н/п 1-кп/766/1939/25
УХВАЛА

про закриття кримінального провадження

17.11.2025 м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

провів в режимі відеоконференції відкрите підготовче судове засідання на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.02.2021 за № 0000155, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсона, місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

1.Суть питання, що вирішується ухвалою

У судовому засіданні обвинуваченим заявлено клопотання про закриття кримінального провадження, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

Обвинувачений зазначив, що усвідомлює відповідні умови та наслідки закриття кримінального провадження, підтвердив свою згоду на звільнення його від кримінальної відповідальності з цих підстав.

Прокурор вважає обґрунтованими доводи обвинуваченого щодо закриття провадження у справі та не заперечив проти задоволення клопотання.

3. Встановлені судом обставини

Відповідно до обвинувального акту у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.02.2021 за № 0000155, складеного 23.07.2021, ОСОБА_4 засуджений 23.06.2020 вироком Херсонського міського суду Херсонської області за ч. 1 ст. 309 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. У зв`язку з невиконанням вказаного вироку ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.10.2020 йому замінено несплачену суму штрафу на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин.

14.12.2020 до Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Херсонській області надійшла ухвала відносно ОСОБА_4

16.12.2020 року працівниками Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Херсонській області під час проведення бесіди ОСОБА_4 був письмово ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, а також з наслідками ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, про що засуджений власноруч заповнив підписку.

Цього ж дня останньому було видано направлення для відбування громадських робіт до Житлово-експлуатаційної контори № 1 Суворовського району м. Херсона та під підпис ознайомлено з розпорядженням про початок відбування засудженим покарання у виді громадських робіт з 17.12.2020.

Однак, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, маючи реальну можливість виконувати визначені йому судом години громадських робіт, не виконав їх.

Після повідомлення про те, що ОСОБА_4 не приступив до відбування покарання 17.12.2020, Дніпровським РВ філії ДУ «Центр пробації» в Херсонській області були розпочаті першочергові заходи з виявлення засудженого, місцезнаходження якого невідоме. На неодноразові виклики до Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Херсонській області ОСОБА_4 не з`явився.

29.01.2021 працівниками Дніпровського РВ філії ДУ «Центр пробації» в Херсонській області було здійснено вихід за адресою проживання ОСОБА_4 , за результатами якого останній надав пояснення, в якому повідомив, що з 17.12.2020 по 31.12.2020 він не вийшов для відпрацювання громадських робіт, у зв`язку із тим, що наміру відпрацьовувати громадські роботи не мав, будь які документи, які б свідчили поважність причин щодо невиходу на відпрацювання громадських робіт не надав.

Таким чином, ОСОБА_4 , достовірно знаючи, що йому необхідно відбути покарання, призначене ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 13.10.2020 у виді 50 годин громадських робіт, в період з 17.12.2020 по 01.02.2021, ухилився від відбування громадських робіт та не відпрацював жодної години із встановлених ухвалою суду 50 годин громадських робіт.

Дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт.

4. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши викладені в клопотанні доводи, суд дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, яка передбачає відповідальність у вигляді виправних робіт на строк до двох років або пробаційного нагляду на строк до двох років, або обмеження волі на той самий строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, вчинене обвинуваченим правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 389 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків - передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Судом за матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 2 ст. 389 КК України у період з 17.12.2020 по 01.02.2021, а тому термін притягнення особи до кримінальної відповідальності за вказаний проступок закінчився 01.02.2024.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 КК України, перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Підставою для переривання перебігу давності є вчинення до закінчення встановленого строку нового злочину (за винятком нетяжкого, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років).

Указану норму, розміщену в ч. 3 ст. 49 КК, суд застосовує у світлі презумпції невинуватості, закріпленої в ст. 62 Конституції України та ст. 17 КПК. Відповідно до позиції Конституційного Суду України сутність цієї засади поширюється на всі сфери життя особи й діє доти, доки її не спростовано в законному порядку обвинувальним вироком (рішення від 8 червня 2022 року № 3-р(ІІ)/2022).

Саме тому лише ухвалення обвинувального вироку встановлює факт учинення особою нового злочину як підставу для переривання давності притягнення її до кримінальної відповідальності (постанови від 3 червня 2021 року, 5 лютого, 23 та 30 червня 2022 року, 24 жовтня та 29 листопада 2023 року, 27 березня 2024 року, 9 квітня 2025 року в справах № 344/7812/16-к, 504/2099/18, 204/2626/21, 499/890/18, 489/7500/18, 127/18013/20, 504/2099/18, 761/41888/17 відповідно, постанова Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 18.09.2025 у справі № 761/24361/17).

Прокурором надано суду довідку про судимість ОСОБА_4 , відповідно до якої у період з 01.02.2021 по день розгляду справи ОСОБА_4 не було вчинено кримінальних правопорушень, за якими його притягнуто до кримінальної відповідальності у вигляді постановлення обвинувального вироку суду. А тому, перебіг строку давності у даному кримінальному провадженні не переривався.

З огляду на наведене, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, закрити.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, вирішенню підлягають і такі питання.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

У даному кримінальному провадженні арешт на майно не накладався.

Відповідно до ч. 1 ст. 126 КПК України визначено, що суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку або ухвалою.

Процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів (ч. 1 ст. 118 КПК України). Процесуальні витрати виникають і пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова ОП ККС Верховного Суду від 12.09.2022 справа №203/241/17).

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Порядок вирішення цивільного позову в кримінальному провадженні регламентований главою 9 КПК України. Нормами кримінального процесуального закону, зокрема ст. 129 КПК України, встановлено, що рішення про повне або часткове задоволення цивільного позову може бути винесене лише у разі визнання обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення і ухвалення обвинувального вироку чи винесення постанови про застосування до особи примусових заходів виховного або медичного характеру. Вирішення цивільного позову при звільненні особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження по справі суперечить вказаним вище нормам закону.

У даному кримінальному провадженні цивільні позови не заявлялись.

За відсутності у справі документів щодо наявності речових доказів це питання судом не вирішується.

Керуючись ст. ст. 100, 122-124, 284-288, 369, 372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд

постановив:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 389 КК України.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесено до ЄРДР 05.02.2021 за № 0000155, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, у зв`язку з закінченням строків давності - закрити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СуддяОСОБА_1