Справа № 464/8745/25
пр.№ 1-кп/464/174/26
У Х В А Л А

15 січня 2026 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

учасника провадження потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, кримінальне провадження, внесене 19 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000927 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець селища Черкаське, Слов`янського району, Донецької області, громадянин України, не працевлаштований, з неповною середньою освітою, без зареєстрованого місця проживання в Україні, тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий, востаннє вироком Сихівського районного суду міста Львова від 06 листопада 2025 року за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 3 (три) роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

у с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває зазначене вище кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, покликаючись, що строк дії попередньої ухвали спливає 16 січня 2026 року, та ризики, зазначені в ухвалі слідчого судді, станом на даний час не відпали.

Потерпілий подане клопотання підтримав.

Обвинувачений та захисник просили застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Зменшити розмір застави

Заслухавши учасників, оглянувши матеріали судового провадження, суд дійшов наступного висновків.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Як регламентовано ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м.Львова від 21 листопада 2025 року застосовано до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням розміру застави 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840 грн, до 17 січня 2026 року включно.

При обранні запобіжного заходу було враховано обґрунтованість підозри у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, особу ОСОБА_4 , який не працює, не має стійких громадських відносин, не має постійного місця реєстрації, наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, а тому до останнього було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави, відповідно до вимог ч.2 ст. 183 КПК України.

Таким чином, було враховано усі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу та обрав останньому винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, довівши, що більш м`які запобіжні заходи, зазначені у ст.176 КПК, не зможуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Учасниками судового провадження не наведено доводів з поданням відповідних доказів щодо будь-якої зміни наведених обставин та таких судом не встановлено.

З огляду на встановлені обставини та наведені норми Кримінального процесуального кодексу України, вирішуючи питання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу суд враховує: тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим, його молодий вік, стан здоров`я (відсутність скарг); сімейний стан, який неодружений, осіб на утриманні немає (відсутність міцних соціальних зв`зків); який офіційно не працевлаштований, відповідно відсутність постійної зайнятості та доходу; особу обвинуваченого, який раніше судимий, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.4 ст.185 КК України; наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховуватися від суду, оскільки санкція ч.4 ст.185 КК України передбачає реальне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що зможе спонукати обвинуваченого до втечі, вчиняти інше кримінальне правопорушення у зв`язку із відсутністю постійної зайнятості та коштів.

Таким чином, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним існуючим ризикам, відповідає особі обвинуваченого та тяжкості пред`явленому йому обвинувачення, зможе забезпечити виконання обвинуваченим своїх процесуальних обов`язків, а відтак є необхідним за даних обставин та відповідає характеру кримінального провадження. Більш м`який запобіжний захід, як просять обвинувачений та захисник не забезпечать його належної поведінки.

Разом з тим, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Ураховуючи відсутність обов`язку суду не визначати заставу за ч.4 ст.183 КПК України, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення та дані про особу обвинуваченого наведені вище, суд вважає, що заставу останньому слід визначити в розмірі 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 83 200 гривень. З урахуванням обставин справи саме даний розмір застави достатньою мірою гарантуватиме виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не є завідомо непомірним для нього. Перспектива втрати даної суми застави буде для нього необхідним і достатнім стримуючим фактором. У разі внесення підозрюваним суми застави покласти на нього обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

Водночас, за вимогами п.1 ч.1, ч.2 ст.336 КПК України судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин . Суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

У зв`язку з введенням на території України воєнного стану та неможливістю доставки обвинуваченого у судове засідання Сихівського районного суду м.Львова, а також з метою забезпечення оперативності розгляду судового провадження, наявної технічної можливості, суд дійшов висновку про проведення судового засідання у режимі відеоконференції з ДУ «Львівська установа виконання покарань № 19».

Керуючись ст.ст.177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196, 314, 315, 336, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задоволити частково.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів до 15 березня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 заставу 25 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 83 200 гривень.

Обвинувачений або заставодавець (фізична або юридична особа) мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок суду у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

Доручити Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» проведення судового засідання призначене на 13:20 год 03 лютого 2026 року, з Сихівським районним судом м.Львова, за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в режимі відеоконференції.

Хід і результати процесуальних дій, проведених у режимі відеоконференції, фіксувати за допомогою технічних засобів відео- та звукозапису, в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему.

Копію ухвали, яка підлягає негайному виконанню направити ДУ «Львівська установа виконання покарання № 19)» (79007, м. Львів, вул. Городоцька, 20).

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні прокурора Франківської окружної прокуратури м.Львова ОСОБА_3 .

На ухвалу суду, в частині продовження запобіжного заходу, може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_7