Справа №523/1094/26
Провадження №1-кс/523/1351/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2026 року слідчий суддя Пересипського районного суду міста Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з діслокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу Одеської обласної прокуратури у кримінальному провадженні за № 0000051 від 07.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, про накладення арешту на майно, вилученого в ході проведення обшуку,

ВСТАНОВИВ:

20.10.2026 року до Пересипського районного суду міста Одеси надійшло клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 , про арешт майна.

Згідно клопотання слідчого, досудовим розслідуванням встановлено, що дільничним офіцером поліції сектору превенції відділу поліції № 3 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління поліції в Одеській області, у спеціальному званні лейтенант поліції ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, з корисливих мотивів, користуючись зв`язками з невстановленими наразі службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою особистого збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди для себе вирішив здійснити вплив на посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 , які згідно своїх функціональних обов`язків здійснюють ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Оберіг», для прийняття рішення щодо виключення з вказаного реєстру військовозобов`язаного ОСОБА_8 , як такого, що перебуває у розшуку.

За даним фактом відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 369-2 ч.3 КК України 07.01.2026 року були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000051.

На підставі ухвали слідчого судді Пересипського районного суду міста Одеси проведено обшук транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , на якому приїхав у подальшому затриманий ОСОБА_7 , та ураховуючи те, що санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України передбачає конфіскацію майна, прийнято рішення вилучення автомобіля. Крім того, вилучення транспортного засобу обумовлено можливим подальшим його оглядом в тому числі за участю спеціаліста з метою виявлення відомостей, які мають значення для досудового розслідування

17.01.2026 року вищевказане майно постановою слідчого було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Прокурор у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив задовольнити у повному обсязі.

Адвокат ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення вказаного клопотання, просила відмовити в його задоволені, вказуючи на те, що ОСОБА_7 не є власником вказаного автомобіля, а лише користувався ним, автомобіль належить іншій людині, під час затримання ОСОБА_7 автомобіль був оглянутий, у вказаному автомобілі нічого знайдено не було, наявність ризиків передбачених ст. 170 КПК України відсутня. Наявність постанови про визнання речовим доказом не може бути єдиною та безперечною підставою для арешту майна.

Власниця майна ОСОБА_4 під час судового засідання просила відмовити у задоволенні клопотання, оскільки вказаний автомобіль не належить підозрюваному, був придбаний за кошти її батьків, та є її власністю, окрім цього зазначила, що так як вона проживає за межами міста та на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина, вказаний автомобіль потрібен як засіб пересування. Окрім цього зазначила, що автомобіль не є предметом злочину, під час затримання був оглянутий, в ньому нічого не виявлено та не вилучено, тому підстав для арешту майна не передбачається.

Прокурор у вигляді репліки зазначив, що дійсно в автомобілі нічого не було виявлено та вилучено.

Вислухавши учасників, вивчивши клопотання про арешт майна та додані до нього копії матеріалів кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до п. 1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Санкція ч.3 ст.369-2 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від трьох до восьми, з конфіскацією майна.

Пункт 3 ч.2 ст.170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 170 КК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Отже, слідчий суддя приходить до переконання, що оскільки метою арешту майна являється забезпечення конфіскації, як виду покарання, яке передбачене за ч. 3 ст. 369-2 КК України і відповідно може бути призначене судом в майбутньому, клопотання слід задовольнити та накласти арешт на майно.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, в зв`язку з чим та враховуючи підставу арешту, вважає, що такий має бути застосовано у спосіб заборони відчуження та розпорядження транспортного засобу «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 .

Таким чином, дослідивши матеріали поданого клопотання, враховуючи, що закон не вимагає, щоб докази на підтвердження вчинення кримінального правопорушення були повними та достатніми на даній стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого кримінального правопорушення. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно застосувати зазначений вид заходу забезпечення кримінального провадження, досягнення дієвості цього провадження та уникнення негативних наслідків. В даному випадку суд вважає, з метою огляду та зняття відповідної інформації, яка стосується вказаного кримінального провадження та має суттєве значення для проведення повного, всебічного досудового розслідування кримінального правопорушення, а без накладення арешту унеможливлює виявлення та огляд інформації, яка міститься на вилучених речах, санкція статті за якою на теперішній час повідомлено про підозру передбачає конфіскацію майна, тому з метою забезпечення в подальшому як виду покарання конфіскації майна, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 частково.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167-169, 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_6 задовольнити частково.

Накласти арешт, із забороною відчуження та розпорядження, без позбавлення права користування, на майно, яке було вилучено в ході санкціонованого обшуку, а саме:

-транспортний засіб марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1