Справа № 752/9783/25
Провадження №: 1-кс/752/8818/25
У Х В А Л А

12 листопада 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , представників власників майна - адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна, подане в межах кримінального провадження № 0000512 від 17.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України,

встановив:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло зазначене клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні 0000512 від 17.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 від 17.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до правоохоронних органів надійшла заява про вчинення кримінального правопорушення від спілки громадських організацій України «Народна Рада» вих.№ 322 від 10.04.2025, в якій зазначено, що на території міста Києва діє злочинна група у складі службових осіб комунальних підприємств підпорядкованих Київській міській державній адміністрації та керівників приватних суб`єктів господарювання, які запровадили механізм розкрадання бюджетних коштів і отримання неправомірної вигоди від учасників конкурсних торгів під час проведення конкурсних закупівель та виконання цільових бюджетних програм з подальшою їх легалізацією через мережу підконтрольних та таких, що мають ознаки фіктивності приватних суб`єктів господарювання та фізичних осіб-підприємців.

Зокрема, члени злочинної групи залучили до розкрадання та легалізації бюджетних коштів ряд службових осіб банківських установ, які в свою чергу за грошову винагороду, всупереч чинному законодавству та банківським інструкціям, здійснюють відкриття рахунків товариствам з ознаками фіктивності та фізичним особам-підприємцям без проведення відповідних перевірок, за відсутності повного переліку необхідних документів, в не робочі дні та шляхом внесення в офіційні документи завідомо неправдивих відомостей.

Згідно матеріалів виконання доручення від управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (вих. № 50758-2025 від 30.04.2025) встановлено, що у період з 12.04.2024 по 06.11.2024 у відділеннях АТ «Ощадбанк» № 10026/016 та № 10026/0540 відкрито рахунки 41 суб`єкту господарювання, між яким прослідковується пов`язаність. Клієнти здійснюють регулярні перерахування коштів між рахунками даних підприємств, керівниками/кінцевими бенефіціарними власниками яких є одні й ті ж фізичні особи, використовуються одні й ті ж самі IP-адреси (Інтернет Протокол) для проведення фінансових операцій, здійснюються перерахування значних, округлих сум в адреси одних й тих же контрагентів, фінансові операції мають ознаки безтоварних.

Встановлено, що за сприяння та безпосередньої участі головного економіста служби відділення № 10026/016 ОСОБА_7 у період з травня по листопад 2024 року відкривались рахунки 31 суб`єкту господарювання, без фізичної присутності їх представника у відділенні банку, а саме: ТОВ «Вудексгроу компані» (), ТОВ «Грейспрайм Юа» (), ТОВ «Оптова компанія Лінк торг» (), ТОВ «Будкомплект-09» (), ТОВ «Артур торг плюс» (), ТОВ «ТД Промислова запчастина» (), ТОВ «Сансет медіа продакшн» (), ТОВ «Агро Сейлл» (), ТОВ «Сафрон» (), ТОВ «Несент стрім» (), ТОВ «Агро фарм трейдінг» (), ТОВ «Індастр роб» (), ТОВ «Варта-2020» (), ТОВ «Бізнес квантум» (), ТОВ «ТД «Севен тайм» (), ТОВ «ТД Промторг» (), ТОВ «Смарт софтваре компані» (), ФОП ОСОБА_8 (ІПН НОМЕР_1 ), ФОП ОСОБА_9 (ІПН НОМЕР_2 ), ФОП ОСОБА_10 (ІПН НОМЕР_3 ), ФОП ОСОБА_11 (ІПН НОМЕР_4 ), ФОП ОСОБА_12 (ІПН НОМЕР_5 ), ФОП ОСОБА_13 (ІПН НОМЕР_6 ), ФОП ОСОБА_14 (ІПН НОМЕР_7 ), ФОП ОСОБА_15 (ІПН НОМЕР_8 ), ФОП ОСОБА_16 (ІПН НОМЕР_9 ), ФОП ОСОБА_17 (ІПН НОМЕР_10 ), ФОП ОСОБА_18 (ІПН НОМЕР_11 ), ФОП ОСОБА_19 (ІПН НОМЕР_12 ), ФОП ОСОБА_20 (ІПН НОМЕР_13 ), ФОП ОСОБА_21 (ІПН НОМЕР_14 ).

ОСОБА_7 у неробочий час та за межами установи банку отримувались та/або надсилались на його особисту електронну пошту пакети документів, після чого, останній частину документів передавав керівнику з ММСБ ТВБВ № 10026/016 ОСОБА_22 , на підставі яких ОСОБА_7 та ОСОБА_22 здійснювались відкриття рахунків, підготовка пакетів документів для подання його до БЕК-офісу і завантаження до програмного забезпечення Центральний електронний архів. Окрім цього, при підписанні договорів банківського обслуговування ОСОБА_7 та ОСОБА_22 не надавався повний пакет документів, а лише заява на відкриття рахунку та договір банківського обслуговування для перевірки керуючому ТВБВ № НОМЕР_15 ОСОБА_23 , а за її відсутності заступнику керуючого з роздрібного бізнесу ТВБВ № 10026/016 ОСОБА_24 .

Також встановлено, що керівником з ММСБ ТВБВ № 10026/0540 ОСОБА_25 у період з квітня по жовтень 2024 року відкрито рахунки 10 юридичним особам, а саме: ТОВ «Продторгмакс» (), ТОВ «Медтех-Про» (), ТОВ «Лавлекс Медіа» (), ТОВ «Хоттеллайф» (), ТОВ «Будексперт України» (), ПП «Консалтінфо» (), ТОВ «Інфотех Консалтинг» (), ТОВ «Гералайф» (), ТОВ «Міт-Текс» (), ТОВ «Регістрейд» ().

При підписанні договорів банківського обслуговування, ОСОБА_26 не надавався повний пакет документів для перевірки керуючому ТВВ № 10026/0540 ОСОБА_27 , та керуючому ТВБВ 10026/0540 ОСОБА_28 , а лише заява на відкриття рахунку та договір банківського обслуговування. Окрім цього, інформація яка повинна була заповнюватися клієнтами банку, вносилась безпосередньо ОСОБА_25 , яка не відповідала дійсності або не в повній мірі та за прикладом ОСОБА_7 , документи для реєстрації банківського рахунку отримував поза робочим часом за межами банку від сторонніх осіб.

В подальшому, здобуті незаконним шляхом бюджетні кошти, з метою їх легалізації переводять на рахунки вищевказаних товариств та фізичних осіб-підприємців, які в подальшому конвертуються у готівку та розподіляють між учасниками злочинної групи шляхом проведення безтоварних операцій між залученими підприємствами та шляхом укладання фіктивних правочинів на купівлю товарів, робіт та послуг.

За результатами проведення санкціонованих обшуків за місцем проживання працівників АТ «Державний ощадний банк України» та згідно матеріалів виконання доручення, від управління стратегічних розслідувань у м. Києві Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, встановлено відомості щодо інших учасників скоєння злочину, які можуть бути причетні до надання послуг з легалізації грошових коштів здобутих злочинним шляхом, а саме: - ОСОБА_29 , ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_16 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 , користується автомобілем BMW X5 державний номерний знак НОМЕР_17 .

В ході досудового розслідування з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01.10.2025 проведено обшук від 08.10.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: - ноутбук марки "apple" (серійний номер DFHR271J04); - мобільний телефон марки "Apple", модель "16 ProMax"; - ?грошові кошти у сумі 3000 (трьох тисяч) «доларів США»; - грошові кошти у сумі 1044000 (один мільйон сорок чотири тисячі) «українських гривень»; - грошові кошти у сумі 237200 (двісті тридцять сім тисяч двісті) «українських гривень; - нотатник синього та червоного кольору з чорновими записами.

Органом досудового розслідування під час проведення обшуку прийнято рішення про необхідність вилучення вказаних речей, предметів та документів для забезпечення подальшого повного, всебічного і об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, а також з`ясування об`єктивної істини по справі. Вказані речі, предмети і документи будуть використані під час проведення експертиз, допитів свідків та інших слідчих та процесуальних діях.

08.10.2025 вищевказані речі, предмети і документи визнані речовими доказами в рамках кримінального провадження № 0000512 від 17.04.2025, про що винесено відповідну постанову.

Наразі, у органу досудового розслідування наявні обґрунтовані підстави вважати, що вилучені під час обшуку речі, предмети і документи мають значення для кримінального провадження і можуть бути використані як докази, а також для з`ясування обставин при проведенні інших слідчих (процесуальних) дій.

Таким чином з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, а також проведення оглядів, призначення та проведення ряду криміналістичних експертиз за вилученими в ході обшуку речами та предметами, що вже визнані речовими доказами, а також допитів свідків та проведення інших слідчих та процесуальних дій, орган досудового розслідування та процесуальний керівник вважають за необхідне накласти арешт на вищевказані речові докази вилучені 08.10.2025 в ході обшуку за вищевказаною адресою.

Прокурор клопотання підтримав.

Представники власників майна - адвокати ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , надали письмові заперечення.

Власники майна просили відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку про його часткове задоволення з таких підстав.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Правовою підставою арешту майна є положення ст. 170 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, що передбачено п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України. У цьому випадку за правилами ч. 3 ст. 170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У статті 98 КПК України визначені такі критерії щодо речових доказів: матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури СУ ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеного до ЄРДР за № 0000182 від 16.04.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Встановлено, що Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у місті Києві за процесуального керівництва Київської міської прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000512 від 17.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 209 КК України.

08.10.2025 проведено обшук за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено та вилучено: - ноутбук марки "apple" (серійний номер DFHR271J04); - мобільний телефон марки "Apple", модель "16 ProMax"; - ?грошові кошти у сумі 3000 (трьох тисяч) «доларів США»; - грошові кошти у сумі 1044000 (один мільйон сорок чотири тисячі) «українських гривень»; - грошові кошти у сумі 237200 (двісті тридцять сім тисяч двісті) «українських гривень; - нотатник синього та червоного кольору з чорновими записами.

08.10.2025 постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві вищевказані речі та інші предмети, які зазначені в протоколі обшуку визнано речовими доказами.

Матеріалами клопотання обґрунтовано, що вилучені під час обшуку: - ноутбук марки "apple" (серійний номер DFHR271J04); - мобільний телефон марки "Apple", модель "16 ProMax"; - нотатник синього та червоного кольору з чорновими записами, містять чи можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, яке розслідується у даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вказане майно відповідає ознакам, зазначеним в ч.1 ст. 98 КПК України, і має значення речових доказів.

Слідчим суддею встановлено, що заявлена прокурором мета щодо збереження речових доказів, може бути досягнута шляхом застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна.

Накладення арешту на майно не є припиненням права власності на нього або позбавленням таких прав, а носить тимчасовий характер застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження, тому відповідні обмеження є розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Слідчий суддя дійшов висновку про достатність підстав вважати, що в разі не застосування запобіжного заходу у виді арешту майна, існують ризики приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, яке має значення для досудового розслідування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна слідчий суддя не встановив.

Отже, на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників майна, оскільки завдяки цьому заходу забезпечення кримінального провадження може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням.

Разом із тим вимога клопотання про накладення арешту на тимчасово вилучене майно, а саме: ?грошові кошти у сумі 3000 (трьох тисяч) «доларів США», грошові кошти у сумі 1044000 (один мільйон сорок чотири тисячі) «українських гривень»; грошові кошти у сумі 237200 (двісті тридцять сім тисяч двісті) «українських гривень, які вилучено 08.10.2025 під час проведення обшуку задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Із наданих адвокатами документів вбачається, що вилучені під час обшуку грошові кошти є власністю ОСОБА_30 та ОСОБА_31 законність походження даних грошових коштів підтверджено відповідними документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Разом з тим, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину та наявність обґрунтованої підозри, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, третіх осіб (п. 2, 3, 5, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України).

При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на слідчого та/або прокурора.

Відповідні дані і мають міститись і у клопотанні слідчого, прокурора, який звертається з клопотанням про арешт майна, оскільки у відповідності до п.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Так, слідчий суддя приходить до переконання про недоведеність з боку прокурора, використання грошових коштів як доказу у кримінальному провадженні, оскільки останнім не надано доказів, що дане майно є предметом кримінального правопорушення та має відношення до розслідуваного злочину, на противагу чому представником власника майна надані докази правомірності походження грошових коштів.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

За наведених обставин, слідчий суддя приходить до висновку про недоведеність з боку прокурора у необхідності застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт грошових, оскільки даний захід є неспівмірним із засобами і метою яку прагне досягти сторона обвинувачення, а відтак відсутні підстави вважати, що існує правова підстава для арешту грошових коштів.

Більше того, за відсутності правових підстав для арешту, застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження неодмінно призведе до безпідставного обтяження.

Слід врахувати, що згідно п. 2 ч. 1 ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна.

За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку прийшов до висновку про часткове задоволення клопотання.

Керуючись статтями 132, 170-173, 175, 309, 395, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання - задовольнити частково.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, - речові докази у кримінальному провадженні № 0000512 від 17.04.2025, що виявлені та під час проведення обшуку 08.10.2025 за адресою: АДРЕСА_2 , а саме:

- ноутбук марки «apple» (серійний номер DFHR271J04),

- мобільний телефон марки «Apple», модель «16 ProMax»,

- нотатник синього та червоного кольору з чорновими записами.

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню після її оголошення прокурором, слідчим у кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1