнаті, чим і скористався ОСОБА_19 .

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні надала наступні покази.

Ввечері 15.02.2025, коли вона перебувала в квартирі сусідки ОСОБА_32 , до останньої прийшов ОСОБА_19 з алкоголем (коньяком) та «колою». З огляду на прихід ОСОБА_19 , вона повернулася до своєї квартири.

По проходженню деякого часу, близько 22 год., до квартири, в той час коли вона знаходилася на кухні, забігли донька ОСОБА_15 та її подруга ОСОБА_33 , вони були налякані та плакали. Свій стан вони пояснили тим, що ОСОБА_19 , зайшовши до кімнати, де вони в той час гралися на ліжку, почав до них чіплятися, хапав за руки та ноги.

ОСОБА_7 повідомила, що ОСОБА_14 вказувала про неодноразовість подібних випадків, коли ОСОБА_19 вдаряв її по сідницях, прижимав до стіни, торкався руками грудної клітини. Про таку поведінку вона повідомляла маму, однак та її не чула.

Також про подібні дії ОСОБА_19 в гуртожитку розповідала також і донька ОСОБА_15 , яка казала, що він торкався її сідниць та грудної клітини, придавлював до стіни.

Зі слів свідка, вона мала розмову з ОСОБА_19 щодо неприпустимості такої поведінки, однак останній заперечив вчинення таких дій. З огляду на те, що відповідна розмова, як виявилося була безрезультатною, нею було здійснено виклик поліції.

По приїзду працівників поліції вона з дітьми знаходилися на вулиці біля будинку, та, в зв`язку з тим, що діти були легко вдіти, вона погодилася на пропозицію сусідів щодо перебування дітей у останніх вдома, де діти і перебували допоки працювала поліція.

В судовому засіданні ОСОБА_7 заперечила повідомлені ОСОБА_3 обставини події 15.02.2025, а саме факт перебування в квартирі ОСОБА_32 , разом із ОСОБА_34 та ОСОБА_14 , іншої її доньки ОСОБА_35 . Зазначила, що та була на той час дома та відпочивала (спала), що може підтвердити її чоловік ОСОБА_36 .

Свідок ОСОБА_37 в суді щодо події, яка мала місце 15.02.2025 повідомив наступне.

Так, близько 20-21 год. вказаного дня, знаходячись по місцю свого проживання, вкладав спати свою найменшу дитину ОСОБА_38 , з якою також заснув. На той час, в квартирі, в її іншій кімнаті (дальній), також знаходилися його діти: донька ОСОБА_16 та син ОСОБА_19 . Дружина ОСОБА_7 , а також донька ОСОБА_15 , були в сусідки ОСОБА_39 , квартира якої знаходиться поряд (на одному сходовому майданчику), та з донькою якої - ОСОБА_14 , товаришує ОСОБА_15 .

В подальшому, зі слів свідка, він прокинувся коли до квартири повернулася дружина, яка повідомила про те, що нею здійснено виклик поліції, так як ОСОБА_19 (обвинувачений) пристає до дітей. Через хвилину, до квартири зайшли працівники поліції, разом із якими він прослідував до ТЦК, а в подальшому до відділку, звідки повернувся додому близько опівночі. На момент повернення діти вже спали. З повідомленого дружиною знає, що за час його відсутності, з дітьми ( ОСОБА_34 та ОСОБА_14 ) працював психолог, у квартирі на 1-му поверсі.

Відповідно до пояснень свідка, на момент прибуття працівників поліції, в квартирі були ОСОБА_16 та син ОСОБА_19 (вони спали), ОСОБА_15 та ОСОБА_14 (зі слів ОСОБА_7 ) знаходилися в квартирі ОСОБА_32 , разом із працівницями поліції.

Захисник обвинуваченого під час судових дебатів звернув увагу на розбіжності під час допиту ОСОБА_7 з її повторними допитами.

Суд, надавши оцінку показам ОСОБА_7 погоджується з наявністю певних розбіжностей у показах ОСОБА_7 з її показами під час повторних допитів та щодо невідповідності її показів показам потерпілих та свідків, а відтак суд, враховуючи, що ОСОБА_7 під час допиту вказувала на те, що був певний «ажіотаж», всі бігали і вона подробиць не пригадує, кладе в основу обвинувального вироку лише покази ОСОБА_7 , які підтверджуються показами потерпілих та свідків.

Так, під час допиту ОСОБА_7 показала, що коли прибігли діти 15 лютого 2025 року зі скаргами на дії обвинуваченого, вони вказували на застосування сексуального насильства відносно них, однак дані твердження ОСОБА_7 не підтверджуються показами потерпілих під час допиту та слідчого експерименту (діти вказали лише щодо застосування до них фізичного насильства (тягнув за ноги, сильно схопив за ліву руку ліву руку).

Дані покази потерпілі дали в сприятливих умовах на наступний день під час слідчого експерименту.

Захисник обвинуваченого під час судових дебатів звернув увагу на покази свідка ОСОБА_37 ставлячи під сумнів покази свідка ОСОБА_7 ,, однак суд, оцінюючи покази ОСОБА_37 приходить до висновку щодо безпідставності даних тверджень захисника виходячи з наступного.

Так, захисником звернуто увагу на те, що під час допиту ОСОБА_37 наголосив на тому, що його донька ОСОБА_15 з ОСОБА_14 не прибігали плачучи додому, тому що до них чіплявся обвинувачений.

Однак, як слідує з показів свідка, останній заснув вкладаючи доньку та проснувся після повернення ОСОБА_7 до квартири. Після чого до квартири зайшли працівники поліції з якими він прослідував у ТЦК, а відтак свідок не міг знати, що відбувалося в проміжок часу коли він спав.

Окрім цього захисник звернув уваги щодо невідповідності показів свідка ОСОБА_37 показам ОСОБА_7 щодо місцезнаходження дітей в той час коли проснувся свідок (знаходилися у ОСОБА_40 ).

В цій частині суд критично ставиться до показів свідка ОСОБА_41 , однак не ставить під сумнів покази ОСОБА_7 виходячи з наступного.

Так, згідно із показами ОСОБА_7 на момент її повернення додому діти знаходилися у сусідів, що узгоджується з показами сусідів - свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_28 та ОСОБА_30 у яких і знаходилися діти після приїзду на виклик працівників поліції.

Показами свідків ОСОБА_29 , ОСОБА_28 та ОСОБА_30 підтверджується також покази ОСОБА_7 , що вона знаходилася на вулиці разом з дітьми в той час коли приїхала за викликом поліція.

Згідно із висновком судово-психіатричного експерта №197 від 01.05.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період часу, який відноситься до інкримінованих йому діянь психічним захворюванням не страждав і не страждає ним в теперішній час. Інкриміновані йому діяння скоїв у стані простого звичайного алкогольного сп`яніння, коли міг віддавати собі звіт у своїх діях та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. Тимчасовий розлад психічної діяльності, в тому числі і патологічне алкогольне сп`яніння, у ОСОБА_3 в період часу, який відноситься до інкримінованих йому діянь, виключається повністю. (т.1 а.с.101-104)

Суд, оцінюючи надані докази, кожен з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до наступних висновків.

Так, суд критично ставиться до тверджень обвинуваченого, що останній не вчиняв відносно потерпілих сексуального насильства та потерпілі його обмовили, а відтак щодо його непричетності до вчинення інкримінованого йому злочину відносно потерпілих ОСОБА_42 та ОСОБА_10 виходячи з наступного.

Так, покази ОСОБА_3 спростовуються наданими показами потерпілих ОСОБА_42 та ОСОБА_10 , які під час допиту та під час слідчого експерименту, кожна окремо, повідомили в деталях та продемонстрували на ляльці як про обставини вчинення обвинуваченим сексуального насильства відносно них, так і про систематичність таких дій.

Дані покази потерпілих є послідовні, правдиві (згідно із висновками судово-психіатричних експертиз, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не схильні до підвищеного фантазування та брехні) та несуперечливі, надані з використанням лексикону, що властивий дітям їх вікової категорії та розвитку без підказок та примусу, з урахуванням їх віку та психологічного стану, а відтак суд кладе їх в основу обвинувального вироку.

Підстав ставити під сумнів надані покази потерпілих у суду не має, так як вони не дають можливості їх неоднозначного тлумачення та є такими, що не суперечать один одному.

Покази малолітніх потерпілих підтверджуються показами свідків ОСОБА_43 та ОСОБА_7 (показали, що їх діти раніше скаржилися на дії ОСОБА_3 ).

Покази малолітніх потерпілих ОСОБА_42 та ОСОБА_10 підтверджуються також показами ОСОБА_28 який є сусідом та спілкувався з дітьми безпосередньо після фізичного насильства над ними в ніч на 16 лютого 2025 року та які повідомили йому, що окрім застосування фізичної сили до однієї з них (штовхнув до стінки), обвинувачений також руками торкався інтимних місць.

Об`єктивних підстав вважати, що потерпілі та свідки, не є чесними в своїх показах, перебувають у неприязних стосунках з обвинуваченим ОСОБА_3 , через що можуть оговорити останнього, чи є зацікавлені в результатах розгляду даного кримінального провадження, не встановлено.

Таким чином, позиція обвинуваченого про те, що він не вчиняв насильницьких дій сексуального характеру відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом розцінюється виключно як спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Підсумовуючи вищенаведене суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України вчинення будь-яких насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, без добровільної згоди потерпілої особи (сексуальне насильство), вчинене щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільно згоди.

При цьому суд приходить до висновку щодо зміни обвинувачення:

-шляхом зміни періоду початку застосування сексуального насильства до потерпілих, а саме: з

червня 2024 року на вересень 2024 року, так як саме цей період вказують малолітні потерпілі;

- шляхом виключення з формулювання обвинувачення, та, відповідно і з переліку обтяжуючих обставин, посилань щодо вчинення обвинуваченим злочину в стані алкогольного сп`яніння так як 15 лютого 2025 року обвинувачений хоча і перебував в стані алкогольного сп`яніння (висновок від 16.02.2025 (том 1 а.с.115)) однак згідно із показами потерпілих в цей день сексуального насильства відносно останніх не вчиняв;

- шляхом виключення з формулювання обвинувачення, та, відповідно і з переліку обтяжуючих обставин, посилань щодо вчинення злочину в присутності іншої малолітньої особи як недоведеної належними та допустимими доказами під час судового розгляду;

- шляхом виключення з формулювання обвинувачення посилання на дії ОСОБА_3 : тримання за руки, тягання за ноги як такі, що не є сексуальним насильством;

- шляхом виключення з формулювання обвинувачення посилань щодо: погрози застосування більш тяжкого насильства; утримання проти волі потерпілих в квартирі як недоведених належними та допустимими доказами під час судового розгляду;

- шляхом уточнення в обвинуваченні ділянок тіла кожної з потерпілих: ОСОБА_9 (статевий орган, груди) та ОСОБА_10 (статевий орган, груди, сідниці) на підставі наданих останніми показів.

Окрім цього під час судових дебатів захисник звернув увагу на можливе порушення КПК України щодо залучення законної представниці малолітньої потерпілої ОСОБА_9 - ОСОБА_6 , на яке вказує тотожність дати винесення постанови про залучення представниці з датою складання обвинувального акта.

Як пояснила прокурор ОСОБА_4 , скориставшись правом репліки, дану постанову винесено 20 червня 2025 року до складання обвинувального акта, який складено в той же день - 20.06.2025, в зв`язку з мобілізацією до ЗСУ попереднього законного представника ОСОБА_18 , що не є порушенням КПК України.

Суд погоджується з прокурором, та вважає, що жодних порушень КПК в даному випадку не має, при цьому навіть у разі винесення даної постанови після складання обвинувального акта дане порушення не тягне жодних обмежень або порушень гарантованих Конституцією та КПК прав учасників кримінального провадження, в т.ч. підозрюваного, обвинуваченого, або до погіршення їх становища.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та враховує особу обвинуваченого, який, відповідно до ст. 89 КК України, раніше не судимий, на обліку в лікарів психіатра, нарколога та фтизіатра не перебуває, а тому приходить до висновку щодо призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.4 ст.153 КК України.

Накладені під час досудового розслідування арешти підлягають скасуванню, відповідно до ч.4 ст.174 КПК України.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.153 КК України та призначити йому показання у виді позбавлення волі строком на 07 (сім) років.

Строк відбування покарання рахувати з 16 лютого 2025 року.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили - тримання під вартою.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Мукачівського міськрайонного суду від 18.02.2025 (справа №303/1151/25; №1-кс/303/195/25) - скасувати.

Речові докази, а саме: мобільний телефон марки «Самсунг», складний ніж, зв`язку ключів, гаманець чорного кольору з наявними в ньому грошовими коштами в сумі 850 гривень, 3 банківські картки, що були вилучені в ході обшуку затриманого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повернути останньому.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через цей суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1