Провадження №1-кп/523/1030/26
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Одеса

Пересипський районний суд міста Одеси у складіголовуючої судді ОСОБА_1 ,при секретарі ОСОБА_2 ,розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004778 від 19 серпня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання прокурора Пересипської окружної прокуратури міста Одеси ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004778 від 19 серпня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,про закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Прокурор подав заяву про розгляд клопотання без його участі, просив долучити до матеріалів справи заяву потерпілого ОСОБА_4 , а також задовольнити клопотання.

Інші учасники в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися у встановлений законом спосіб.
Оскільки присутність учасників судового провадження не є обов`язковою, суд вважає за можливе розглянути клопотання за їх відсутності.
Вивчивши доводи клопотання, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання, виходячи з наступного.
Згідно з ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до положень п. 3-1 ч. 1 ст. 284, п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі. Кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті.
Судом установлено, що 20 серпня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості у кримінальному провадженні № 0004778 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України.
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 272 КК України, є тяжким злочином, строк давності притягнення до відповідальності за вчинення якого, з урахуванням п. 1 ч. 1 ст. 49 КК України, становить десять років, тобто на теперішній час, строк притягнення особи до кримінальної відповідальності закінчився.
Відповідно до ст. 2 КПК завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Законність як засада кримінального провадження з огляду на ч. 2 ст. 9 КПК полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
За змістом закріпленого у ст. 25 КПК України принципу публічності прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в кожному випадку безпосереднього виявлення ознак кримінального правопорушення (за виключенням випадків, коли кримінальне провадження може бути розпочате лише на підставі заяви потерпілого) або в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Як зазначив Європейський суд з прав людини по справі «Євген Петренко проти України», для того, щоб розслідування могло вважатися «ефективним», воно має в принципі призвести до встановлення фактів у справі та встановлення і покарання винних. Державні органи повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для збереження доказів, що стосуються події, включаючи показання свідків, висновки судових експертиз тощо. Будь-які недоліки розслідування, які підривають його здатність до встановлення причин заподіяння ушкоджень або винних осіб, ставлять під сумнів дотримання цього стандарту та вимог оперативності й розумної швидкості.
Як вбачається з п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України», державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій.
Органи влади зобов`язані провести ефективне розслідування. Це зобов`язання не є обов`язком досягнення результатів, а обов`язком вжиття заходів. ЄСПЛ зазначає, що не кожне розслідування обов`язково має бути успішним або дійти висновку, який співпадає із викладом подій скаржника. Проте воно, в принципі, має бути здатним призвести до встановлення фактів справи, а якщо твердження виявляться правдивими - до встановлення та покарання винних осіб (рішення у справах «Джуліані та Гаджіо проти Італії» від 25.08.2009, «Армані да Сілва проти Сполученого Королівства» від 30.03.2016, «Каплатий проти України» від 04.02.2021).
Суд звертає увагу на те, що віднесення законодавцем вирішення питання про закриття кримінального провадження до компетенції суду свідчить про неприпустимість формального спрощеного підходу щодо встановлення правових підстав до закриття кримінального провадження та покладає на суд обов`язок перевірити належним чином обставини, які свідчать про ефективність досудового розслідування та реальну неможливість органів досудового розслідування встановити особу, яка вчинила правопорушення.
Тобто із зазначених норм кримінального процесуального закону вбачається, що кримінальне провадження за п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України може бути закрито після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим усіх зібраних та перевірених доказів.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 10.04.2023 у справі №190/829/21 (провадження № 51-4239 км 22).
На переконання суду, органом досудового розслідування не було дотримано вищевказаних вимог, оскільки у вказаному кримінальному проваджені не здійснено всіх необхідним слідчих та процесуальних дій.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження проведено огляд трупа ОСОБА_4 , допитано свідків події, які працювали із загиблим, долучено Журнал реєстрації вступного інструктажу з питань охорони праці, Журнал реєстрації інструктажів з питань охорони праці на робочому місці, в яких вказано данні ОСОБА_5 , наказ про прийняття його на роботу муляром у ТОВ «Стікон», інші документи підприємства.
Крім того, в листопаді 2025 року до кримінального провадження залучено в якості потерпілого брата загиблого ОСОБА_4 . Згідно з протокол допиту останнього, загиблий ОСОБА_4 не був одружений, дітей не мав. Їхні батьки померли, інших осіб, які б могли бути потерпілими в кримінальному провадженні, немає.
Прокурором подано заяву від потерпілого про те, що він не заперечує проти закриття кримінального провадження.
Разом з тим, на думку суду орган досудового розслідування мав можливість, оцінивши зібрані докази, установити наявність чи відсутність події та складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, та прийняти остаточне рішення у кримінальному провадженні.
Отже, на думку суду органом досудового розслідування у кримінальному провадженні №0004778 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України, не проведені всі необхідні процесуальні та слідчі дії, спрямовані на всебічне, повне і об`єктивне дослідження всіх обставин кримінального провадження, та не здійснено слідчим належної оцінки всіх зібраних та перевірених доказів, що є необхідною умовою належного вирішення передбачених ст. 2 КПК України завдань кримінального провадження.
На переконання суду, за таких підстав, закриття кримінального провадження буде суперечити зазначеним вище завданням та засадам кримінального провадження.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання прокурора про закриття кримінального провадження.
Керуючись ст. 284, 369, 370, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання прокурора про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004778 від 19 серпня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 272 КК України,у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Матеріали кримінального провадження повернути прокурору.
Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Пересипський районний суд міста Одеси протягом 7 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_1