ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада2025 року

м. Київ

справа № 463/5991/20

провадження № 51-5511зно20

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду (далі - Суд, колегія суддів) у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 17 травня 2022 року.

Зміст судових рішень

1. Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 липня 2020 року у справі № 463/5991/20 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

2. Ухвалою судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 липня 2020 року у справі № 463/5991/20 у зв`язку з тим, що вона не може бути предметом перегляду за нововиявленими обставинами; перегляд за нововиявленими обставинами ухвал слідчого судді кримінальним процесуальним законом не передбачений.

3. Ухвалою Львівського апеляційного суду від 01 квітня 2022 року ухвалу судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_6 - без задоволення.

4. ОСОБА_6 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просив скасувати вказані судові рішення та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

5. Колегія суддів Верховного Суду ухвалою від 17 травня 2022 року відмовила у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою скаржника ОСОБА_6 на ухвалу Львівського апеляційного суду від 01 квітня 2022 року.

6. Ухвалою від 08 листопада 2022 року колегія суддів Верховного Суду постановила відмовити у відкритті провадження за заявою ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали цього Суду від 17 травня

2022 року.

7. ОСОБА_6 звернувся до Суду із заявою, в якій просив у порядку ст. 379 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) виправити допущену описку в ухвалі Верховного Суду від 17 травня 2022 року, оскільки ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року постановив «суддя», а не «слідчий суддя», як зазначено в ухвалі суду касаційної інстанції.

8. Надалі ухвалою колегії суддів Верховного Суду від 22 липня 2025 року постановлено виправити описку, допущену в ухвалі колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 17 травня

2022 року, та вважати правильним посилання на ухвалу судді Личаківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року замість неправильного «слідчого судді».

Вимоги заяви і узагальнені доводи особи, яка її подала

9. ОСОБА_6 звернувся до суду касаційної інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 17 травня 2022 року. Посилаючись на норми ч. 2 ст. 459 КПК України, заявник просить зазначену ухвалу касаційного суду скасувати та вирішити питання про відкриття касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Львівського апеляційного суду від 01 квітня 2022 року. За змістом заяви нововиявленою обставиною ОСОБА_6 вважає той факт, що, як зазначено в ухвалі Верховного Суду від 22 липня 2025 року про виправлення описки в ухвалі цього суду від 17 травня 2022 року, ухвалу Личаківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року постановив «суддя», а не «слідчий суддя».

Позиції інших учасників судового провадження

10. Прокурор проти задоволення заяви ОСОБА_6 заперечила.

Мотиви Суду

11. Відповідно до пунктів 4, 5 ч. 2 ст. 462 КПК України у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами зазначаються: обставини, що могли вплинути на судове рішення, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою, під час судового розгляду; обґрунтування з посиланням на обставини, що підтверджують наявність нововиявлених обставин, та зміст вимог особи, яка подає заяву до суду.

12. Згідно з положеннями ч. 2 ст. 459 КПК України нововиявленими обставинами визнаються: 1) штучне створення або підроблення доказів, неправильність перекладу висновку і пояснень експерта, завідомо неправдиві показання свідка, потерпілого, підозрюваного, обвинуваченого, на яких ґрунтується вирок; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення вироку чи постановлення ухвали, що належить переглянути; 4) інші обставини, які не були відомі суду на час судового розгляду при ухваленні судового рішення і які самі по собі або разом із раніше виявленими обставинами доводять неправильність вироку чи ухвали, що належить переглянути.

13. Нововиявленими можуть бути визнані обставини, які об`єктивно існували на момент ухвалення відповідних судових рішень, але не були відомі та не могли бути відомі суду та особі, яка звертається із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами, під час судового провадження, і стали відомі вже після ухвалення відповідного судового рішення.

14. За обставин цього провадження описка, допущена у тексті ухвали касаційного суду, про перегляд якої порушує питання ОСОБА_6 , не є нововиявленою обставиною у розумінні ч. 2 ст. 459 КПК України. Судове рішення, у позначенні суб`єкта винесення якого допущено описку в ухвалі Верховного Суду, було предметом ревізії колегії суддів касаційного суду під час вирішення питання про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_6 , суб`єкт і мотиви ухвалення цього рішення - ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року, були відомі як заявнику ОСОБА_6 , так і колегії суддів Верховного Суду, яка постановила ухвалу від 17 травня 2022 року.

15. Колегія суддів зауважує, що процедураперегляду судових рішень за нововиявленим обставинами за своєю правовою природою не є повторним розглядом справи по суті, повторною апеляцією чи касацією, вона не передбачає нового встановлення фактичних обставин кримінального провадження та усунення суперечностей у доказах. У цьому випадку суд лише перевіряє наявність передбачених у ч. 2 ст. 459 КПК України обставин, на які учасники судового провадження посилаються як на нововиявлені, та надає оцінку тому, чи могли вказані обставини, що не були відомі суду на час розгляду справи, вплинути на правильність рішення суду, яке належить переглянути.

16. Зазначене узгоджується з принципом юридичної визначеності, на необхідності дотримання якого неодноразово наголошував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема, у справі «Желтяков проти України» від 09 червня 2011 року. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру.

17. У заяві ОСОБА_6 не наведено таких обставин, які в розумінні положень ст. 459 КПК України є нововиявленими для перегляду ухвали Верховного Суду від 17 травня 2022 року, тому його заява задоволенню не підлягає.

18. Також колегія суддів касаційного суду звертає увагу на те, що Конституційний Суд України у Рішенні від 10 квітня 2024 року № 5-р(ІІ)/2024 визнав таким, що відповідає Конституції України (є конституційним) припис ч. 1 ст. 459 КПК України, який не містить заборони на перегляд за нововиявленими обставинами будь-яких видів судових рішень, що набрали законної сили. Разом із тим, стосовно ухвал слідчих суддів, додержання принципу остаточності судового рішення зумовлює право на їх перегляд за нововиявленими обставинами лише за наявності істотних та переконливих передумов для такого перегляду.

19. Спираючись на висновки Конституційного Суду України в рішенні № 5-р(ІІ)/2024, об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду в постанові від 24 лютого 2025 року (справа № 991/7253/23) сформувала правозастосовну позицію, за якою ухвала слідчого судді може бути переглянута слідчим суддею під час досудового розслідування за нововиявленими обставинами, зазначеними у ч. 2 ст. 459 КПК України, коли вона безпідставно обмежує конституційні права та свободи людини і її подальша чинність суперечитиме меті здійснення кримінального судочинства, а також якщо вона не втратила законної сили внаслідок спливу строку її дії або внаслідок її виконання та відсутні інші засоби правового захисту цих прав і свобод (апеляційне оскарження, періодичний перегляд, нове звернення тощо).

20. Згідно з вимогами кримінального процесуального закону ОСОБА_6 не був позбавлений права повторного звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність Територіального управління Державного бюро розслідувань щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Також він мав можливість на підставах та умовах, передбачених КПК України, оскаржити ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 липня 2020 року в апеляційному порядку, про що було зазначено в резолютивній частині цієї ухвали.

21. Із наявних у Верховному Суді даних убачається, що ухвала Личаківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року, якою відмовлено у відкритті кримінального провадження за нововиявленими обставинами за заявою ОСОБА_6 про перегляд ухвали слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 13 липня 2020 року, була предметом перегляду слідчого судді. Ухвалою від 10 жовтня 2024 року слідчий суддя Личаківського районного суду м. Львова відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Личаківського районного суду м. Львова від 15 лютого 2022 року. Верховний Суд постановою від 17 квітня 2025 року підтвердив законність ухвали Львівського апеляційного суду від 24 жовтня 2024 року, якою відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 10 жовтня 2024 року.

22. Таким чином, у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_6 не був позбавлений доступу до правосуддя. Національне законодавство встановлює судовий контроль за рішеннями, діями та бездіяльністю суб`єктів владних повноважень правоохоронних органів, у тому числі й ревізію судових рішень судів нижчих інстанцій вищими. А скасування ухвали Верховного Суду від 17 травня 2022 року, про перегляд якої порушується питання заявником, не призведе до досягнення процесуальної мети.

23. З огляду на вищенаведене заява ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 441, 442, 459, 467 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Заяву ОСОБА_6 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 17 травня 2022 року залишити без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3