Справа № 353/958/25
Провадження № 1-кс/353/3/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 січня 2026 рокум.Тлумач

Слідчий суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявниці ОСОБА_3 та її представника адвоката ОСОБА_4 ,

начальника сектору дізнання Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області - ОСОБА_5 ,

розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 19.12.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000076, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулась в суд з скаргою, в якій просила скасувати постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 19.12.2025 року про відмову у визнанні її потерпілою у кримінальному провадженні № 0000076, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Свою скаргу обґрунтовувала тим, що 16.07.2025 року вона зверталась до ГУНП в Івано-Франківській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення. Оскільки відомості про вчинення кримінального провадження не було внесено, вона зверталась до слідчого судді з відповідною скаргою. Однак, до розгляду скарги, поліцією до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року було внесено відомості про кримінальне провадження № 0000076 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Зазначила, що ОСОБА_6 була дружиною її покійного брата ОСОБА_7 . ОСОБА_8 перенесла інсульт, внаслідок чого їй паралізувало праву сторону, а тому вона фізично не могла підписати договір довічного утримання, укладений 25.10.2024 року між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 . Такими діями невідомих осіб їй було завдано майнову та моральну шкоду. Зокрема майнова шкода полягає у тому, що вона могла б претендувати на спадщину за законом після смерті ОСОБА_6 , а моральна шкода полягає в тому, що вона з ОСОБА_6 були у хороших відносинах, часто зустрічались, разом з чоловіком допомагали їй обробляти город, привозили продукти, а тому вважає, що ОСОБА_6 сказала б їй про наявність опікуна, з яким укладено договір довічного утримання. Вважає постанову дізнавача незаконною, невмотивованою та такою, що підлягає скасуванню.

02.01.2026 року ухвалою слідчого судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області відкрито провадження з розгляду даної скарги та призначено судове засідання на 10 год. 00 хв. 05.01.2026 року. Також вказаною ухвалою слідчого судді зобов`язано Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області подати слідчому судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 матеріали досудового розслідування кримінального провадження № 0000076, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 скаргу підтримала повністю, просила її задовольнити з підстав викладених у ній. Також зазначила, що вона не зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , а також не проживала разом з нею на час відкриття спадщини. Будь-яких доказів, які б свідчили, що вона є або може бути спадкоємцем майна померлої ОСОБА_6 будь-якої черги спадкування, не надала. Ствердила, що у зв`язку з укладенням договору довічного утримання між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 їй завдана матеріальна шкода, як спадкоємцю за законом. Також в судовому засіданні ОСОБА_3 не могла пояснити в чому саме полягає завдана їй моральна шкода. Вважає себе потерпілою, оскільки вона є близькою родичкою померлої ОСОБА_3 .

В судовому засіданні представник заявниці ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 скаргу підтримав з підстав викладених у ній. Просив скаргу задовольнити. Погодився з тим, що заява про визнання ОСОБА_3 потерпілою є недостатньо обґрунтованою, оскільки в ній не зазначено, яким чином та яка саме шкода їй завдана цим кримінальним правопорушенням.

Начальник сектору дізнання Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні скарги за безпідставністю, оскільки постанова від 19.12.2025 року про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000076, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України є законною та обґрунтованою. Зазначив, що наразі в цьому кримінальному провадженні призначено почеркознавчу експертизу, тобто ще не доведено, що підпис ОСОБА_6 в договорі довічного утримання є підробленим.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження № 0000076, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому розслідуванні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Судом встановлено, що сектором дізнання Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000076, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Зокрема, витяг з ЄРДР містить інформацію про те, що 22.10.2025 року до Відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області надійшов рапорт ДОП відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області про те, що договір довічного утримання (догляду) від 25.10.2024 року, укладений між ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , складений у м. Тлумач Івано-Франківського району Івано-Франківської області, містить ознаки підробки.

19.12.2025 року ОСОБА_3 звернулась до Відділення поліції №5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області з заявою, в якій просила визнати її потерпілою у кримінальному провадженні 0000076, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. При цьому в цій заяві ОСОБА_3 не зазначила, якої саме шкоди їй завдано (моральної чи матеріальної), не вказала на обставини завдання такої шкоди, не зазначила, які її права були порушені цим кримінальним правопорушенням.

Постановою начальника сектору дізнання Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 19.12.2025 року відмовлено у визнанні потерпілою ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000076, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України. Зокрема, за результатами розгляду заяви ОСОБА_3 було встановлено відсутність завданої їй шкоди, а тому не було підстав для визнання її потерпілою. Також було враховано, що у заяві ОСОБА_3 не зазначено вид шкоди та докази, що її підтверджують.

Зважаючи на викладені обставини (факти) у скарзі, враховуючи наведені законодавчі норми, скаржниця ОСОБА_3 , має право оскаржити постанову дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, при цьому процесуальний строк оскарження постанови не пропущений, оскільки вона отримала її 27.12.2025 року, а звернулась до суду з відповідною скаргою 02.01.2026 року.

Згідно з ст. 8 КПК України, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Згідно п. 42 рішення Європейського Суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України», розтлумачено, що за ст. 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Частинами 1, 2 статті 9 КПК України визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Вимогами ч. 1 ст. 40-1 КПК України, передбачено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Згідно положень ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У рішенні ЄСПЛ «Шмалько проти України» п. 33 та «Далбан проти Румунії» п. 44 визначено, що термін «потерпілий» у сенсі статті 34 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод означає особу, яка безпосередньо постраждала від дії чи бездіяльності, яка є предметом судового розгляду.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 110 КПК України, передбачено, що мотивувальна частина рішення слідчого, викладеного у формі постанови повинна містити відомості про мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

З аналізу постанови дізнавача про відмову у визнанні потерпілим слідує, що останнім належним чином дотримано вимоги ст. 110 КПК України, в частині відповідного обґрунтування та зазначення мотивів винесення постанови із посиланням на норми КПК України, а отже дізнавач діяв в межах наданих йому повноважень та згідно норм чинного законодавства.

Обґрунтовуючи постанову про відмову у визнанні потерпілим дізнавач зазначив, що заява про визнання ОСОБА_3 потерпілою, не містить належного документального підтвердження нанесення їй будь якої шкоди, в т.ч. матеріально та/або моральної. Аналогічних доказів не долучено ОСОБА_3 та її представником і в судовому засіданні. Проте ОСОБА_3 , звертаючись до дізнавача з заявою про визнання її потерпілою, повинна була зазначити, яка саме шкода їй була завдана цим кримінальним правопорушенням, вказати її вид, зазначити обставини її завдання та обґрунтувати це відповідними доказами.

Крім того слідчий суддя звертає увагу, що скаржниця ОСОБА_3 не є стороною оспорюваного договору довічного утримання та не є близькою родичкою ОСОБА_6 . Будь-яких доказів, які б свідчили про те, що ОСОБА_3 є спадкоємцем будь-якої черги після смерті ОСОБА_6 , прийняла або могла прийняти спадщину за законом шляхом звернення до нотаріальної контори або шляхом постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, слідчому судді під час судового розгляду скарги не надано. Вказані обставини позбавляють суд можливості встановити факт завдання ОСОБА_3 матеріальної шкоди, її склад та розмір. Також скаржницею та її представником під час судового розгляду не було обґрунтовано, яка саме була завдана моральна шкода, в чому саме вона полягала, її характер та обсяг.

Також слід зазначити, що в цьому кримінальному провадженні 18.12.2025 року була призначена почеркознавча експертиза, яка має встановити чи підпис ОСОБА_6 в договорі довічного утримання був підроблений чи ні. А тому звернення ОСОБА_3 з заявою про визнання її потерпілою є дещо передчасним.

Отже слідчий суддя, вважає оскаржувану постанову законною, винесеною з дотриманням положень кримінального процесуального законодавства та з дотримання прав особи у кримінальному провадженні.

При цьому, слідчий суддя бере до уваги, що згідно ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого. Слідчий та прокурор самостійно обирають тактику проведення слідчих дій. Слідчий здійснює свої повноваження, відповідно до вимог КПК України, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється (ст.40 КПК України).

Аналізуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваної постанови. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 19.12.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000076, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, слід відмовити.

Згідно з ч. 3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову начальника сектору дізнання Відділення поліції № 5 (м. Тлумач) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 від 19.12.2025 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0000076, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.10.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддяОСОБА_10