Провадження № 1-кс/946/2475/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2025 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 ,

за участю: слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Жовтневе Болградського району Одеської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 23.08.2007 Болградським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням;

- 17.01.2008 Болградським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України приєднано частину не відбутого покарання та призначене остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі;

- 22.07.2010 Болградським районним судом Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. Відповідно до ст. 71 КК України приєднано частину не відбутого покарання та призначене остаточне покарання у виді 3 років та 6 місяців позбавлення волі;

- 27.12.2016 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 1 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 11 років позбавлення волі;

- 14.07.2020 Казанківським районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 11 років 1 місяця позбавлення волі,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.194 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове слідство по кримінальному провадженню № 0001223 від 09.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194 КК України.

Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу, 16.08.2025 близько о 03:20 годині, знаходячись за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Мистецька, кут вул. В. Великого, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом прав власності інших осіб та з метою умисного пошкодження чужого майна, а саме торгівельних павільйонів № 1514 та № 1516, усвідомлюючи характер свого суспільно небезпечного діяння та наслідки його настання, за допомогою занесення стороннього джерела запалювання, підпалив фасад торгівельних павільйонів № 1514 та №1516, на який заздалегідь розлив легкозаймисту речовину, що призвело до їх займання та пошкодження.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, не ставши очікувати настання бажаних ним наслідків, чим завершив здійснення всіх умисних, цілеспрямованих дій, які вважав необхідними для умисного пошкодження майна, а саме торгівельних павільйоні № НОМЕР_1 та № 1516, що належать ПП «Дольче Віта Груп», та перебувають у користуванні ОСОБА_6 , чим спричинив ПП «Дольче Віта Груп» майнову шкоду на суму 10 000 грн.

31.10.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за ознаками: умисного пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду, 26.11.2025 року було обрано відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на строк до 31.12.2025 року.

Постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури строк досудового слідство було продовжено до 3- х місяців, тобто до 31.01.2025 року.

У зв`язку із наявністю ризиків, визначених ст. 177 КПК України, слідчий та прокурор просять продовжити строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_5 до 31.01.2026, із забороною ОСОБА_5 залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин наступної доби та продовжити покладені на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України: прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали заявлене клопотання, просили його задовольнити. Зазначили, що факт події та причетності підозрюваного підтверджується матеріалами кримінального провадження, наявні всі підстави для продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 у зв`язку із обґрунтованістю підозри та підтвердженням наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. На даний момент підозра є обґрунтованою.

Підозрюваний в судовому засіданні зазначив, що з клопотанням згоден, не заперечує проти задоволення.

Вислухавши слідчого, прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 необхідно задовольнити з наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області здійснюється досудове слідство по кримінальному провадженні №0001223 від 09.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 194 КК України.

31.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, за ознаками: умисного пошкодження чужого майна, вчинене шляхом підпалу.

Обґрунтованість повідомлення про підозру ОСОБА_5 підтверджується зібраними під час досудового розслідування у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події, протоколом допиту свідків, протоколом обшуку, протоколом проведення слідчих експериментів за участі свідків, протоколом пред`явлення для впізнання за фотознімками, протоколом допиту підозрюваного, протоколом проведення слідчого експерименту за участі підозрюваного, протоколом перегляду відеозапису.

Сукупність отриманих доказів з точки зору їх достатності та взаємозв`язку свідчить про обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194 КК України, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до10 років та який відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Слідчим суддею Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 26.11.2025 року у справі № 946/9578/25 відносно підозрюваного ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступної доби із покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст.194 КПК України, строком до 31.12.2025 року.

Постановою керівника Ізмаїльської окружної прокуратури строк досудового слідство було продовжено до 3- х місяців, тобто до 31.01.2025 року.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході судового засідання прокурор зазначив, що необхідно продовжити обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 у зв`язку з наявністю ризиків передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_5 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 УПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Аналіз представлених доказів об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року).

В даному випадку слідчий суддя вважає доведеним існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду, що у тому числі обумовлюється й тяжкістю можливого покарання.

Відтак, у даному кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання особі одного із запобіжних заходів, передбачених ст.176 КПК України.

Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, висловлено позицію, викладену у п.1 листа за №511-550/0/4-13 від 04.04.2013 року, згідно якої, вирішуючи питання про застосування, продовження, зміну або скасування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя, суд щоразу зобов`язаний: здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону; враховувати, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканість, гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року (Конвенція), а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ); при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року у справі «Харченко проти України») тощо.

Згідно з вимогами п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції та практики ЄСПЛ (рішення від 25.03.1999 року у справі «Ніколова проти Болгарії», рішення від 06.11.2008 року у справі «Єлоєв проти України»), обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

При вирішенні питання про обрання (продовження) запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст.178 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини «розумна підозра у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у ст. 5 параграфу 1(с) Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, передбачає «наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин» (див. рішення O'Hara v. United Kingdom of 16 October 2001, § 34). Розумна підозра, згадана в ст. 5 § 1(с) Конвенції, не означає, що винуватість підозрюваного має бути встановлена на цій стадії. Саме у чіткому доведенні як події, так і характеру того злочину, у якому підозрюється особа, і полягає мета розслідування (див. рішення N.C. v. Italy of 11 January 2001, §45).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створіть загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу або в майбутньому. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови достатньої вірогідності їх здійснення.

Як обов`язковий критерій застосування запобіжного заходу ризик кримінального провадження має прогностичний характер, його визначення у конкретний проміжок часу спрямоване на усунення негативного впливу на кримінальне провадження в майбутньому. Безумовно, наявність заявлених ризиків має обґрунтовуватися. Однак в переважній більшості випадків, враховуючи їх вірогідний характер, класичні категорії доказування, притаманні судовому процесу, при їх обґрунтуванні не застосовуються. При встановленні ризиків кримінального провадження слідчий суддя застосовує стандарт достатності підстав вважати, що підозрюваний може вдатися до дій на шкоду кримінальному провадженню. Оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, слідчий суддя має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи.

Так, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 буде мати можливість переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1), оскільки розуміє, що за вчинення вказаного тяжкого кримінального правопорушення йому може бути призначене покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років. Враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, підозрюваний може спробувати переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнути відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Також, підозрюваний може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, оскільки згідно ст. 23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно, а тому ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на свідків, зокрема шляхом прохань або погроз змушувати надати суду неправдиві показання з метою створення сприятливих для себе умов для уникнення відповідальності та покарання за вчинений злочин.

Крім того, перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5), зокрема і з метою приховування обставин вчинення вказаного кримінального правопорушення а також, оскільки, підозрюваний офіційно не працевлаштований, та як наслідок, в нього відсутні постійні джерела доходу та відсутнє постійне місце роботи, у зв`язку з чим, останній може продовжувати свої злочинні діяння.

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» 24.02.2022 року на всій території України запроваджено воєнний стан.

Крім того, суд враховує, обставини, передбачені ч.1 ст.178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів у матеріалах кримінального провадження, що вказують на причетність до вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваної не перешкоджає застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою; відсутність у підозрюваної міцних соціальних зв`язків.

Вищевказані обставини свідчать про те, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать виконання підозрюваним своїх обов`язків та не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Крім того, слідчий суддя наголошує, що обрання запобіжного заходу не має на меті покарання підозрюваного, а обраний запобіжний захід має слугувати забезпеченням виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням ризикам, встановленим статтею 177 КПК України.

Строки запобіжного заходу не можуть перевищувати 60 днів, а також строків досудового слідства, у зв`язку з чим запобіжні заходи можуть бути застосовані відповідно до строку закінчення досудового слідства та на строк, що не перевищує 60 діб.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 193, 194, 196 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання старшого слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області, про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити застосування до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною йому залишати своє місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 23 години 00 хвилин до 05 годин 00 хвилин наступної доби строком до 31.01.2026 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала слідчого судді про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію 31 січня 2026 року.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Повний текст ухвали проголошено 23.12.2025р. о 10:20 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1