Справа №: 398/4318/25
провадження №: 1-кс/398/1400/25
УХВАЛА

Іменем України

"30" вересня 2025 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001146 від 11.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Василівка Іллінецького району Вінницької області, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, неодруженого, на утриманні малолітній чи неповнолітніх дітей не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проходить службу у Збройних Силах України на посаді сапера у військовому званні «солдат», у військовій частини НОМЕР_1 , раніше судимий: 07.04.2023 року Іллінецьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.125 ККУ України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.5 ст.407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

Клопотання обґрунтоване тим, що у провадженні СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області перебувають матеріали об`єднаного кримінального провадження №0001146 від 11.07.2025 за ознаками складу кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5 ст.407 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 31.05.2025 самовільно залишив розташування військової частини.

Відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 01.05.2024 солдата ОСОБА_5 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в складі команди військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, з моменту відправлення 15.06.2024 до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 15.06.2024, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Надалі, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 183 від 15.06.2024 солдата ОСОБА_5 , призначеного відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану від 24.02.2022 №64/2022, Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 та у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на посаду сапера 1-го інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 3-го механізованого батальйону у військовому званні «солдат» ВЧ НОМЕР_1 з 15.06.2024 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення, визнано таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Проходячи військову службу на посаді сапера 1-го інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат» ОСОБА_5 як військовослужбовець відповідно до ст. ст. 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Згідно зі ст. ст. 2, 127, 128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_5 також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Так, з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, у відповідності до Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 року, Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24.02.2022 року затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-IX від 24.02.2022 року, почав діяти воєнний стан в Україні, який неодноразово безперервно продовжувався указами Президента України та діяв до теперішнього часу.

За викладеного вище, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації на посаді сапера 1-го інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 3-го механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», умисно діючи в порушення вимог ст. ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, 31.05.2025 самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , яка дислокувалася поблизу населеного пункту АДРЕСА_3 , без поважних причин, в умовах воєнного стану, перебуваючи в різних місцях, та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано як самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем, 1-го інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 3-го механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно та цілеспрямовано, в порушення вимог п. п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-ХІІ від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України №622 від 21.08.1998, не пізніше 10.07.2025, більш точного часу під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебуваючи в районі Донецької області, незаконно придбав шляхом знайдення в місцях безпосереднього вогневого контакту з ворогом збройними формуваннями російської федерації, одна стандартну тротилову шашку 200 гр. яка відповідно до висновку експерта складається з вибухової речовини 2,4,6 - тринітротолуон та придатна до вибухового перетворення. Далі ОСОБА_5 не маючи на те передбаченого законом дозволу, незаконно переніс та в подальшому зберігав вказану вибухову речовину за адресою свого місця проживання: АДРЕСА_4 до моменту вилучення працівниками поліції під час огляду місця події 10.07.2025 об 20 год. 06 хв.

Вказані дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано як незаконне носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України

29.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України.

Підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 на думку слідчого є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, а також наявність ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, адже у разі направлення до суду обвинувального акту відносно нього та визнання його судом винним, йому може загрожувати позбавлення волі строком від п`яти до десяти років, оскільки підозрюваний вчинив два тяжкі кримінальні правопорушення у сфері злочинів проти громадської безпеки та злочин проти встановленого порядку несення військової служби, то ж він розуміє про необхідність відбуття реального покарання у разі визнання його винуватим. Крім того ОСОБА_5 ніде офіційно не працює. Джерела доходу не відомі. Вказаний ризик додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, що не виключає можливості у підозрюваного здійснити спробу перетину межі військового зіткнення та залишитися на окупованій території України, що фактично виключить можливість його розшуку та притягнення до кримінальної відповідальності або взагалі надасть йому можливість залишити окуповану територію України та виїхати до російської федерації; незаконно впливати на свідків з метою уникнення покарання, шляхом залякування, підкупу, шантажу, погроз, до дачі неправдивих показів та викривлення обставин, які підлягають доказуванню; вчинити нові кримінальні правопорушення, оскільки вчинив два тяжкі кримінальні правопорушення, посередньо характеризується за місцем свого проживання, вчиняє психологічне насильство відносно своєї цивільної дружини, що свідчить про зухвалість особи підозрюваного.

До судового засідання, на виконання вимог ч.2 ст.184 КПК України, підозрюваному надані копії клопотання про застосування запобіжного заходу та копії матеріалів, якими обґрунтовується клопотання.

На підставі ч. 5 ст. 27 КПК України забезпечується повне фіксування судового засідання та процесуальних дій за допомогою звуко- та відеозаписувальних технічних засобів.

Слідчий у судовому засіданні підтримав клопотання посилаючись на обставини викладені в ньому, просив його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні підтримали клопотання, просили його задовольнити та застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 у судовому засіданні із пред`явленою йому підозрою погодився частково. Зазначив, що він дійсно самовільно залишив військову частину, підставою для цього стало те, що через страх він відмовився виконувати наказ свого командира, який полягав у направлені його у зону бойових дій для виконання бойового завдання. Після його відмови командир сказав йому забиратись геть і після цього він просто залишив військову частину та повернувся додому. При цьому, він заперечив, що зберігав за місцем проживання тротилову шашку. Він дійсно деякий час проживав за адресою, де було вилучено шашку, але на час проведення обшуку вже деякий час проживав за іншою адресою, ніякої зброї в будинку не залишав.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За положеннями статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Європейський суд з прав людини у рішення від 21 квітня 2011 року по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 вказав, що «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Судом встановлено, що 11.07.2025 року органом поліції розпочато кримінальне провадження № 0001146 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.5 ст.407 КК України.

Як свідчить витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні №0001146, 10.07.2025 до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області надійшла заява від ОСОБА_6 , про те, що ОСОБА_5 , погрожував останній. Виїздом на місце події, за згоди ОСОБА_6 , було оглянуто домоволодіння, яке належить ОСОБА_7 та під час огляду в господарському приміщенні в глечику виявлено поліетиленовий пакет, у якому знаходився предмет з маркуванням «Тротиловая шашка 200г» коричневого кольору, який було вилучено. Крім того, було встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_5 31.05.2025 року самовільно залишив розташування військової частини.

29.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ч. 5 ст. 407 КК України.

Клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 порушено з метою запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, з урахуванням обставин, передбачених ст. 178 КПК України.

Зібрані в ході досудового розслідування докази, зокрема: витяг з ЄРДР №0001146 від 11.07.2025 року; рапорт чергового Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області від 10.07.2025 року №17367; заяву ОСОБА_7 від 10.07.2025 року протокол огляду місця події від 10.07.2025 року, під час якого було оглянуто домоволодіння, розташоване за адресою: АДРЕСА_4 ; висновок експерта №КСЕ-19/112-25/1069 від 24.07.2025 року; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.06.2024 року №183; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.11.2024 року №343; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.11.2024 року №358; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.12.2024 року №364; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.05.2025 року №3700; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.05.2025 року №154; рапорт командира НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 02.06.2025 року з проханням призначити службове розслідування; письмові пояснення командира 1 інженерно-саперного відділення інженерно-саперного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 від 02.06.2025 року; письмові пояснення командира інженерно-саперного взводу 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 від 04.06.2025 року; службова характеристика на ОСОБА_5 , складена командиром 9 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 03.06.2025 року; медична характеристика на ОСОБА_5 , складена начальником медичного пункту НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 від 04.06.2025 року; акт службового розслідування від 06.06.2025 року; рішення командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2025 року про проведення службового розслідування; доповідь т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем за мобілізацією солдатом ОСОБА_5 ; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2025 року №169; витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.06.2025 року №2040 "Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби солдатом ОСОБА_10 "; витяг із книги обліку тимчасово відсутнього і тимчасово прибулого особового складу військової частини НОМЕР_1 реєстраційний №28 СТ.4.8.15 за номенклатурою 2025 року; картка соціально-демографічних даних військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 ; обліково-послужна картка солдата ОСОБА_5 ; лист-доведення до відома солдата Гусятинського статтей Кримінального кодексу України; довідка про доходи ОСОБА_5 , який проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ; військовий квиток серія НОМЕР_3 ОСОБА_5 ; повідомлення ОСОБА_5 про зміну раніше повідомленої підозри та нову підозру у вчинення кримінального правопорушення від 29.08.2025 року; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_5 від 29.08.2025 року, згідно якого останній з пред`явленою підозрою згоден, свідчать про наявність в діях ОСОБА_5 обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263, ч.5 ст.407 КК України.

Розглянувши питання існуючих ризиків, на які посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Ризик переховуватися від органу досудового розслідування та суду, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, полягає в тому, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.263 та ч. 5 ст. 407 КК України, які відповідно до ст.12 КПК України є тяжкими злочинами, вчинені в умовах воєнного стану, раніше не судимий, неодружений, міцних соціальних зв`язків не має, має постійне місце реєстрації, яке знаходиться за межами Кіровоградської області, місця свого фактичного проживання часто змінює, а тому існують ризики, що перебуваючи на волі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності. Таке твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Іллійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Вказаний ризик додатково підвищується військовою агресією РФ проти України, та дією на всій території України воєнного стану.

Також з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 після залишення місця служби не працює, законних джерел доходу не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за злочин проти життя та здоров`я особи, характеризується, як особа, рівень дисципліни якої потребує уваги, що може свідчити про не готовність підозрюваного до самокерованої правослухняної поведінки та ризик вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Щодо ризику впливу на свідків, слід зазначити, що клопотання не містить жодного протоколу допиту свідків та пояснень, на яких саме свідків може незаконно впливати підозрюваний, їх прізвища, ім`я, по батькові, місце роботи, проживання, та якою інформацією володіють такі свідки, отже вказаний ризик органом досудового розслідування не доведений.

З огляду на встановлені обставини, слідчий суддя вбачає доведеними обставини, визначені п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 194 КПК України, тобто наявність обґрунтованої підозри та наявність існування ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Зазначені ризики унеможливлюють застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених статтями 179, 181 КПК України, а саме особистого зобов`язання та домашнього арешту.

При цьому, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті у вигляді тримання під вартою.

Частиною 3 статті 183 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Разом із цим, згідно положень ч. 4 ст. 185 КПК України, під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

Враховуючи, викладене, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та запобігання вказаним ризикам, слідчий суддя вважає за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

При цьому, слідчий суддя виходить із наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, і застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою надає перевагу необхідності забезпечення не тільки прав підозрюваного, а й високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого - з моменту затримання.

За наведених обставин, слідчий суддя вважає за необхідне визначити строк тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, з моменту затримання ОСОБА_5 , а саме з 30.09.2025 року.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 184, 185, 194, 197, 209, 371, 372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001146 від 11.07.2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.10.2025 року.

Початок строку тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з часу його фактичного затримання 30.09.2025 року.

Строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначити до 29.10.2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Вручити копію ухвали учасникам судового провадження негайно після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_4 та прокурора Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали проголошено 02.10.2025 року о 16 год 30 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1