Справа № 305/4145/25
Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.01.2026 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді матеріали судового провадження 11-сс/4806/911/25, за апеляційною захисника-адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Рахівськогорайонного суду Закарпатської області від 17.12.2025.

Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу та застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 14.02.2026 з визначенням застави - 400 (чотириста) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1211200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) грн, щодо:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, несудимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК Україн.

Цією ж ухвалою, у разі внесення застави на ОСОБА_6 покладено обов`язки: прибувати до слідчого чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому зареєстрований та проживає, без дозволу органу досудового розслідування чи суду; повідомляти орган досудового розслідування чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до ГУ ДМС в Закарпатській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування зі свідками по кримінальному провадженню.

З клопотання вбачається, що у провадженні СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, що внесені 04.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000457 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 , у липні 2025 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не відома), маючи умисел, спрямований на незаконне переправлення громадян України через державний кордон України поза визначеними пунктами пропуску, розуміючи встановлений порядок перетину державного кордону, порушуючи вимоги законів України «Про державний кордон України», «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 57 від 27.01.1995, достовірно знаючи, що з 24.02.2022, у відповідності до Закону України «Про правовий режим воєнного стану»,

-2-

в Україні введено режим воєнного стану, на період дії якого чоловікам громадянам України, віком від 18 до 60 років, обмежено виїзд за межі України, крім військовозобов`язаних, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення, домовився з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та невстановленими досудовим розслідуванням особами чоловічої статі, про спільне вчинення незаконного переправлення чотирьох громадянин України через державний кордон України, шляхом сприяння їхньому переміщенню з м. Коломия Івано-Франківської області та с. Богдан Рахівського району, до ділянки державного кордону України з Румунією поблизу с. Богдан Рахівського району Закарпатської області, за грошову винагороду у сумі 8000 доларів США, 7000 доларіав США, 5000 доларів США, 2000 доларів США.

У липні 2025 року, (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_12 , про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон за грошову винагороду у сумі 5000 доларів США та надала вказівку ОСОБА_12 прибути до с. Богдан Рахівського району. 22.07.2025 ОСОБА_12 , за вказівкою невстановленої досудовим особи чоловічої статі, прибув до ділянки дороги у с. Богдан (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлено), де невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі, супроводила та поселила ОСОБА_12 до господарського приміщення неподалік будинку № 65 А по вул. Довбуша у с. Богдан, та повідомила про необхідність очікувати подальші вказівки.

У липні 2025 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_13 , про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон за грошову винагороду у сумі 7000 доларів США та надала вказівку ОСОБА_13 прибути до м. Коломия Івано-Франківської області. 23.07.2025 після прибуття ОСОБА_13 до м. Коломия, невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі надала вказівку ОСОБА_13 поселитись до готелю «Diamond de luxe» за адресою: м. Коломия, вул. Валова, 36.

Також, у липні 2025 року (більш точна дата та час досудовим розслідуванням не встановлені), невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі повідомила ОСОБА_14 , про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон за грошову винагороду у сумі 2000 доларів США та надала вказівку ОСОБА_14 прибути до м. Коломия Івано-Франківської області. 23.07.2025 після прибуття ОСОБА_14 до м. Коломия, невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі надала вказівку ОСОБА_14 поселитись до готелю «Diamond de luxe» за адресою: м. Коломия, вул. Валова, 36. 24.07.2025 ОСОБА_9 , разом з невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, згідно до попереднього розподілу ролей щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон, прибули на автомобілі марки «Volkswagen golf» з номерним знаком НОМЕР_1 , до м. Коломия. 24.07.2025 близько 18 год, на ділянці автодороги поблизу готелю «Diamond de luxe» за адресою: м. Коломия, вул. Валова, 36, на виконання вказівки ОСОБА_9 та невстановленої досудовим розслідуванням особи чоловічої статі, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 сіли до них у салон автомобіля марки «Volkswagen golf» з номерним знаком НОМЕР_1 та продовжили свій рух у напрямку с. Лазещина Рахівського району. У подальшому, 24.07.2025 під час руху в напрямку центру с. Лазещина,

-3-

неподалік стаціонарного блок-посту Національної поліції України у с. Лазещина, Рахівського району, ОСОБА_9 надав ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вказівку вийти з автомобіля і прослідувати до ОСОБА_6 та невстановленої досудовим розслідуванням особи чоловічої статі. Після чого, з метою подальшого незаконного переправлення осіб через державний кордон, ОСОБА_6 та невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі, знаходячись на ділянці дороги поблизу будинку № 246 у с. Лазещина, надали вказівку ОСОБА_13 та ОСОБА_14 піти у їх супроводі ділянкою лісу в обхід стаціонарного блок-посту Національної поліції України у с. Лазещина, Рахівського району. Після обходу блок-посту у супроводі ОСОБА_6 та невстановленої досудовим розслідуванням особи чоловічої статі, на ділянці дороги неподалік будинку № 255 у с. Лазещина, ОСОБА_13 та ОСОБА_14 сіли назад до автомобіля марки «Volkswagen golf» з номерним знаком НОМЕР_1 , та разом з ОСОБА_9 та невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі, продовжили свій рух у напрямку с. Богдан Рахівського району.

24.07.2025 (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений) ОСОБА_9 , спільно з невстановленою досудовим розслідуванням особою чоловічої статі доставили на автомобілі марки «Volkswagen golf» з номерним знаком НОМЕР_1 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до ділянки дороги неподалік с. Богдан Рахівського району (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), звідки ОСОБА_11 , на мотоциклі невстановленої досудовим розслідуванням марки, доставив ОСОБА_13 та ОСОБА_14 до ділянки гірської місцевості та поселив їх у господарському приміщенні поблизу будинку АДРЕСА_2 , з метою їх подальшого незаконного переправлення через державний кордон.

24.07.2025 невстановлена досудовим розслідуванням особа чоловічої статі, повідомила ОСОБА_15 , про можливість організації його незаконного переправлення через державний кордон за грошову винагороду у сумі 8000 доларів США та надала ОСОБА_15 номер телефону ОСОБА_10 24.07.2025 близько 22 год, ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_15 , з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон, прибути до с. Отинія, Коломийського району Івано-Франківської області. 25.07.2025 близько 10 год ОСОБА_15 , діючи за попередньою вказівкою ОСОБА_10 , прибув до ділянки автодороги у с. Отинія, Коломийського району (більш точне місце досудовим розслідуванням не встановлене), де ОСОБА_10 надав вказівку ОСОБА_15 сісти до салону автомобіля марки «Geely Emgrand» з номерним знаком НОМЕР_2 , за кермом якого знаходився ОСОБА_10 , після чого вони продовжили свій рух у напрямку с. Лазещина Рахівського району. 25.07.2025 близько 12 год, ОСОБА_10 з метою уникнення контролю працівників Національної поліції України та Державної прикордонної служби України, надав поради ОСОБА_15 щодо його поведінки на блок-постах та надалв вказівку сидіти під ковдрою поблизу задніх сидінь автомобіля марки «Geely Emgrand» з номерним знаком НОМЕР_2 , під час проїзду через стаціонарний пост поліції у с. Лазещина Рахівського району Закарпатської області. 25.07.2025 близько 13 год ОСОБА_10 , з метою подальшого незаконного переправлення через державний кордон, доставив ОСОБА_15 на автомобілі марки «Geely Emgrand» з номерним знаком НОМЕР_2 , до ділянки дороги неподалік будинку № 2 по вул. Л. Українки у с. Богдан Рахівського району, після чого ОСОБА_15 на прохання ОСОБА_10 передав грошові кошти у сумі 1000 доларів США, як частину грошової винагороди за його незаконне переправлення через державний кордон. У подальшому, з вказаної ділянки дороги ОСОБА_11 , на мотоциклі невстановленої досудовим розслідуванням марки, доставив ОСОБА_15 до ділянки гірської місцевості та поселив його у господарському приміщенні поблизу будинку АДРЕСА_2 , з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон.

-4-

25.07.2025 у вечірній період доби (більш точний час досудовим розслідуванням не встановлений), ОСОБА_11 , на мотоциклі невстановленої досудовим розслідуванням марки, доставила ОСОБА_12 з ділянки дороги у с. Богдан, до ділянки гірської місцевості та поселив його у господарському приміщенні поблизу будинку АДРЕСА_2 , з метою його подальшого незаконного переправлення через державний кордон. Однак, 26.07.2025 близько 12 год, працівниками Державної прикордонної служби України у господарському приміщенні поблизу будинку АДРЕСА_2 , було виявлено ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , яких у подальшому затримано та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

27.10.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий зазначив, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких злочинів та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 07 до 09 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 03 років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_6 , усвідомлюючи тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведення його вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення. З урахуванням наведеного слідчий вважав, що більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а тому просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Задовольняючи клопотання, слідчий суддя ухвалу мотивувала тим, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відноситься до категорії тяжких, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до 03 років із конфіскацією майна та існуванням ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою визначила ОСОБА_6 заставу в розмірі 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, дійшовши висновку про наявність у даному випадку виключного випадку, яка на думку слідчого судді у разі її внесення є необхідною і достатньою для забезпечення виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат ОСОБА_7 просить ухвалу слідчого судді від 17.12.2025 скасувати в частині розміру застави та постановити нову ухвалу, якою зменшити її розмір в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що передбачений п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 1-4, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України. Вважає ухвалу слідчого необґрунтованою, прийнятою без належного з`ясування всіх обставин, які необхідно з`ясувати при обранні запобіжного заходу. Вказує, що роль ОСОБА_6 зводиться тільки до супроводу ОСОБА_13 та ОСОБА_14 ділянкою лісу в обхід стаціонарного блокпосту Національної поліції України у с. Лазещина Рахівського району. Сумнівність протоколів впізнання ОСОБА_6 по фотознімках за участю свідків, їх показання не є вагомими доказами, які мають вирішальне значення щодо

-5-

документування протиправної діяльності ОСОБА_6 . При цьому, доказів того, що ОСОБА_6 отримував від них грошові кошти за сприяння незаконному переправленню цих осіб через державний кордон немає. Також відсутні будь-які матеріали проведення НСРД відносно ОСОБА_6 щодо цих обставин. Крім того, викладені обставини, на підставі яких слідчий суддя дійшла висновку про наявність кількох ризиків, зазначених у клопотанні слідчого і посилання на матеріали, що підтверджують ці обставини є надуманими, не відповідають дійним обставинам провадження, ґрунтуються на припущеннях. Ризик переховування від органів досудового розслідування, не доведений прокурорм під час розгляду клопотання. Посилання в оскаржуваній ухвалі слідчого судді, як на наявність ризику, на той факт, що ОСОБА_6 можуть бути відомі способи перетинання кордону поза межами пунктів пропуску, з метою переховування від органу досудового розслідування та суду, є припущеннями, які жодними доказами не доведені. Наявність ризику впливу на свідків, іншого підозрюваного, обвинуваченого у цьому ж кримінальному провадженні є припущенням, оскільки вже проведено всі невідкладні слідчі та процесуальні дії. Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення не підтверджено належними доказами, слідчий суддя дублюючи зміст клопотання слідчого висловила припущення. Крім того, розмір застави є завідомо непомірним для підозрюваного, оскільки злочин передбачений ч. 3 ст. 332 КК України є тяжким, однак у відповідності до ст. 45 КК України не відноститься до корупційних, а також не відноситься до кримінальних правопорушень, пов`язаих з корупцією, а вчинений з корисливих мотивів, тому на думку сторони захисту слідчим суддею безпідставно не було застосовано максимальну межу застави, визначену п. 2 ч. 5 ст. 182 КК України, яка є достатньо значною і достатньою для гарантування належної процесуальної поведінки підозрюваного. Таким чином, слічий суддя не в повній мірі врахувала вимоги ч. 4 ст. 182, ст. 178 КПК України, не взяла до уваги дані про особу підозрюваного, оскільки у провадженні наявні дані, які вказують на можливість зменшення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника-адвоката ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, пояснення прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Судове рішення стосовно обрання запобіжного заходу повинно відповідати вимогам ст. 370 КПК України, тобто повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та містити, як чітке визначення законодавчих підстав для його обрання, так і дослідження та обґрунтування достовірності обраних підстав у контексті конкретних фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, врахування особи підозрюваного та інших обставин, в тому числі ризиків, наведених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

За приписами до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів д

-6-

осудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що в разі обрання іншого більш м`якого запобіжного заходу підозрюваний, обвинувачений може ухилитися від слідства або суду, знищити речові докази, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність. При цьому суд повинен врахувати обставини, які вказані в ст. 178 КПК України.

В порядку ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно положень ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційний суд вважає, що слідчий суддя повною мірою дотрималася вказаних вимог закону при розгляді клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Розглядаючи дане клопотання, слідчий суддя належно дослідила та перевірила наведені у ньому доводи щодо обґрунтованості підозри та наявності ризиків, які власне, викликали необхідність вжити заходи для забезпечення кримінального провадження шляхом застосування підозрюваній особі запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали, слідчим суддею встановлено, що у провадженні СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області перебувають матеріали кримінального провадження, що внесені 04.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000457 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

-7-

27.10.2026 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 17.12.2025 за клопотанням старшого слідчого СВ Рахівського РВП ГУ НП в Закарпатській області щодо підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід тримання під вартою на строк до 14.02.2026 та визначено заставу 400 (чотириста) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) грн.

При вирішенні питання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав уважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і такий висновок підтверджується перевіреними слідчим суддею доказами, яким дана належна оцінка.

Відповідно до положень ст. 177, 183 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання переховування від органів досудового розслідування чи вчинення іншого кримінального правопорушення, незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити вище вказані дії.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше несудимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Як встановила слідчий суддя, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, яке відносяться до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, перебуваючи на волі ОСОБА_6 з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інші кримінальні правопорушення, що свідчить про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно до вимог ст. 177 КПК України правовою підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою злочину, а також наявність зазначених в законі ризиків.

Наявні докази, які містяться в матеріалах судового провадження дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на цій стадії досудового розслідування є підтвердженою. В ході кримінального провадження обставини, які мають бути достатніми для обґрунтування підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення на момент вручення були наявними і підтверджуються доказами,

-8-

зібраними у ході досудового розслідування, а саме: показаннями свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками та іншими матеріалами кримінального провадження.

Разом з тим, перевіряючи наявність обґрунтованої підозри, колегія суддів виходить з того, що сукупність матеріалів кримінального провадження на даній стадії досудового розслідування, є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу, оскільки обґрунтованість підозри - це не акт притягнення особи до відповідальності, а сукупність даних, які переконують об`єктивного спостерігача, що особа могла бути причетною до вчинення конкретного злочину.

Така позиція суду випливає й із практики Європейського Суду з прав людини про те, що «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, визначає наявність обставин або відомостей, які б переконали неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин.

Органом досудового розслідування надано докази, які на даній стадії є достатніми для визначення поняття обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 . Однак, дослідження доказів з метою визнання їх такими, що можуть бути покладені в основу винуватості особи у вчиненні того чи іншого злочину відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування про, що обґрунтовано зазначено в ухвалі слідчого судді.

Вагомість наявних доказів на підтвердження обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, на цій стадії досудового розслідування доведена прокурором та сумнівів у колегії суддів щодо їх повноти та достатності не викликає.

Тому, доводи апеляційної скарги про те, що додані до клопотання докази не є достатніми для підтвердження причетності ОСОБА_6 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, колегія суддів відхиляє як безпідставні і такі, що не знаходять свого підтвердження.

Відповідно до сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

З огляду на викладене, враховуючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому кримінального правопорушення, мотив та спосіб його вчинення, його надзвичайну небезпеку для суспільства та наслідки, які могли настали, а також існуючі в даному провадженні ризики, особу підозрюваного, апеляційний суд приходить до висновку, що прокурором в судовому засіданні суду першої інстанції була доведена неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, що в ухвалі про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 найсуворішого запобіжного заходу обґрунтовано прийняла до уваги слідчий суддя.

Слідчий суддя, застосовуючи щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою, в повній мірі дотрималася вимог ст. 194 КПК України, врахувала обставини, які мають значення при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу щодо підозрюваного, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

-9-

Колегія суддів уважає такі висновки слідчого судді правильними, оскільки тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення та ймовірне покарання, яке загрожує підозрюваному в разі доведення його вини, дають підстави для обрання підозрюваному саме такого запобіжного заходу.

Даний вид запобіжного заходу є співмірним з існуючими ризиками, відповідає даним про особу підозрюваного та тяжкості пред`явленої йому підозри, зможе у повній мірі забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та унеможливить настання ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, що виключають можливість застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 заходу у виді тримання під вартою апеляційним судом під час апеляційного розгляду скарги не встановлено.

При цьому апеляційний суд, враховує, що Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

При прийнятті рішення апеляційний суд враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 60 рішення ЄСПЛ «Боротюк проти України», а тому вважає обґрунтованим висновок суду щодо необхідності обрання підозрюваному ОСОБА_6 на даній стадії кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для запобігання існуючим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону та правовими позиціями ЄСПЛ.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає рішення слідчого судді про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою законним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги про те, що ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не доведені, апеляційний суд відхиляє як такі, що не знаходять свого підтвердження, оскільки наведені вище обставини беззаперечно свідчать про те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі, з метою уникнення кримінальної відповідальності може вдатися до вчинення дій, спрямованих на переховування від органу досудового розслідування та суду, незаконний вплив на свідків та інших учасників кримінального провадження, вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому, відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів враховує і те, що навіть якщо підозрюваний і не має на меті ухилятися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків чи інших учасників у цьому ж провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, однак, обставини, за яких ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, його тяжкість та інші наведені вище обставини, дають обґрунтовані підстави уважати, що такі ризики мають місце, і їх запобіганню буде достатнім лише запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Окрім того, колегія суддів констатує, що всупереч доводів апеляційної скарги, визначений слідчим суддею підозрюваному розмір застави є таким, що співвідноситься з даними про особу підозрюваного, обставинами кримінального правопорушення, а тому відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зазначеним у ч. 4, 5 ст. 182 КПК України.

-10-

Враховуючи характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , а також його високий ступінь суспільної небезпеки, роль підозрюваного у вчиненні інкримінованого йому злочину, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про визначення підозрюваному ОСОБА_6 застави в розмірі саме 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, як альтернативи застосованому йому запобіжному заходу у виді тримання під вартою.

Такий розмір застави, на думку колегії суддів, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного та підстав уважати його завідомо непомірним для підозрюваного, колегія суддів не вбачає.

Апеляційний суд погоджується з висновком слідчого судді про те, що даний випадок є виключним і застава в розмірах встановлених ч. 5 ст. 182 КПК України не здатна забезпечити виконання особою покладених на неї обов`язків.

При цьому колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

У зв`язку з чим, безпідставними і такими, що не впливають на висновки слідчого судді в частині визначення розміру застави та не дають підстав для зменшення такого, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про те, що визначений ОСОБА_6 розмір застави є непомірним для нього, оскільки не відповідає його майновому стану, і при цьому в ухвалі відсутнє обґрунтування виключності випадку, який виправдовує визначений слідчим суддею розмір застави.

Апеляційний суд вважає, що встановлений слідчим суддею підозрюваному ОСОБА_6 розмір застави 400 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним і достатнім, у разі його внесення, для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене вимоги апеляційної скарги захисника щодо скасування ухвали слідчого судді про застосування до нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою та зменшення розміру застави задоволенню не підлягають.

Також враховується і те, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено і обвинувальний акт щодо ОСОБА_6 направлено до Рахівського районного суду Закарпатської області для розгляду по суті.

Порушень норм кримінального процесуального закону, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, апеляційний суд не вбачає.

Таким чином, рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, вирішено з дотриманням вимог ст. 177, 178, 182, 183 КПК України, ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені достатніми даними, дослідженими та оціненими слідчим суддею, а тому апеляційна скарга захисника-адвоката ОСОБА_7 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення колегія суддів також, враховує вимоги ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; положення ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що під час апеляційного розгляду стороною захисту не надано таких доказів, які б могли вплинути на висновки слідчого судді та апеляційного суду, і будь-яких клопотань із цього приводу не заявлялось.

-11-

Керуючись ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скару захисника-адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Рахівського районного суду Закарпатської області від 17.12.2025 щодо ОСОБА_8 , - без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді