Справа № 404/9710/25
Номер провадження 1-кп/404/300/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2025 року м. Кропивницький, Україна

Фортечний районний суд м. Кропивницького засідаючи у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 на стадії судового провадження розглянувши кримінальні провадження № 0002100 від 18.08.2025 року, у відношенні:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Волгограда Російської Федерації, неодруженого, з середньою технічною освітою, не маючого на утриманні малолітніх чи неповнолітніх осіб, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , де проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовому званні «старший солдат» на посаді стрілець санітар 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України.

Сторони кримінального провадження, які приймали участь на стадії судового провадження,-

з боку обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

з боку захисту: обвинувачений ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.10.2022 № 292, 19 жовтня 2022 старшого солдата ОСОБА_3 , який прибув з військової частини НОМЕР_2 , призначено на посаду стрільця санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 та вважається таким, що справу та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 19.10.2022, тобто з моменту зарахування ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби. Однак з 14.03.2023 вважається таким, що самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 у військовому званні «старший солдат» та перебуваючи на посаді стрільця санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 .

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_3 , відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст.ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, ст. 1, ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язании свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Однак, ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем, військової служби за призовом під час мобілізації, який самовільно залишив військову частину у військовому званні «старший солдат» та перебуваючи на посаді стрільця санітара 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, тобто усвідомлюючи протиправність своїх дій, умисно, в порушення вимог п. п. 1,2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України №2471- XII від 17.06.1992 «Про право власності на окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, та враховуючи те, що незаконне носіння холодної, вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв є умисними, вчиненими без передбаченого законом дозволу діями по їх переміщенню, транспортуванню особою безпосередньо при собі (в руках, одязі, сумці, спеціальному футлярі, транспортному засобі тощо), вчинив незаконне носіння холодної зброї не маючи на те передбаченого законом дозволу, шляхом її транспортування безпосередньо при собі в на ремені у чохлі з лівого боку.

Так, 17.08.2025 близько 21 год. 40 хв., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою: м. Кропивницький, вул. Василя Нікітіна, 17, а саме біля магазину «Файно Маркет» після конфліктної ситуації з гр. ОСОБА_5 працівниками поліції було перевірено ОСОБА_3 , в ході перевірки було виявлено, що ОСОБА_3 являється таким, що самовільно залишив військову частину. Під час спілкування з ОСОБА_3 працівники поліції повідомили про поверхневу перевірку згідно ст. 34 ЗУ «Про Національну поліції України». В ході поверхневої перевірки, на ремені у чохлі з лівого боку у ОСОБА_3 було виявлено холодну зброю колюче-ріжучої дії - мисливський ніж.

Після чого працівниками Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області в складі СОГ в період часу з 22 години 40 хвилин до 22 години 55 хвилин в ході огляду місця події у м. Кропивницькому по вулиці Василя Нікітіна, 23, а саме біля магазину «Файно Маркет» у гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було вилучено короткоклинкову холодну зброю колюче-ріжучої дії - мисливський ніж загального призначення, промислового виготовлення, носіння якого ОСОБА_3 незаконно здійснював без передбаченого законом дозволу до моменту вилучення працівниками поліції.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 263 КК України, за кваліфікуючими ознаками: незаконне носінні холодної зброї без передбаченого законом дозволу.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в інкримінованого йому злочину визнав повністю та надав суду пояснення, в яких підтвердив обставини вчинення злочину викладені в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро кається, повністю визнає усі обставини злочину, вказані в його обвинуваченні, просить суворо не карати та обіцяє нових злочинів не вчиняти.

За згодою учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_3 правопорушення, які ніким не оспорюються і на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів обставин, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого та обтяжують чи пом`якшують покарання. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, суд ухвалює вирок в особливому порядку без дослідження будь-яких доказів обставин, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 91 КПК України.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття та повне визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом під час судового розгляду не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 , та встановлюючи ступінь його вини у вказаному злочині, суд дає оцінку не окремому вчинку обвинуваченого, а і його особистості, наскільки він проявився у злочинних діях, наскільки він має нахили до скоєння правопорушень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 неодружений, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , де проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовому званні «старший солдат» на посаді стрілець санітар 3 механізованого відділення 2 механізованого взводу 1 механізованої роти, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем проходження служби характеризується посередньо, осудний, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря - нарколога не перебуває, раніше не судимий, що відповідає позиції Колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду розглянула касаційну скаргу засудженого на вирок апеляційного суду, в якій зазначено, що припинення судимості анулює всі кримінально-правові й загальноправові наслідки засудження та призначення покарання, особа, судимість якої погашена або знята, вважається такою, яка раніше злочину не вчиняла, покарання не відбувала. Відомості про притягнення обвинуваченого до адміністративної відповідальності прокурором суду також не надано.

Враховуючи обставини, які пом`якшують покарання та відсутність обставин, які обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення та попередження нових злочинів, повинно бути призначено покарання у межах, встановлених у санкції статі, пов`язане з позбавленням волі.

Разом з тим, відповідно до ст. 75 КК України, суд приймає рішення про звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, оскільки вважає, що його виправлення можливо без відбуття покарання у вигляді позбавлення волі. Суд також призначає певні обов`язки які передбачені ст. 76 КК України і виконання яких буде необхідною складовою покарання для ОСОБА_3 .

Підстав для застосування ст. 69 КК України не встановлено.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню, які пов`язанні з залученням експертів, відповідно до ст. ст. 118, 122, 126 КПК України, належить покласти на обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи вид покарання та порядок його відбуття, будь-який запобіжний захід обвинуваченому не обирати.

Жодних цивільно-правових вимог у вказаному кримінальному провадженні не має.

Ухвалюючи вирок, суд керується ст. ст. 370, 373, 374 КПК України.

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_3 , винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України:

-періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому з іспитовим строком обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів у загальній сумі 1782,80 гривень.

Речові докази: оптичний диск зберігати при матеріалах кримінального провадження, мисливський ніж, який передано на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області знищити.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя Фортечного районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1