Справа № 157/1851/25
Провадження №1-кп/157/184/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 рокумісто Камінь-Каширський

Камінь-Каширський районний суд Волинської області

в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000155 від 30.09.2025 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, на утриманні четверо неповнолітніх дітей, непрацевлаштованого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 29 вересня 2025 року біля 21 години, знаходячись на території садиби по АДРЕСА_1 , керуючись метою заподіяння тілесних ушкоджень іншій особі, усвідомлюючи значення та суспільну небезпеку своїх дій, під час словесного конфлікту та сварки, які виникли раптово на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше двох ударів долонями обох рук по обличчю, чим заподіяв потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку визнав повністю. Підтвердив, що завдав ОСОБА_5 два-три удари долонями по обличчю тому, що потерпілий образив його. До цього випадку у нього не було конфліктів із ОСОБА_5 .

Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, його вина у скоєному підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який повідомив, що 29 вересня 2025 року ввечері він приїхав від своєї матері, в якої був день народження, на належну йому новобудову, що знаходиться поруч із житловим будинком обвинуваченого ОСОБА_4 , який також є його шваґром. До нього одразу підійшов обвинувачений та завдав йому декілька ударів в обличчя й інші частини тіла.

Винуватість обвинуваченого в заподіянні потерпілому легких тілесних ушкоджень підтверджується також дослідженими в судовому засіданні документами, зокрема протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 29.09.2025 (а.с. 24), в якій ОСОБА_5 повідомляє, що тілесні ушкодження йому наніс обвинувачений ОСОБА_4 29 вересня 2025 року близько 21 години на території садиби за адресою: АДРЕСА_1 .

З протоколу проведення слідчого експерименту від 09.10.2025 (а.с. 31) встановлено механізм заподіяння обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілому, а саме шляхом нанесення ударів долонями рук по обличчю потерпілому.

Висновком судово-медичної експертизи №213 від 06.10.2025 (а.с. 29) підтверджено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого, що виразились у нанесенні потерпілому ударів долонями рук по обличчю, ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин голови у вигляді підшкірних гематом нижніх повік обох очей. Ці тілесні ушкодження утворилися внаслідок травмуючої дії (не менше двох контактів) тупих предметів (предмету) з обмеженою слідоутворюючою поверхнею, не виключається, що в термін, вказаний у фабулі постанови про призначення судово-медичної експертизи. З урахуванням характеру та особливостей анатомічної локалізації тілесних ушкоджень сумнівною вважається ймовірність утворення всього їх переліку в результаті падіння потерпілого з висоти власного зросту на площині. Виявлені в ОСОБА_5 тілесні ушкодження по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Оцінюючи досліджені під час судового розгляду докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, оскільки умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_5 легкі тілесні ушкодження.

Обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не вбачає.

Виходячи з наведеного, враховуючи ступінь тяжкості та суспільну небезпеку вчиненого кримінального проступку, обставини його вчинення, особу винного, зокрема його позитивну характеристику за місцем проживання, те, що він уперше притягується до кримінальної відповідальності, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, позицію потерпілого, який наполягає на притягненні обвинуваченого до кримінальної відповідальності, суд вважає, що призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в максимальному розмірі, що передбачений санкцією статті, по якій він притягується до кримінальної відповідальності, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу суд не вбачає.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до положень ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлено.

Керуючись статтями 368, 370, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ довідку про фіксацію тілесних ушкоджень від 29.09.2025 на ім`я ОСОБА_5 залишити у володінні потерпілого.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Камінь-Каширський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1