УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 року

м. Київ

справа № 369/2175/15

провадження № 51 - 4410 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2025 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 30 липня 2025 року,

встановив:

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2025 року, залишеною без зміни ухвалою Київського апеляційного суду від 30 липня 2025 року, відмовлено у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_5 про перегляд вироку Києво-Святошинського районного суду Київської області від 09 грудня 2015 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 за ст. 286 ч. 2 КК України за нововиявленими обставинами та повернуто заяву особі, яка її подала.

У касаційній скарзі захисник просить поновити йому строк на касаційне оскарження і просить переглянути судові рішення в касаційному порядку.

Згідно з вимогами ст. 426 ч. 2 КПК України касаційна скарга на судові рішення може бути подана протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Правило дотримання трьохмісячного строку на касаційне оскарження судових рішень з дня її проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, передбачене ст. 426 ч. 2 КПК України, надає потенційному заявникові достатньо часу для роздумів стосовно подачі касаційної скарги, чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції. Це правило чітко визначає як для осіб, так і для органів влади період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Європейський суд з прав людини у рішеннях від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» та від 29 жовтня 2015 року в справі «Устименко проти України» неодноразово наголошував, що одним з основних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу

«res judicata», тобто принципу остаточності рішення.

Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Відповідно до ст. 117 ч. 1 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою суду.

Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать

від волевиявлення особи, що подала апеляційну скаргу, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Зазначені обставини мають бути підтверджені належними та допустимими доказами.

З наявної в матеріалах провадження інформації вбачається, що захисник ОСОБА_5 30 липня 2025 року був присутній під час розгляду справи судом апеляційної інстанції та був обізнаний про результати розгляду його апеляційної скарги на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2025 року, однак звернувся з касаційною скаргою до Верховного Суду лише 17 листопада 2025 року.При цьому захисник причину пропуску строку ним обґрунтовує тим, що засуджена ОСОБА_4 отримала копію ухвали апеляційного суду лише 18 серпня 2025 року, а відтак вважає, що останнім днем оскарження судового рішення є 18 листопада 2025 року.

Проте, захисник є самостійним учасником кримінального провадження, який був присутній під час постановлення ухвали апеляційного суду, при цьому не надає належних обґрунтувань щодо причин пропуску строку, які перешкодили йому вчасно подати касаційну скаргу, а посилається на отримання копії оскаржуваної ухвали

засудженою ОСОБА_4 , яка не зверталась до Верховного Суду з касаційною скаргою та не просила поновити їй строк на касаційне оскарження.

Останнім днем оскарження цього судового рішення для захисника ОСОБА_5 було 03 листопада 2025 року. Так, захисник у прохальній частині касаційної скарги просить поновити строк на касаційне оскарження, проте не вказує на поважність пропуску ним цього строку, а касаційна скарга не містить належного обґрунтування таких причин пропуску.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини,

які не залежали від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах установленого законом або судом строку.

Поважних причин, які б перешкоджали захиснику ОСОБА_5 оскаржити судові рішення у передбачений законом трьохмісячний строк, у касаційній скарзі захисника не наведено і відповідних доказів не зазначено.

Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не знаходить підстав

для поновлення захиснику ОСОБА_5 строку на касаційне оскарження судових рішень.

Відповідно до ст. 429 ч. 3 п. 3 КПК України касаційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку касаційного оскарження і суд касаційної інстанції

за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Повернення касаційної скарги не позбавляє захисника права повторного звернення до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень із зазначенням причин, які перешкодили подати касаційну скаргу у передбачений законом строк

та які, на думку особи, є поважними.

Керуючись статтями 427, 429 КПК України, Верховний Суд

постановив:

Відмовити захиснику засудженої ОСОБА_4 - адвокату ОСОБА_5 у поновленні строку на касаційне оскарження ухвали Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2025 року та ухвали Київського апеляційного суду від 30 липня 2025 року.

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_5 на вказані судові рішення повернути особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3