Справа № 755/6429/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" грудня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дніпровського районного суду міста Києва кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000286 від 25 березня 2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, з середньою спеціальною освітою, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21 березня 2025 року вироком Дніпровського районного суду міста Києва за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи засудженим 21 березня 2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України, на шлях виправлення не став, та протягом року після засудження вчинив ті самі дії, передбачені ч. 2 ст. 309 КК України, за наступних обставин.

Так, 25 березня 2025 року близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Чорних Запорожців, 26, на земельній ділянці знайшов фрагмент блістера з двома таблетками світлого кольору.

Будучи особою, що періодично вживає наркотичні засоби, ОСОБА_3 зрозумів, що у знайденому фрагменті блістеру з двома таблетками світлого кольору міститься наркотична речовина, обіг якої заборонено - метадон (фенадон).

У цей час, у ОСОБА_3 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), без мети збуту.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), ОСОБА_3 , знайдений ним фрагмент блістеру з двома таблетками помістив до правої кишені спортивних штанів, у які був одягнений, та зберігаючи його при собі направився у власних справах, вчинивши тим самим незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), без мети збуту.

У той же день, 25 березня 2025 року близько 16 години 54 хвилини за адресою: м. Київ, вул. Дашкевича, 2, працівниками поліції було зупинено ОСОБА_3 , який повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб, обіг якої обмежено - метадон (фенадон).

У подальшому, у період часу з 17 години 16 хвилин до 17 години 24 хвилин за адресою м. Київ, вул. Дашкевича, 2, співробітниками поліції проведено обшук затриманої особи, в ході якого у ОСОБА_3 виявлено та вилучено з правої кишені штанів, в які він був одягнений, фрагмент блістеру з двома таблетками світлого кольору, в якому знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою 0,044 гр., який ОСОБА_3 незаконно зберігав, без мети збуту.

Як вбачається з даних, що містяться у висновку судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-25/18400-НЗПРАП від 27 березня 2025 року:

« 1. У наданих на дослідження таблетках виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено.

2. У наданих на дослідження таблетках виявлено наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон). Надані на дослідження таблетки містять по 0,022 г метадону.

Загальна маса метадону (фенадону) в перерахунку на 2 (дві) таблетки становить становить - 0,044 г.

Метадон (фенадон), згідно зі Списком №1 «Наркотичні засоби, обіг, яких обмежено» Таблиці 2 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року (зі змінами), є наркотичним засобом, обіг якого обмежено.

Згідно наказу МОЗ України №188 від 01 серпня 2000 року «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу-метадон, настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини невеликого розміру - 0,02 г та не перевищує 20,0 г, що є граничною величиною великого розміру.»

Таким чином, ОСОБА_3 своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у пред`явленому обвинуваченні та підтвердив фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, зазначені в обвинувальному акті, а саме: дату, час, місце, спосіб вчинення кримінального правопорушення, та показав суду, що 25 березня 2025 року близько 16 години 30 хвилин він знайшов блістер з двома таблетками. Він приймав участь у бойових діях, потім почав вживати наркотичні засоби, тому зрозумів, що у блістері знаходиться наркотичний засіб - метадон. Він підняв цей блістер та поклав до правої кишені штанів, для власного вживання, без мети збуту. Невдовзі після цього його зупинили працівники патрульної поліції, на питання чи має він при собі заборонені речовини, він повідомив, що зберігає при собі наркотичний засіб. Після чого, на місце була викликана слідчо-оперативна група, яка вилучила в нього психотропну речовину. Він був засуджений вироком Дніпровського районного суду міста Києва, до покарання у вигляді пробаційного нагляду, але мав тільки перший раз іти відмічатися. Він щиро розкаюється у вчиненому просить його не позбавляти волі.

Винність обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, повністю підтверджується його показаннями та щирим каяттям.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснені судом у судовому засіданні учасникам судового провадження.

За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини справи та кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст обставин справи, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, а тому суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням, зібраних досудовим слідством матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 , тих, що стосуються вирішення питання про долю речових доказів, процесуальних витрат, а також даних висновку експертизи матеріалів, речовин та виробів, в яких викладені та посвідчені відомості, що мають значення для встановлення фактів і обставин даного кримінального провадження.

Крім того, винність ОСОБА_3 , який не оспорював фактичні обставини справи, у вчиненні інкримінованого йому злочину знайшла повне підтвердження під час судового розгляду.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 309 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за цією статтею.

Вирішуючи питання про призначення ОСОБА_3 покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення (а саме, його класифікацію за ст. 12 КК України, особливості й обставини вчинення: форму вини, мотив і мету, спосіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали), дані про особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав, щиро розкаявся, активно сприяв органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення, не працює, під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом та на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше судимий, вчинив кримінальне правопорушення не відбувши покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року, від його дій не настало тяжких наслідків.

Обставиною, яка, відповідно до вимог ст. 66 КК України, пом`якшує покарання ОСОБА_3 - судом визнано щире каяття обвинуваченого та активне сприяння органу досудового розслідування у розкритті кримінального правопорушення.

Обставин, які відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжують покарання ОСОБА_3 - органом досудового розслідування не встановлено.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з метою виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, обвинуваченому ОСОБА_3 слід призначити покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретним їх обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого. Даний вид покарання буде справедливим для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчиненню нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

При призначенні покарання, суд враховує положення ч.1 ст.69 КК України, які надають повноваження суду у виключних випадках призначити більш м`яке покарання, ніж мінімальне покарання, передбачене законом за відповідний злочин, лише «за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, (…) призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Ці обставини в своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. (ВС/ККС у справі № 629/2739/18 від 03.02.2021).

Однак, органом досудового слідства та судом не були встановлені обставини, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а тому відсутні підстави для призначення ОСОБА_3 покарання із застосування ст. 69 КК України.

Крім того, відповідно до вимог ст. 75 КК України, при призначенні покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, якщо суд дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням,(….).

З урахуванням вищенаведеного, підстави для застосування до ОСОБА_3 положень ст. 75 КК України - відсутні.

Крім того, відповідно до вимог ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків має бути більше від покарання, призначеного за нове кримінальне правопорушення, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Відповідно до вимог п. а-1 ч. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю кримінальних правопорушень та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні пробаційного нагляду.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, за яке він засуджується цим вироком, не відбувши покарання призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року, яким він засуджений за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у вигляді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, то при призначенні остаточного покарання необхідно застосувати вимоги ст. 71, 72 КК України.

На думку суду, саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретним обставинам, встановленим під час розгляду кримінального провадження, даним про особу обвинуваченого, буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 , сприятиме попередженню вчинення ним нових кримінальних правопорушень та відповідатиме принципу індивідуалізації покарання.

Запобіжний ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години по 06 годину наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого, з покладенням відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, на ОСОБА_3 обов`язків: не відлучатися із населеного пункту - м. Києва без дозволу прокурора або суду; прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 21 березня 2025 року, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний ОСОБА_3 у вигляді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години по 06 годину наступного дня, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога» в регіоні проживання обвинуваченого, з покладенням відповідно до вимог ч. 5 ст. 194 КПК України, на ОСОБА_3 обов`язків: не відлучатися із населеного пункту - м. Києва без дозволу прокурора або суду; прибувати до суду за першою вимогою; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, до набрання вироком законної сили - залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу його затримання для відбування покарання, після набрання цим вироком законної сили.

Речовий доказ у кримінальному провадженні: наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон), масою - 0,044 г (який після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів поміщено до спец. пакету № 0023158), який відповідно до квитанції № 023963, зберігається у камері схову речових доказів Дніпровського УП ГУНП в м. Києві - знищити

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів за № СЕ-19/111-25/18400 - НЗПРАП від 27 березня 2025 року у сумі 3183 (три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя ОСОБА_1