Провадження № 1-кп/932/534/24
Справа № 226/551/22
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Дніпро, обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000295, за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноармійськ (нині Покровськ) Донецької області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, одруженого, маючого на утримані неповнолітніх дітей, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.1,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.2 ст.289 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду міста Дніпра перебуває обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №0000295 відносно ОСОБА_7 за п.1,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст.187, ч.2 ст.194, ч.2 ст.289 КК України.

Під час судового засідання, прокурор заявила клопотання щодо продовження відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів на підставі п.1, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, так як обвинувачений, враховуючи тяжкість скоєного кримінального правопорушення може вчинити спробу переховуватися від суду, а також скоїти інші злочини.

Захисник-адвокат ОСОБА_6 заперечувала проти клопотання прокурора та просила змінити запобіжний захід ОСОБА_7 на інший більш м`який не пов`язаний з триманням під вартою цілодобовий домашній арешт, оскільки тяжкість покарання не є підставою для продовження тримання під вартою, а заявлені прокурором ризики ґрунтуються лише на припущеннях та не підтверджені доказами.

Обвинувачений заперечував проти клопотання прокурора та підтримав думку захисника. Вказав, що ризики зазначені прокурором не підтверджені доказами, а є лише припущенням. Наміру переховуватись він не має, оскільки в нього є дитина та батьки похилого віку. Також немає доказів його вини.

Вислухавши учасників процесу, колегія суду приходить до наступного висновку.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 строком на 60 днів, колегія суддів приходить до висновку щодо доцільності продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Так, станом на 20 жовтня 2025 року, строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 спливає, розпочатий судовий розгляд, свідки не допитані, триває дослідження доказів та наявного відеоматеріалу.

При цьому, ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні особливо тяжких злочинів, в тому числі, що посягає на найвищі соціальні цінності, як то недоторканість життя та здоров`я людини, що призвело до загибелі двох людей, за яке передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі, а також довічне, а тому з огляду на можливе покарання, останній може переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Також, судом враховано й те, що обвинувачений зареєстрований за межами міста Дніпра, що також дає обґрунтовану підставу вважати наявність ризику, що ОСОБА_7 може без перешкод залишити місце мешкання з метою ухилення від суду.

Крім того, при вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою, суд враховує дані про особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, характер та обставини вчинених ним кримінальних правопорушень, які свідчать про відсутність у ОСОБА_7 стримуючих факторів від вчинення інших кримінальних правопорушень, а також дає суду обґрунтовану підставу вважати наявність ризику вчинення останнім інших кримінальних правопорушень.

Оцінюючи вищевказані обставини, колегія суддів, приймає до уваги, що хоча і тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту, а тому доводи сторони захисту в цій частині судом не приймаються.

При цьому, колегія суддів враховує характер кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим, яке має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої наслідками не лише для конкретної особи, а й для суспільства та те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що в даному випадку виправдовує тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою і застосування саме такого запобіжного заходу у цьому випадку буде виправданим з точки зору наявності відповідного суспільного інтересу.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, в тому числі цілодобового домашнього арешту, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому доводи сторони захисту не приймаються.

Доводи сторони захисту про відсутність ризиків та їх необґрунтованість, судом не приймаються, оскільки при розгляді клопотання встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу стороною захисту не наведено.

Посилання сторони захисту, що обвинувачений ОСОБА_7 має дитину та батьків похилого віку, колегія суддів не може розцінювати як підставу відмови у задоволенні клопотання, так як вищезазначені обставини існували до і на момент вчинення інкримінованого злочину та жодним чином не виступили стримуючим фактором в поведінці ОСОБА_7 .

Твердження сторони захисту про не доведеність обвинувачення, судом не приймається, оскільки це не є підставою для зміни запобіжного заходу, а дані обставини, а також оцінка доказів вирішується судом лише в нарадчій кімнаті під час винесення остаточного рішення.

Також колегія суддів враховує, що наразі на території України введений воєнний стан, що суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та суттєво погіршує криміногенну обстановку, а відтак застосування більш м`якого запобіжного заходу, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого, а тому доводи сторони захисту, що ОСОБА_7 законодавчо обмежений в пересуванні по країні, а також за її межами, не приймається.

Доводи сторони захисту про недоведеність ризиків, які на їх думку є лише припущенням прокурора, судом не приймаються. Так, ризики вчинення обвинуваченим дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що обвинувачений обов`язково здійснюватиме такі дії. При цьому, суду необхідно встановити, чи обвинувачений наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому, а тому заяви захисту про ймовірність наявних ризиків, є не обґрунтованими.

Таким чином, враховуючи наведене, судом встановлено об`єктивне існування обставин, які виправдовують подальше тримання під вартою ОСОБА_7 та наявність обґрунтованих ризиків, а будь-яких об`єктивних даних, які б безумовно свідчили про зміну або відсутність обставин для зміни обвинуваченому запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт, стороною захисту не наведено.

Також, враховуючи те, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, в тому числі і в такому, що спричинив загибель людини, з урахуванням вищенаведених ризиків, обставин справи, даних про особу, а тому суд не вбачає підстав для визначення альтернативного запобіжного заходу застави.

На підставі викладеного, колегія суддів, вважає доцільним продовжити застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та відмовити у задоволенні клопотання сторони захисту.

Керуючись ст.ст. 177-178, 183, 194, 196-197, 331, 376 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити застосування щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 18 грудня 2025 року, включно.

Розмір застави не визначати.

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду в установлений Законом строк.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_3