Справа № 215/3903/16-к
1-кп/215/191/25
У Х В А Л А

Іменем України

12 грудня 2025 року Тернівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

Учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

представників потерпілої

адвокатів ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6

захисників, адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №1 в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 000659 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.12.2015 р. за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, мас на утриманні малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2 , працює заступником директора благодійного фонду «Злачні пажиті», раніше не судимого, проживаючого за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 ,

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.12.2015 приблизно о 09.00 годині ОСОБА_6 , керуючи власним автомобілем «Dacia Solenza» реєстраційний номер НОМЕР_1 рухався в крайній лівій смузі по сухому асфальтобетонному покриттю проїзної частини вул. Мусоргського з боку вул.Тимірязєва в напрямку вул. Стасова в Тернівськом районі міста Кривого Рогу.

В цей же час, у попутному із водієм ОСОБА_6 напрямку, виконуючи перевезення пасажирів по міському маршруту № 230 в крайній правій смузі, рухався автобус «Mercedes-Benz 312D», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_10 в салоні якого, зокрема, серед інших пасажирів знаходилась ОСОБА_11 .

В ході подальшого руху вказаних транспортних засобів, водій ОСОБА_6 , продовжуючи рухатись в крайній лівій смузі, знаходячись навпроти будинку №35 та маючи об`єктивну можливість в повному обсязі спостерігати за дорожньою обстановкою, перед зміною напрямку руху не переконався, що це буде безпечним та не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, перед поворотом праворуч завчасно, не зайнявши відповідне крайнє праве положення, раптово почав виконувати маневр повороту праворуч в напрямку заїзду до дворової території зазначеного будинку, чим грубо порушив вимоги правил безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001р. згідно з якими:

«п. 10.1. - Перед початком руху, персстроюванням га будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що не буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

«п. 10.4 - Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою».

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_6 вимог зазначених пунктів Правил дорожнього руху України, виконання яких-виключало б настання дорожньо- транспортної події, водій ОСОБА_12 , уникаючи зіткнення, застосував екстрене гальмування, при якому в салоні керованого ним автобусу відбулося падіння пасажира ОСОБА_11 .

В результаті дорожньо-транспортної події потерпіла ОСОБА_11 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого перелому лівої ключиці зі зміщенням, закритого перелому шийки лівого стегна зі зміщенням, що призвело до формування хибного суглоба з порушенням функції ходи, після травматичної контрактури лівого тазостегнового суглобу значного ступеню. За своїм характером виявлені ушкодження відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою постійної втрати загальної працездатності більше 1/3. Допущені водієм ОСОБА_6 порушення вимог п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

Таким чином ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_8 надала письмове клопотання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності в порядку ст.49 КК України, та про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Обвинувачений ОСОБА_6 клопотання захисника підтримує та просить звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор в судовому засіданні не заперечує проти закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Суд, перевіривши матеріали кримінального провадження, вислухавши обвинувачену та її захисника, думку учасників кримінального провадження, вважає, що існують законні підстави для звільнення ОСОБА_13 від кримінальної відповідальності.

Відповідно до п. 2-3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло десять років - у разі вчинення тяжкого злочину;

За змістом зазначеної норми звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності застосовується за таких умов: 1) вчинення особою злочину; 2) з дня вчинення злочину до набрання вироком законної сили минули визначені ч. 1 ст. 49 КК України строки давності; 3) особа не ухилялася від досудового слідства або суду; 4) особа до закінчення зазначених у ч. 1 ст. 49 КК України строків не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого злочину.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України та за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого, засудженого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 284, ч. 3 ст. 285, ч. 4 ст. 286, ч. 3 ст. 288 КПК України якщо під час здійснення судового провадження за обвинувальним актом сторона кримінального провадження звертається до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання та, у випадку встановлення передбачених у ст. 49 КК України підстав і відсутності заперечень з боку обвинуваченого, закрити кримінальне провадження, звільнивши особу від кримінальної відповідальності. Відповідне рішення судом приймається у формі ухвали.

Отже системне тлумачення норм кримінального та процесуального закону свідчить про те, що до особи можуть бути застосовані положення ст. 49 КК України у випадках, передбачених цією статтею та за наявності клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому таке клопотання подається стороною кримінального провадження, а не виключно підозрюваним, обвинуваченим або засудженим. Разом з тим кримінальний процесуальний кодекс вказує на обов`язковість згоди обвинуваченого на звільнення його саме від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

Злочин, передбачений ч.2 ст.286 КК України, належить до тяжкого злочину, а, отже, строк давності притягнення особи до кримінальної відповідальності відповідно до п.4 ч.1 ст. 49 КК України становить десять років.

З матеріалів справи вбачається, що кримінальне правопорушення, у якому обвинувачувався ОСОБА_6 було вчинено 08 грудня 2015 року, тобто станом на 12.12.2025 минуло понад десять років з моменту його вчинення.

Судом відповідно до ст. 285 КПК України ОСОБА_6 роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, яка не є реабілітуючою. Обвинуваченому також роз`яснено, що у разі якщо він заперечує проти цього, судове провадження проводиться в повному обсязі в загальному порядку.

Обвинувачений підтвердив, що йому зрозуміла як суть обвинувачення, так і підстава звільнення від кримінальної відповідальності, яка не є реабілітуючою, на що надав свою згоду.

Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності. При цьому, визнання обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення чинним законодавством не передбачено.

Згідно матеріалів кримінального провадження, перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Оскільки обвинувачений надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення даного кримінального правопорушення закінчився, тому суд вважає необхідним задовольнити клопотання захисника ОСОБА_8 .

Ухвалою суду від 06.12.2017 було закрито провадження по справі за позовом ОСОБА_11 до ОСОБА_6 , Страхової компанії ПрАТ «Провідна», ТОВ «Приваттранс» - про стягнення витрат на лікування та моральної шкоди в зв`язку зі смертю потерпілої ОСОБА_11 02.11.2017 р. і відсутністю правонаступництва а.с.223-224 т.4.

Крім того, нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру.

Питання про скасування арешту майна суд вирішує одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, відповідно до ст.174 КПК України.

Запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого у виді особистого зобов`язання втратив свою дію.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 44, 49 КК України, ст.ст.284, 285, 286, 288, 314, 369-372, 395 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника ОСОБА_8 про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності - задовольнити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Кримінальне провадження за № 000659 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 08.12.2015 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України на підставі ст.49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності, закрити.

Речові докази:

Автобус «Mercedes-Benz 312D», реєстраційний номер НОМЕР_2 , переданий у володіння та користування, залишити в користуванні ОСОБА_14 .

CD-R диски (3 шт.) з відомостями ПрАТ «Київстар» та з відеозаписом повідомлення про підозру зберігати в матеріалах кримінального провадження

Скасувати арешт на автобус «Mercedes-Benz 312D», реєстраційний номер НОМЕР_2 який належить ОСОБА_15 , та використовується ОСОБА_14 в частині заборони розпорядження автомобілем.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя: