Справа № 369/5791/25
Провадження № 1-кп/369/1688/25
В И Р О К

іменем України

25.09.25 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4

представника потерпілого адвоката ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в залі суду кримінальне провадження № 0000179 від 21.02.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мала Вішера Новгородської області, рф, громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , який має середньо спеціальну освіту, працює у службі таксі, одружений, зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

встановив:

21.02.2025 року о 17.44 водій ОСОБА_9 керував технічно справним автомобілем «Renault Logan», р/н НОМЕР_2 , в м. Вишневе Бучанського району Київської області та при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного інформаційно-вказівними дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 «Пішохідний перехід» та дорожньою розміткою 1.14.2 «Зебра», поблизу будинку по вул. Київській, , в порушення пп. «б» п. 2.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР), не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, в порушення п. 18.1 ПДР не зупинився, хоча мав можливість виявити пішохода ОСОБА_10 , який перетинав проїзну частину вул. Київської справа наліво відносно напрямку руху автомобіля під керуванням ОСОБА_7 , та наїхав на нього, спричинивши тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_11 помер на місці.

Своїми діями ОСОБА_7 порушив

п. 1.3 ПДР, відповідно до якого учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

п. 1.5 ПДР, яким визначено, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдати збитків;

пп. «б» п. 2.3 ПДР, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

п. 18.1 ПДР, згідно якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорого пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Смерть пішохода ОСОБА_11 наступила внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась переломом кісток черепа, крововиливами під оболонку та в речовину головного мозку. Спричинені ОСОБА_11 тілесні ушкодженні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди перебувають в прямому причинному зв`язку зі смертю.

Порушення водієм ОСОБА_11 п. 1.3, 1.5, пп. «б» п. 2.3 ПДР привели до настання дорожньо-транспортної пригоди, а порушення п. 18.1 ПДР з технічної точки зору перебуває у прямому причинному зв`язку з її виникненням та настанням наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілому ОСОБА_11 .

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 вину у пред`явленому обвинуваченні визнав, підтвердив обставини вчиненого, пояснив, що ДТП сталась через його неуважність, про вчинене від дуже шкодує, вибачився перед потерпілою, за вчинене просив не позбавляти його волі, а також права керування транспортними засобами, оскільки водіння є його єдиним заробітком.

Потерпіла ОСОБА_12 (донька ОСОБА_11 ) звернулась до суду з позовом про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки та просила стягнути на свою користь з обвинуваченого ОСОБА_7 1000000 грн моральної шкоди та 45000 грн витрат на правову допомогу, з АТ «Страхова компанія «ББС Іншуранс» 320000 грн страхового відшкодування відповідно до поліса № 223378006, 25000 грн за спорудження пам`ятника, 51679 грн витрат на поховання (а.с. 32-57).

04.07.2025 року потерпіла через представника подала до суду заяви, в яких вказала, що між нею та обвинуваченим досягнуто згоди щодо порядку відшкодування 632000 грн моральної шкоди, викладеному у Мировій угоді, просила ОСОБА_7 призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі, та не позбавляти права керування транспортними засобами, оскільки послуги з перевезення це єдиний заробіток обвинуваченого, від якого залежить виплата погодженої суми моральної шкоди (а.с. 134), просила стягнути з ОСОБА_7 на свою користь 632000 грн моральної шкоди, з АТ СК «ББС Іншуранс» 17500 грн за спорудження надгробного пам`ятника, 43900 грн витрат на поховання, 96000 грн моральної шкоди, вимоги про стягнення з АТ СК «ББС Іншуранс» 320000 грн страхового відшкодування та про стягнення з ОСОБА_7 45000 грн витрат на правничу допомогу просила залишити без розгляду.

Представник АТ Страхова компанія «ББС Іншуранс» ОСОБА_13 подала відзив на позов, в якому вказала, що сума шкоди внаслідок ДТП, яка підтверджена документально, становить 43900 грн (витати на поховання), у позовних вимогах ОСОБА_14 просила відмовити (а.с. 89-91).

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, з`ясувавши, чи правильно розуміють всі учасники зміст фактичних обставин, роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин, які ніким не оспорюються, та судовий розгляд було проведено із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України з допитом обвинуваченого, дослідження матеріалів, які характеризують його особу, та тих, які стосуються речових доказів і процесуальних витрат.

З наведеного суд робить висновок, що вина ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, доведена повністю і кваліфікує його дії за вказаною статтею як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд бере до уваги, що вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до тяжких злочинів, ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, на спеціальних обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, працює водієм таксі. Обставинами, що, відповідно до ст. 66 КК України, пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, яке полягає у відвертому осуді обвинуваченим своєї протиправної поведінки та готовності нести відповідальність за вчинене, а також добровільне часткове відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди. Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання, не встановлено.

Тому, враховуючи обставини та наслідки вчиненого ОСОБА_7 діяння, доводи сторін кримінального провадження, суд вважає доцільним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 286 КК України, без призначення додаткового покарання позбавлення права керування транспортними засобами, що дасть можливість ОСОБА_7 працювати та відшкодувати потерплій моральну шкоду. Приймаючи таке рішення суд не враховує доводи прокурора, який вважав, що ОСОБА_7 повинен бути позбавлений права керування транспортними засобами, оскільки протягом 2019 2024 року двадцять п`ять раз притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, оскільки за ці порушення ПДР на ОСОБА_7 в кожному випадку був накладений штраф; ці порушення ПДР не перебувають в прямому причинному зв`язку з ДТП, яка відбулась 21.02.2025 року, та не вплинули на наслідки.

Оскільки ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності притягується вперше, має стійкі соціальні зв`язки, суд звільняє його від відбування покарання 4 (чотирьох) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України з випробуванням.

При вирішенні цивільного висновку суд враховує наступне.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 завдав моральну шкоду ОСОБА_14 , оскільки внаслідок порушенням обвинуваченим Правил дорожнього руху загинув пішохід ОСОБА_11 батько потерпілої. Смерть батька стала непоправною втратою, потерпіла погодилась на відшкодування обвинуваченим 632000 грн моральної шкоди, з яких не день ухвалення вироку отримала 60000 грн 04.07.2025 року в день підписання мирової угоди, 13000 грн 15.07.2025 року, 13000 грн 13.08.2025 року та 13000 грн 14.09.2025 року, отже загальна суму відшкодованої обвинуваченим моральної шкоди на день закінчення розгляду справи судом становить 99000 грн.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_7 як водія автомобіля «Renault Logan», р/н НОМЕР_2 , була застрахована ТОВ «Дельта Тревел тайм ту Тревел» в АТ СК «ББС Іншуранс» на умовах полісу № НОМЕР_3 з лімітом відповідальності 320000 грн за шкоду, завдану життю і здоров`ю, 160000 грн за шкоду, завдану майну.

На поховання ОСОБА_11 донькою ОСОБА_14 було витрачено 43900 грн (а.с. 46-48). 29.06.2025 року ОСОБА_14 оплатила за вироби з граніту 17500 грн (а.с. 152) та отримала 31.06.2025 року за накладеною № 415 у ФОП ОСОБА_15 пам`ятник з граніту з портретом та ручними роботами (а.с. 140). Витрати у розмірі 43900 грн та 17500 грн підтверджені документально та повинні бути відшкодовані АТ СК «ББС Іншуранс».

Правові підстави для стягнення з АТ СК «ББС Іншуранс» на користь ОСОБА_14 96000 грн моральної шкоди, а також на користь потерпілої з обвинуваченого 45000 грн правничої допоомги відсутні.

Отже, з викладених підстав суд задовольняє вимоги потерпілої ОСОБА_14 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 533000 грн (632000 грн 99000 грн) завданої моральної шкоди, які, відповідно до умов мирової угоди від 04.07.2025 року, підлягають сплаті обвинуваченим черговими платежами у розмірі 13000 грн до лютого 2029 року у готівковій або безготівковій формі потерпілій ОСОБА_14 , а також позовні вимоги потерпілої про стягнення з АТ СК «ББС Іншуранс» 61400 грн у відшкодування витрат на поховання (43900 грн) та витрат на спорудження надгробного пам`ятника (17500 грн).

В задоволенні інших позовних вимог потерпілої суд відмовляє.

Долю речового доказу суд вирішує згідно ч. 9 ст. 100 КПК України. Судові витрати, відповідно до ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Керуючись ст. 128, 129, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_8 від призначеного покарання, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_14 задовольнити частково.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , та проживає в АДРЕСА_2 , на користь потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_3 , 533000 грн (п`ятсот тридцять три тисячі) грн завданої моральної шкоди, які, відповідно до умов мирової угоди від 04.07.2025 року, підлягають сплаті обвинуваченим черговими щомісячними платежами у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) грн не пізніше 13 (тринадцятого) числа кожного місяця до лютого 2029 року у готівковій або безготівковій формі.

Стягнути з Акціонерного товариства Страхової компанії «ББС Іншуранс» (, м. Київ, вул. Білоруська, 3) на користь потерпілої ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована та проживає в АДРЕСА_4 (шістдесят одну тисячу чотириста) грн страхової виплати.

В задоволені інших позовних вимог потерпілої відмовити.

Стягнути з ОСОБА_7 витрати на залучення експертів у сумі 11938 (одинадцять тисяч дев`ятсот тридцять вісім) грн 50 коп на рахунок UA0010001 в Казначействі України (ел.адм.податки), код класифікації 24060300 (інші надходження), отримувач платежу ГУК у Київській області/м. Київ, код отримувача за .

Речовий доказ автомобіль «Renault Logan», р/н НОМЕР_2 , який переданий на відповідальне зберігання ТОВ «Дельта Тревел тайм ту Тревел», залишити у розпорядженні юридичної особи.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з часу його проголошення за виключенням підстав, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України, та набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя ОСОБА_16