Справа № 642/7313/24
Провадження № 1-кс/642/1388/25
УХВАЛА

Іменем України

17 вересня 2025 року слідчий суддя Холодногірського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, з повною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та батьків-пенсіонерів, працюючого головним інженером ПП «ГОЛДЕН І К» () з 15.09.2025, є інвалідом ІІІ групи, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст. 366 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий послався на те, що у провадженні СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000067 від 15.05.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 в силу займаної посади директора ПП «ГОЛДЕН І К» (), яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, ОСОБА_4 у період з 15.02.2018 по 17.05.2024 відповідно до ч. 3 ст. 18 КК України був службовою особою.

Так, 24.02.2022 Указом Президента України № 64/22, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статі і 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено воєнний стан на всій території України, який неодноразово продовжувався.

ОСОБА_4 , працюючи на вищевказаній посаді, діючи умисно з корисливих мотивів, зловживаючи своїм службовим становищем, в період часу з 21.09.2023 по 12.04.2024 вчинив кримінальні правопорушення, а саме заволодіння грошовими коштами шляхом зловживання службовим становищем під час дії військового стану та службове підроблення за наступними обставинами.

Так, 21.09.2023 року між замовником АТ «Українська залізниця» в особі начальника структурного підрозділу «Служба локомотивного господарства» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_7 та в особі головного інженера структурного підрозділу «Служба локомотивного господарства» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця» ОСОБА_8 та виконавцем ПП «ГОЛДЕН І К» () в особі директора ОСОБА_4 як переможцем тендерних закупівель укладено договір № П/Т-23717/НЮ (далі - Договір) про виконання підрядних робіт з капітального ремонту покрівельних та інших спеціалізованих будівельних робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт будівлі критого пункту ТО локомотивів за адресою: м. Лозова, вул. 38 Гвардійської дивізії, 7 ( літера Ї)».

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на заволодіння грошовими коштами АТ «Укрзалізниця», будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном, ОСОБА_4 забезпечив внесення недостовірних даних до офіційних документів - акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року від 28.12.2023 (форми КБ-2в) за договором № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023 в розділ № 2 «Стіни» про використаний при капітальному ремонті будівельний матеріал - 237,12 кв.м. Сендвіч- панелі з утеплювачем 60 мм пінополіуретаном, вартістю 504266,03 грн., тоді як в дійсності при улаштуванні стін виробничих будівель фактично був використаний більш дешевший матеріал Сендвіч-панелі стінові з утеплювачем мінераловатним 100 мм, ринковою вартістю 262017,60 грн., при цьому згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2025 № СЕ-19/121-24/33022-БТ різниця між вартістю фактично облаштованих матеріалів та матеріалів, внесених до акту - склала 242 248,43 грн., а до акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2024 року від 24.01.2024 (форми КБ-2в) за договором № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023 в розділ № 2 «Стіни» особисто вніс завідомо недостовірні відомості про використаний при капітальному ремонті будівельний матеріал- 555,98 кв.м. Сендвіч- панелі з утеплювачем 60 мм пінополіуретаном, вартістю 1 182 362,63 грн.,тоді як в дійсності при улаштуванні стін виробничих будівель фактично був використаний більш дешевший матеріал Сендвіч-панелі стінові з утеплювачем мінераловатним 100 мм, ринковою вартістю 583 779 грн.,при цьому згідно висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2025 № СЕ-19/121-24/33022-БТ різниця між вартістю фактично облаштованих матеріалів та матеріалів, внесених до акту - склала 598 583,63 грн.

Після складання зазначених актів, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на заволодіння державними коштами, будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, підписав та надав для підписання та оплати до Структурного підрозділу «Служба локомотивного господарства» регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», розташованого за адресою: м. Харків Євгена Котляра, 7, офіційні документи - акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року від 28.12.2023 (форми КБ-2в) за договором № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023 на суму 3 234 505 грн., та акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2024 року від 24.01.2024 (форми КБ-2в) на суму 2 167 593,60 грн., які містили вищезазначені недостовірні відомості.

Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2025 № СЕ-19/121-24/33022-БТ вартість фактично виконаних будівельних робіт за актом форми КБ-2в № 2 за грудень 2023 року від 28.12.2023 по договору № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023 щодо виконання покрівельних та інших спеціалізованих будівельних робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт будівлі критого пункту ТО локомотивів за адресою: м. Лозова, вул. 38 Гвардійської дивізії, 7 (літера Ї)», з урахуванням висновку товарознавчої експертизи не відповідає вартості, відображеної в акті форми КБ-2в № 2 за грудень 2023 року від 28.12.2023 до договору № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023.

Різниця між вартістю робіт, зазначеної в акті форми КБ-2в № 2 за грудень 2023 року від 28.12.2023 до договору № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023 та вартістю фактично виконаних робіт з урахуванням висновку товарознавчої експертизи складає 242 248,43 грн.

Вартість фактично виконаних будівельних робіт за актом форми КБ-2в № 3 за січень 2024 року від 21.01.2024 по договору № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023 щодо виконання покрівельних та інших спеціалізованих будівельних робіт по обєкту: «Капітальний ремонт будівлі критого пункту ТО локомотивів за адресою: м. Лозова, вул. 38 Гвардійської дивізії, 7 (літера Ї)», з урахуванням висновку товарознавчої експертизи не відповідає вартості, відображеної в акті форми КБ-2в № 3 за січень 2024 року від 21.01.2024 до договору № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023.

Різниця між вартістю робіт, зазначеної в акті форми КБ-2в № 3 за січень 2024 року від 21.01.2024 до договору № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023 та вартістю фактично виконаних робіт з урахуванням висновку товарознавчої експертизи складає 598 583,63 грн.

Згідно з висновком експерта № 12082 за результатами проведення судової економічної експертизи від 20.08.2025 в обсязі наданих на дослідження документів, в межах компетенції судового експерта-економіста, з урахуванням встановленого у висновку експерта № № СЕ-19/121-24/33022-БТ від 31.07.2025 завищення вартості фактично виконаних робіт за договором № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023 загальна сума надлишково перерахованих грошових коштів за вказаним договором складає 840 832,06 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем директора ПП «ГОЛДЕН І К», діючи умисно, з метою заволодіння чужим майном грошовими коштами АТ «Укрзалізниця», шляхом внесення недостовірних даних до офіційних документів - акту № 2 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2023 року від 28.12.2023 (форми КБ-2в) та акту № 3 приймання виконаних будівельних робіт за січень 2024 року від 24.01.2024 (форми КБ-2в) за договором № П/Т-23717/НЮ від 21.09.2023, заволодів грошовими коштами АТ «Укрзалізниця», отриманими в якості оплати за роботи, які фактично виконані не були, у загальній сумі 840 832,06 грн., тим самим спричинив АТ «Укрзалізниця» матеріальну шкоду у великому розмірі, тобто вчинив кримінальні правопорушення-злочини, передбачені ч. 4 ст.191 та 366 ч. 1 КК України.

У вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.191 та ч. 1 ст. 366 КК України обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, вручено ОСОБА_4 04.09.2025.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, підтверджується наступними доказами: - показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; - висновком судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2025 № СЕ-19/121-24/33022-БТ; - висновком № 12082 за результатами проведення судової економічної експертизи від 20.08.2025; - актом № 2 за грудень 2023 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В від 28.12.2023 по договору № П/Т-23717/НЮ; - актом № 3 за січень 2023 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В від 24.01.2024 по договору № П/Т-23717/НЮ; - договором № П/Т-23717/НЮ (далі - Договір) про виконання підрядних робіт з капітального ремонту покрівельних та інших спеціалізованих будівельних робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт будівлі критого пункту ТО локомотивів за адресою: м. Лозова, вул. 38 Гвардійської дивізії, 7 ( літера Ї)».; - статутом ПП «Голден і К»; - рішенням засновника ПП «Голден і К» про створення підприємства та покладення обов`язків директора на ОСОБА_4 ; - платіжними дорученнями: № 178925 від 19.03.2024 на суму 3 234504 грн.( як оплату за актом № 2 від 28.12.2023 за капітальний ремонт будівлі згідно договору № П/.Т-23717/НЮ від 21.09.23),№ 248854 від 10.04.2024 на суму 1060000 грн.( як часткову оплату за актом № 3 від 21.01.2024 за капітальний ремонт будівлі згідно договору № П/.Т-23717/НЮ від 21.09.23), № 253539 від 12.04.2024 на суму 1107593,60 грн.( як кінцеву оплату за актом № 3 від 21.01.2024 за капітальний ремонт будівлі згідно договору № П/.Т-23717/НЮ від 21.09.23); та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Підставою застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень та наявність ризику, який дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки підозрюється у вчиненні корупційного тяжкого злочину, за який передбачена реальна міра покарання, та службового нетяжкого злочину. Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин, передбачений ст. 191 ч.4 КК України, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років.

При цьому розуміючи принцип невідворотності покарання, ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового слідства та суду з метою вчинення спроби уникнення від відповідальності за вчиненні кримінальні правопорушення.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також може знищити або спотворити речі та документи, що мають значення для кримінального провадження, а також незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні не тяжкого злочину, та тяжкого злочину, який потяг за собою наслідки у вигляді матеріальних збитків державі на суму 840 832,06 грн., які на теперішній час підозрюваним не відшкодовані, що свідчить, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відшкодування матеріальних збитків у тому числі.

Крім того, враховуючи, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаного зі службовою діяльністю, на даний час у кримінальному провадженні існує ризик знищення або спотворення речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, що обґрунтовано вказує на наявність ризику, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, на думку сторони обвинувачення існує в зв`язку з тим, що ОСОБА_4 , будучи знайомим із службовими особами регіональної філії «Південна залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця», на замовлення якої неодноразово виконував підрядні будівельні роботи, може незаконно впливати на свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ..

Також, не можна виключати ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначено в ухвалі слідчого судді у випадках, передбачених ч 3, 4 ст. 183 КПК.

Орган досудового розслідування вважає, що у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави, розмір застави має дорівнювати сумі спричинених Державі матеріальних збитків і складати 840 832,06 грн.

Враховуючи в сукупності вищезазначені ризики, орган досудового розслідування дійшов висновку про неможливість запобігання вищезазначених ризиків застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою з альтернативою внесення застави в розмірі 840 832,06 грн.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання та послався на те, що застосування жодного більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Також прокурор у судовому засіданні долучив до матеріалів клопотання постанову про призначення групи прокурорів, у кримінальному провадженні №0000067 від 15.05.2024.

Підозрюваний в судовому засіданні проти задоволення клопотання слідчого заперечував, пославшись, що він не має бажання переховуватись від органу досудового слідства та суду, просив відмовити в задоволенні клопотання, також зазначив, що він є інвалідом ІІІ групи, на його утримання знаходяться двоє малолітніх дітей та батьки-пенсіонери.

Захисник проти задоволення клопотання також заперечував, зазначивши, що ризики, передбачені ст.177 КПК України не доведені та повідомлення про підозру не обґрунтована належним чином, послався на те, що стороною обвинувачення не враховані дані про особу підозрюваного, зокрема те, що він є інвалідом ІІІ групи, одружений, на його утриманні знаходяться двоє малолітніх дітей та батьки-пенсіонери, має постійне місце реєстрації та проживання, позитивно характеризується за місцем мешкання, раніше не судимий. Просив відмовити в задоволенні клопотання слідчого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, виходячи з наступного.

Так, СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000067 від 15.05.2024 за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України

04.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, що підтверджується: показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 ; - висновком судової будівельно-технічної експертизи від 31.07.2025 № СЕ-19/121-24/33022-БТ; - висновком № 12082 за результатами проведення судової економічної експертизи від 20.08.2025; - актом № 2 за грудень 2023 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В від 28.12.2023 по договору № П/Т-23717/НЮ; - актом № 3 за січень 2023 року приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2В від 24.01.2024 по договору № П/Т-23717/НЮ; - договором № П/Т-23717/НЮ (далі - Договір) про виконання підрядних робіт з капітального ремонту покрівельних та інших спеціалізованих будівельних робіт по об`єкту: «Капітальний ремонт будівлі критого пункту ТО локомотивів за адресою: м. Лозова, вул. 38 Гвардійської дивізії, 7 ( літера Ї)».; - статутом ПП «Голден і К»; - рішенням засновника ПП «Голден і К» про створення підприємства та покладення обов`язків директора на ОСОБА_4 ; - платіжними дорученнями: № 178925 від 19.03.2024 на суму 3 234504 грн.( як оплату за актом № 2 від 28.12.2023 за капітальний ремонт будівлі згідно договору № П/.Т-23717/НЮ від 21.09.23),№ 248854 від 10.04.2024 на суму 1060000 грн.( як часткову оплату за актом № 3 від 21.01.2024 за капітальний ремонт будівлі згідно договору № П/.Т-23717/НЮ від 21.09.23), № 253539 від 12.04.2024 на суму 1107593,60 грн.( як кінцеву оплату за актом № 3 від 21.01.2024 за капітальний ремонт будівлі згідно договору № П/.Т-23717/НЮ від 21.09.23); та іншими доказами, зібраними в ході досудового розслідування.

Разом з тим, слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; знищити або спотворити речі та документи, що мають значення для кримінального провадження; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Суд зазначає, що ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами з`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування, суду, суд бере до уваги, що існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованих злочинів, може вдатися до відповідних дій.

Щодо доводів захисника про відсутність вказаних ризиків, слідчий суддя вважає необхідним зазначити, що у розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість покарання не є самостійною підставою для застосування запобіжного заходу, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 , у разі визнання його винуватим, з огляду на вірогідність переховування від органів досудового розслідування, суду, знищення або спотворення речей та документів, що мають значення для кримінального провадження, незаконний вплив на свідків у даному кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, спростовують доводи захисту про відсутність ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Разом з тим, запропонований органом досудового слідства запобіжний захід взяття під варту, є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В обґрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам шляхом застосування до ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу сторона обвинувачення посилається на загальні підстави обрання запобіжного заходу, однак в достатній мірі не врахував обставини, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України.

Так, згідно п. 3 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Санкція ч. 4 ст.191 КК України, передбачає покарання у виді позбавлення волі від 5 до 8 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 3-х років.

Даних, що перебуваючи на волі ОСОБА_4 переховувався від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджав кримінальному провадженню або йому повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину надані на розгляд слідчому судді матеріали, не містять.

На виконання вимог ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, включаючи вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини й утриманців, що передбачено п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 178 КПК України.

Тяжкість злочину, сама по собі, ще не може бути безумовною підставою для обрання, продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В ході розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_4 є громадянином України, має реєстрацію за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей та батьків-пенсіонерів, позитивно характеризується за місцем мешкання, є інвалідом ІІІ групи. Крім того, ОСОБА_4 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягувався.

Відповідно до ст. ст. 3, 27, 49 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань. Кожен має право на охорону здоров`я та медичну допомогу.

Згідно із ст. ст. 2, 3 Конвенції право кожного на життя охороняється законом. Нікого не може бути умисно позбавлено життя інакше ніж на виконання смертного вироку суду, винесеного після визнання його винним у вчиненні злочину, за який закон передбачає таке покарання. Позбавлення життя не розглядається як таке, що вчинене на порушення цієї статті, якщо воно є наслідком виключно необхідного застосування сили: для захисту будь-якої особи від незаконного насильства; для здійснення законного арешту або для запобігання втечі особи, яку законно тримають під вартою; при вчиненні правомірних дій для придушення заворушення або повстання. Нікого не може бути піддано катуванню або нелюдському чи такому, що принижує гідність, поводженню або покаранню.

Таким чином, зважаючи на правову позицію, викладену в рішенні Європейського суду з прав людини «Харченко проти України», відповідно до якої при розгляд клопотанні про обрання або ж продовження строку тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає за необхідне в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 відмовити, у зв`язку з відсутністю в клопотанні належного обґрунтування стороною обвинувачення обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, який є найбільш суворим видом із п`яти видів запобіжних заходів, визначених в ст. 176 КПК України.

Надані стороною обвинувачення кримінального провадження дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, доведених в судовому засіданні.

З урахуванням зазначеного, слідчий суддя вважає, що запобігання встановленим під час розгляду клопотання ризикам можливе не лише при умові тримання ОСОБА_4 під вартою і вважає достатнім для досягнення вказаної мети застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу, а саме, - домашній арешт за місцем фактичного проживання, за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 23-00 години до 05-00 години наступного дня, строком на 2 (два) місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 листопада 2025 року включно, з покладанням обов`язків, передбачених в ст. 194 КПК України.

Дійшовши висновку про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя враховує й вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Отже, суд вважає, що в результаті застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний час доби буде забезпечена належна процесуальна поведінка ОСОБА_4 , а також те, що зазначений запобіжний захід буде запобігати вчиненню підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 131, 132, 176-79, 181, 183, 193, 194, 196, 201, 309, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченого ч.4 ст.191, ч.1 ст.366 КК України- відмовити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 в період часу з 23-00 години до 05-00 години наступного дня, строком на 2 (два) місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 04 листопада 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язки передбачені ст.194 КПК України:

1) в період часу з 23:00 години до 05:00 години наступного дня, за виключенням необхідності отримання медичної допомоги та необхідності прямувати до зони укриття від надзвичайних ситуацій техногенного, природного та воєнного характеру, не залишати місце свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2)прибувати до слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, прокурора або суду за першою вимогою;

3)не відлучатися за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження;

4)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт ( паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали - до 04 листопада 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 22.09.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1