Справа № 344/217/26
Провадження № 1-кс/344/318/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року місто Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Івано-Франківськ скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -

В С Т А Н О В И Л А:

Заявник ОСОБА_3 звернулася до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області через систему «Електронний суд» зі скаргою на бездіяльність службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Скаргу заявник обґрунтовує тим, що 24.12.2025 ОСОБА_3 (особисто з відміткою про вручення) на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 була скерована заява про вчинення кримінального правопорушення. У заяві про вчинення кримінального правопорушення були викладені усі обставини, які свідчать про наявність в діях невстановлених осіб (працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 ) ознак кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 397, ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України. Проте належного реагування щодо її заяви не відбулось, оскільки до Єдиного реєстру досудових розслідувань не було внесено відомостей за заявою. За таких обставин заявник просить зобов`язати відповідальних службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 невідкладно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення кримінального правопорушення на підставі заяви ОСОБА_3 від 24.12.2025 та розпочати досудове розслідування у формі досудового слідства щодо фактів, викладених у заяві.

Відповідно до протоколу автоматизованого визначення слідчого судді від 06 січня 2026 року, дану справу передано слідчому судді ОСОБА_1 для розгляду.

13 січня 2026 року представником ІНФОРМАЦІЯ_1 до суду через систему «Електронний суд» надані заперечення на скаргу, в якій зазначає, що скарга ОСОБА_3 не підлягає задоволенню, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_3 не є

органом, уповноваженим вносити відомості про кримінальне правопорушення до

Єдиного реєстру досудових розслідувань; у ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутні посадові особи відповідно до вимог статті 214 Кримінального процесуального кодексу України (слідчий, дізнавач, прокурор), що зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Що стосується інших вимог заявника, викладених у заяві про вчинення кримінального правопорушення, то вони також не підлягали до задоволення, так як повністю суперечать вимогам чинного законодавства. Зокрема, ІНФОРМАЦІЯ_3 не наділений повноваженнями проводити службове розслідування та притягувати до дисциплінарної відповідальності осіб, які нанесли заявнику тілесні ушкодження. Більше того, вимога до ІНФОРМАЦІЯ_1 про звільнення причетних до вчинення злочину взагалі не узгоджується з жодним нормативно-правовим актом. Просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноважених осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Заявник ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримала вимоги скарги на підставах, викладених у скарзі, просила скаргу задовольнити у повному обсязі.

У судовому засіданні представник ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 пояснив, що ІНФОРМАЦІЯ_3 не є суб`єктом, передбаченим Кримінальним процесуальним кодексом України, який має право вносити відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою про вчинення кримінального правопорушення, проте після перевірки вимог звернення може внести відповідне подання до ДБР або Спеціалізованої прокуратури. Заява ОСОБА_3 розглядається згідно Закону України «Про звернення громадян», строк розгляду на даний час ще не закінчився. Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 порушень не допущено, просить відмовити у задоволенні скарги.

Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали судового провадження за скаргою, слідчий суддя виходить з наступного.

Перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений частиною першою статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, і даний перелік є вичерпним.

Зокрема, відповідно до пункту 1 частини першої статті 303 Кримінального процесуального кодексу України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії (частина перша статті 304 Кримінального процесуального кодексу України).

Слідчим суддею встановлено, що 24 грудня 2025 року ОСОБА_3 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_1 була скерована заява про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 367, ч. 2 ст. 397, ч. 1 ст. 125 Кримінального кодексу України.

Згідно частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

За змістом частини першої статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань впродовж 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Згідно пункту 6 Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого Наказом Генерального прокурора

30 червня 2020 року № 298 (в редакції наказу Генерального прокурора

від 17.08.2023 № 231), Реєстратори Реєстру (далі - Реєстратор) - уповноважені службові особи органів прокуратури та органів досудового розслідування, які за допомогою програмних засобів ведення Реєстру з урахуванням повноважень, визначених КПК України та цим Положенням, створюють (редагують) інформацію (електронні форми) про кримінальні правопорушення, осіб, що їх вчинили, та рух кримінальних проваджень, формують витяг з Реєстру тощо.

Реєстраторами є:

прокурори, уповноважені на здійснення нагляду за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням;

керівники органів прокуратури, які діють у межах повноважень, визначених КПК України;

керівники органів досудового розслідування та органів дізнання, уповноважені на здійснення організації досудового розслідування та дізнання;

службові особи органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України (далі - Національне бюро), уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень (далі - слідчий);

службові особи підрозділу дізнання органу Національної поліції, органу безпеки, органу Бюро економічної безпеки України, органу Державного бюро розслідувань, Національного бюро у випадках, установлених цим Кодексом, уповноважена особа іншого підрозділу зазначених органів, які уповноважені в межах компетенції, передбаченої КПК України, здійснювати досудове розслідування кримінальних проступків (далі - дізнавач).

Стаття 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» визначає статус і призначення Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. Так, Військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Стаття 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» встановлює основні завдання Служби правопорядку

При цьому у статі 3 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» зазначено, що забороняється покладати на Службу правопорядку завдання, не передбачені цим Законом. Ніякі виняткові обставини або накази чи розпорядження посадових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності військовослужбовців Служби правопорядку.

Стаття 8 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України» встановлює функції Служби правопорядку

Згідно статті 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, виходячи зі змісту статті 214 Кримінального процесуального кодексу України, Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення ІНФОРМАЦІЯ_3 не є органом, уповноваженим вносити відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Водночас, слід зазначити, що слідчий суддя не може виконувати абсолютно формальну функцію судового примусу осіб вносити до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви і повідомлення, які ними отримуються.

У зв`язку із зазначеним, виходячи з того, що при зверненні із заявою про кримінальне правопорушення заявником усіх вимог кримінального процесуального закону дотримано не було, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність оскаржуваної бездіяльності та про відсутність достатніх правових підстав для задоволення скарги.

Виходячи із вищевикладеного, слідчий суддя, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 94 Кримінального процесуального кодексу України, дійшла висновку про відмову у задоволенні скарги у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 303, 306-307, 309, 376, 392, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

У Х В А Л И Л А:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 19 січня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1