Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області
Справа № 173/3572/25
Номер провадження1-кп/173/66/2026
УХВАЛА

іменем України

повний текст

29 січня 2026 року м. Верхньодніпровськ

Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

опотерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

при розгляді у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження (ЄРДР № 0000018 від 01.02.2024) за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Верхньодніпровськ Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною вищою освітою, який не працює, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Під час підготовчого судового засідання обвинувачений ОСОБА_6 заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, про що подав суду письмове клопотання.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченого.

Потерпілі заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_6 , 26 січня 2024 року, близько о 22 год. 10 хв., відпочивав у кафе-барі «Бастіон», який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Титова, буд. 10, де також, в цей час, відпочивав потерпілий ОСОБА_4 . У цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході словесного конфлікту, у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на протиправне спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_8 підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, знаходячись зліва від потерпілого на відстані близько витягнутої руки, схопив потерпілого ОСОБА_4 за його одяг правою рукою, а кулаком лівої руки наніс ОСОБА_4 не більше двох ударів в обличчя останнього, після чого, продовжуючи реалізовувати свій протиправний умисел, спрямований на спричинення потерпілому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, знаходячись зліва від потерпілого на відстані близько витягнутої руки, ОСОБА_6 наніс потерпілому ОСОБА_4 один удар правою ногою в спину потерпілого ОСОБА_4 .

У результаті умисних дій ОСОБА_6 у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 виявлені ушкодження на голові у вигляді 4-і синців (синець на обох повіках лівого ока, синець в ділянці внутрішнього кута правого ока, синець на спинці носу, синець в лобній ділянці ліворуч) та 2-х саден на голові (садно на нижній повіці лівого ока, садно в лобній ділянці ліворуч); садно на тулубі в правій підключичній ділянці, саден на верхніх кінцівках (садно по передній поверхні лівого передпліччя в нижній треті, три садна по долонній поверхні лівої кисті, два садна по долонній поверхні правої кисті), які відноситься до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Після чого, того ж дня, 26 січня 2024 року близько о 22 год. 30 хв., ОСОБА_6 перебував на вулиці біля кафе-бару «Бастіон»,, який розташований за адресою: Дніпропетровська область, Кам`янський район, м. Верхньодніпровськ, вул. Титова, буд. 10, де також, в цей час, перебував потерпілий ОСОБА_5 . В цей час, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, у ОСОБА_6 виник протиправний умисел, спрямований на протиправне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, після чого ОСОБА_6 , перебуваючи за спиною своєї матері, ОСОБА_9 , яка в цей час спілкувалась з потерпілим ОСОБА_5 та, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та розуміючи їх наслідки, знаходячись від потерпілого на відстані близько витягнутої руки, наніс потерпілому ОСОБА_5 один удар кулаком правої руки в обличчя останнього, внаслідок якого потерпілий ОСОБА_5 втратив координацію рухів та впав на землю вдарившись головою об асфальтне покриття.

У результаті умисних дій ОСОБА_6 , у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлені ушкодження на голові у вигляді синців (синець на спинці носу, синець на обох повіках правого ока), саден (садно на спинці носу праворуч, садно в тім`яній ділянці голови ліворуч) та рани на голові в ділянці внутрішнього кута правого ока, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, які мають незначні скороминущі наслідки.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні умисного легкого тілесного ушкодження, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Відповідно до вимог ч. 1, ч. 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

При цьому частиною третьою ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:2) закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно п.1 ч.1 ст.49 КК України особа, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки, у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до ч.1 ст. 125 КК України умисне легке тілесне ушкодження - карається штрафом до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадськими роботами на строк до двохсот годин, або виправними роботами на строк до одного року.

За змістом ст. ст. 44, 49 КК України за наявності підстав, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим, якщо тільки вона сама проти цього не заперечує та відсутні підстави, передбачені ч. 5 ст. 49 КК України.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16, звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язком суду у разі настання обставин, передбачених ч. 1 ст. 49 КК України, за наявності згоди підозрюваного, обвинуваченого на звільнення на підставі спливу строків давності.

Відтак, суд повинен невідкладно розглянути клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, якщо під час судового розгляду провадження, що надійшло до суду з обвинувальним актом, одна із сторін цього провадження звернеться до суду з таким клопотанням. При цьому, суд має з`ясувати думку сторін щодо закриття кримінального провадження за такою підставою, у разі згоди обвинуваченого (засудженого) розглянути питання про звільнення останнього від кримінальної відповідальності.

За змістом статей 284288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Зазначене узгоджується із позицією, яка викладена в постанові ККС ВС від 29.07.2021 року (справа № 552/5595/18, провадження № 51-5289км19).

Також при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі положень ст. 49 КК України від суду не вимагається встановлення факту, що певне правопорушення мало місце, чи факту вчинення особою певного кримінального правопорушення.

Специфіка інституту звільнення особи від кримінальної відповідальності саме й полягає в тому, що за наявності певних визначених у законі умов особа звільняється від такої відповідальності, а кримінальне провадження закривається, раніше від тієї стадії, коли вказані факти можуть та/чи мають бути належним чином встановлені, доведені, підтверджені.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду у постанові від 12.09.2022 у справі № 203/241/17 вказала, що згода особи на звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності й відповідно закриття кримінального провадження відносно неї на цій підставі не є тотожною визнанню особою своєї вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, і жодним чином не може підтверджувати винуватість особи, оскільки суперечитиме засадам презумпції невинуватості та доведеності вини (ст. 62 Конституції України, ст. 17 КПК України).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.02.2025 у справі № 758/6166/22.

ОСОБА_6 обвинувачується органами досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.125 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України є кримінальним проступком, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Дане кримінальне провадження на досудовому розслідуванні та під час судового розгляду не зупинялось, фактів вчинення обвинуваченою інших кримінальних правопорушень до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення та у період визначений п.1 ч.1 ст. 49 КК України досудовим розслідуванням та судом не встановлено, тому відповідний перебіг строку давності не переривався та не зупинявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.3 ст. 285 КПК України обвинуваченому ОСОБА_6 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. Після відповідних роз`яснень обвинувачений заявив, що підтримує своє клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Враховуючи, що з дня скоєння інкримінованого ОСОБА_6 кримінального правопорушення за ч.1 ст.125 КК України минуло більше двох років, прокурор не змінив обвинувачення в частині дати та кваліфікації вчинення злочину, перебіг строків давності не переривався та не зупинявся, обвинувачений не заперечує проти його звільнення від кримінальної відповідальності з цих підстав, тому клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню.

Цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речового доказу необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст.49 КК України, ст. 284-286, 288, 370-372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України.

Кримінальне провадження, внесене до ЄДРДР 01.02.2024 за № 0000018 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України - закрити.

Речовий доказ: DVD-R диск з відео файлами «XVR_chl_main_0733_3600» тривалістю 28 хвилин 35 секунд, та «XVR_ch4_main_0652_3206» тривалістю 25 хвилин 20 секунд з камер відео спостереження, відеозапис від 26.01.2024 залишити у матеріалах кримінального провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1