Справа № 709/2234/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2026 року с-ще Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

До Чорнобаївського районного суду Черкаської області із Золотоніської окружної прокуратури надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження № 0000038, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Клопотання мотивовано тим, що вказане кримінальне провадження розпочато на підставі заяви ОСОБА_5 щодо можливих, на його думку, протиправних дій представників ФГ «Весна», які завдали йому значної шкоди.

В ході досудового розслідування ОСОБА_5 визнано потерпілим, проведено його допит, а також низки осіб у якості свідків, здійснено комплекс оперативно-розшукових заходів та ряд слідчих дій, однак вказані заходи не дали позитивних результатів, зокрема встановити осіб, причетних до скоєння цього кримінального правопорушення не виявилося за можливе. Станом на момент звернення до суду із зазначеним клопотанням строки давності притягнення до кримінальної відповідальності закінчилися.

У зв`язку з цим прокурор просив закрити вказане кримінальне провадження на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, а саме у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому.

Представник потерпілого проти задоволення клопотання заперечив з огляду на неправильну кримінально-правову кваліфікацію цього кримінального правопорушення. Ствержував про вчинення шахрайства в особливо великих розмірах, що є особливо тяжким злочином, а тому строки давності не закінчилися.

Заслухавши прокурора та представника потерпілого, дослідивши матеріали досудового розслідування, суд дійшов такого висновку.

Під час досудового розслідування потерпілий ОСОБА_5 стверджував, що внаслідок шахрайських дій невстановлених осіб йому завдано збитки у розмірі 2550000,00 гривень, які він передав ФГ «Весна» у позику на підставі договорів позики від 03 і 14 жовтня 2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 190 КК України (тут і далі в редакції станом на 03 і

14 жовтня 2014 року) заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот сорока годин, або виправними роботами на строк до двох років, або обмеженням волі на строк до трьох років.

Згідно з ч. 2 цієї ж статті Кодексу шахрайство, вчинене повторно, або за попередньою змовою групою осіб, або таке, що завдало значної шкоди потерпілому, - карається штрафом від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк від одного до двох років, або обмеженням волі на строк до п`яти років, або позбавленням волі на строк до трьох років.

Частиною 4 цієї ж статті Кодексу встановлено, що шахрайство, вчинене в особливо великих розмірах або організованою групою, - карається позбавленням волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому у примітці ст. 185 КК України визначалося, що у ст.ст. 185-187 та 189-191, 194 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається злочин, що вчинений однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину.

Станом на 03 і 14 жовтня 2014 року особливо великий розмір складав

365400,00 гривень і більше (600 х податкову соціальну пільгу, що становила

609,00 гривень).

За таких обставин відомості про вказане кримінальне правопорушення були внесені до ЄРДР з попередньо кваліфікацією за ч. 4 ст. 190 КК України.

В силу вимог ч. 5 ст. 12 КК України вказане кримінальне правопорушення було віднесене до особливо тяжких злочинів.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільнялася від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Аналогічні строки покарання і звільнення від кримінальної відповідальності передбачені і станом на теперішній час діючою редакцію КК України.

Станом на момент звернення прокурора до суду з клопотанням про закриття кримінального провадження п`ятнадцятирічний строк давності притягнення до кримінальної відповідальності не закінчився.

Водночас завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосовувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

З процесуальних документів досудового розслідування вбачається, що низка слідчих дій проводилася у цьому кримінальному провадженні з кваліфікацією за ч. 1

ст. 190 КК України, проте матеріали досудового розслідування відповідної постанови про перекваліфікацію не містять.

Проте постановою старшого слідчого СВ Чорнобаївського РВ УМВС

ОСОБА_6 від 25 березня 2015 року злочинні дії винної особи у цьому кримінальному провадженні перекваліфіковано з ч. 1 на ч. 4 ст. 190 КК України.

В подальшому постановою старшого слідчого СВ Чорнобаївського ВП Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_6 від 20 лютого 2017 року злочинні дії винної особи у цьому кримінальному провадженні перекваліфіковано з ч. 4 на ч. 2 ст. 190 КК України.

Разом з тим, на думку суду, мотивувальна частина вказаної постанови слідчого не відповідає вимогам п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, оскільки не містить мотивів її прийняття, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

З огляду на викладене у суду є обґрунтовані сумніви щодо обґрунтованості та правильності кримінально-правової кваліфікації у цьому кримінальному провадженні.

Пунктом 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається, зокрема, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті.

Частиною 4 цієї ж статті Кодексу передбачено, що закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 3-1 ч. 1 цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 5-8, 10

ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

У постанові від 23 лютого 2021 року у справі № 397/42/20 ККС ВС зазначив, що у положенні п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Враховуючи наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності кримінально-правової кваліфікації у цьому кримінальному провадженні, суд позбавлений можливості констатувати, що строк давності притягнення до кримінальної відповідальності станом на зараз дійсно закінчився.

За таких обставин суд дійшов висновку, що клопотання прокурора про закриття кримінального провадження є передчасним, а тому у його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 284, 314, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження - відмовити.

Матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні

№ 0000038, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08 лютого 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1