Справа215/8041/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2025 року Тернівський районий суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

Учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №1 в м.Кривому Розі кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.10.2024 р. за №0000988 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, на обліку у лікаря-психіатра не перебуваючого, звертався за медичною допомогою до лікаря-нарколога з 18.11.1997 по 26.02.2004 з приводу: психічні поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності та з 26.10.2022 з приводу: психічні поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимому:

-12.01.2024 Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ч. 4 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки. З 15.10.2024 р. затриманий, та перебуває під арештом в ДУ «Криворізька УВП (№3) МЮ України,

за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст.121 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.10.2024 приблизно о 15.30 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився разом зі своєю сестрою ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_2 , де вони разом розпивали алкогольні напої.

В цей час в будинок зайшов співмешканець ОСОБА_7 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння, та почав словесний конфлікт, так як мав неприязні відносини з ОСОБА_5 . В ході конфлікту ОСОБА_8 тримаючи в руці сумку, в середині якої знаходився молоток, який він приніс із собою, наніс кілька ударів ним в область голови ОСОБА_5 .

Внаслідок цього та на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин у ОСОБА_5 виник прямий злочинний умисел, направлений на спричинення ОСОБА_8 тяжких тілесних ушкоджень.

Перебуваючи у вказаний час та місці, реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , відштовхнув від себе руками ОСОБА_8 , в результаті чого останній впав з висоти власного зросту на підлогу та з його рук випала сумка, всередині якої знаходився молоток.

Продовжуючи діяти з метою реалізації свого злочинного умислу, з мотивів гострої неприязні до ОСОБА_8 , усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_5 підняв з підлоги та взяв у праву руку сумку, в середині якої знаходився молоток та із замаху, наніс ним не менше 7 прямих ударів в праву тім`яну та праву потиличну ділянку голови та не менше 1 удару в область правої вушної раковини ОСОБА_8 , який знаходився в положенні сидячи на підлозі, обличчям до ОСОБА_5 , спричинивши йому сім забійних ран голови правої тім`яної та правої потиличних ділянок, забійну рану мочка вуха праворуч, множині крововиливи у м`які тканини голови в праву потиличну та праву тім`яні ділянки в проекції ран, в правий скроневий м`яз, вдавлені багато уламкові переломи тім`яної, потиличної кістки праворуч, переломи основи черепа, епідуральну гематому праворуч об`ємом 15 мл., крововиливи під твердою мозковою правої півкулі головного мозку та мозочка об`ємом 55 мл (субдуральна гематома), дифузно-вогнищеві субарахноїдальні крововиливи з ділянками забою, кров у шлуночках головного мозку, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2280 від 22.10.2024 входять до комплексу «відкритої черепно-мозкової травми», та відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, стосовно живих осіб, які небезпечні для життя у момент спричинення.

Оскільки ОСОБА_8 закривався руками від ударів, ОСОБА_5 також завдав йому не менше 2 ударів вищевказаною сумкою, в середині якої знаходився молоток, в область правої кисті, спричинивши забійні рани та синець правої кисті, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2280 від 22.10.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, 4 удари в область лівої кисті, спричинивши закритий перелом основної середньої фаланги ІІІ пальця лівої кисті, який відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2280 від 22.10.2024 має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню, забійні рани лівої кисті, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2280 від 22.10.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень та не менше 1 удару в область правого передпліччя, спричинивши садна правого передпліччя, які відповідно до висновку судово-медичного експерта № 2280 від 22.10.2024 відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

21.10.2024 від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 помер в приміщенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» не приходячи до тями.

Згідно з висновком експерта № 2280 від 22.10.2024 смерть ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , настала від тілесних ушкоджень, які входять до комплексу «відкрита черепно-мозкова травма», яка супроводжувалась вдавленим багатоуламковим переломом склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонку та у речовину головного мозку, та ускладнилася розвитком набряку головного мозку, які перебувають у причино наслідковому зв`язку з настанням смерті.

Умисні дії ОСОБА_5 , кваліфіковані за ч. 2 ст. 121 КК України за ознаками умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

1.В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе не визнав, вказує що діяв з метою самозахисту, та використав своє законне право на необхідну оборону. Так 15.10.2024 р., прямуючи до своєї сестри ОСОБА_7 , біля крамниці він зустрівся з співмешканцем сестри ОСОБА_9 . Останній був у «неадекватному» стані - скоріш за все під дією заборонених законом препаратів, та напряму став погрожувати йому вбивством. Не реагуючи на ці погрозі, він прийшов до сестри, та через невеликий проміжок часу в будинок зайшов ОСОБА_8 , який з погрозами та лайкою відразу підійшов до нього, тримаючи в руці загорнутий в сумку молоток. В цей час він сидів на дивані, та ОСОБА_8 з силою наніс йому два удари молотком по голові. Він штовхнув ОСОБА_8 , який від поштовху подався назад і впав, вдарившись головою о батарею опалення. Лежачи на підлозі ОСОБА_8 витягнув з кишені ніж. Підійшовши до ОСОБА_8 він забрав у нього ніж, який відкинув в сторону, і став бити ОСОБА_8 який сипав погрозами, завдавши потерпілому 8-10 ударів кулаками і ліктем в голову і по тулубу, а також близько 3 ударів головою о підлогу, поки потерпілий не затих. ОСОБА_8 лежачи активного спротиву не здійснював, оскільки сильно забився о батарею, поки міг висловлював погрози, він був дуже злий на ОСОБА_10 і вирішив побити його. Загорнутий в сумку молоток залишився лежати під потерпілим, поки він не припинив завдавати ударів ОСОБА_8 , після чого сам викликав працівників поліції.

Аналогічні пояснення дав ОСОБА_5 при проведенні слідчого експерименту, показавши на місці обставини події з застосуванням відеозапису а.с.212 т.2.

2. Докази, на які посилається сторона обвинувачення.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні.

Протокол огляду місця події від 15.10.2024 р. а.с.9-24 т.2 з виявленими речовими доказами.

Пояснення потерпілої ОСОБА_4 .

Пояснення свідка ОСОБА_7 .

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 а.с.57-61 т.3.

Пояснення свідка ОСОБА_11 .

Протокол слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_11 а.с.213-215 т.2

Пояснення свідка ОСОБА_12 .

Пояснення свідка ОСОБА_13 .

Протокол огляду оптичного диску з аудіо записом пояснень ОСОБА_5 свідку ОСОБА_13 а.с.81-82 т.2

Пояснення свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 .

Протоколи оглядів відеозаписів з відеокамер (бодікамер) ОСОБА_14 і ОСОБА_15 а.с.122-128 т.2.

Протокол огляду трупа від 21.10.2024 р. а.с.131 т.2.

Висновок судово-медичної експертизи за фактом смерті ОСОБА_8 а.с.12-19 т.3, за яким смерть потерпілого наступила від комплексу «відкрита черепно-мозкова травма».

Висновками судово-медичних експертиз після проведення слідчих експериментів з обвинуваченим і свідками ОСОБА_11 і ОСОБА_7 а.с.20-30, 64-68 т.3.

Висновками судово-медичних експертиз слідів крові на вилучених речових доказах а.с.32-35 т.3, та інші докази.

Сторона обвинувачення вказує, що дійсно потерпілий ОСОБА_8 перший завдав ударів обвинуваченому молотком, ОСОБА_5 спершу дійсно діяв для самозахисту, відштовхнув ОСОБА_16 , який впав і забився головою о батарею. Лежачи ОСОБА_8 ніяких активних дій не чинив, посягання з його боку було закінчено, але ОСОБА_5 продовжив наносити потерпілому численні удари в життєво важливі органи, діючи навмисно, а не з метою самозахисту.

3. Докази, на які посилається сторона захисту.

Крім пояснень обвинуваченого сторона захисту посилається на пояснення свідка ОСОБА_7 , висновок судово-медичної експертизи яким підтверджується наявність тілесних ушкоджень у обвинуваченого, вилучені речові докази: молоток зі слідами крові та ніж. Вказує, що пояснення свідка ОСОБА_11 є недопустимими, оскільки вона не могла бути очевидцем подій, крім того з місця де перебувала вказаний свідок (на вході до приміщення) огляд місця бійки їй закривав телевізор який стояв та тумбі. Також недопустимим доказом є аудіовідеозапис пояснень ОСОБА_5 які він давав криміналісту відділення поліції №5 - свідку ОСОБА_13 .. Захисник вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають перекваліфікації на ст.118 КК України умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, оскільки обвинувачений захищався від озброєного нападу ОСОБА_8 , але явно перевищив межі самозахисту.

4.Висновки суду.

Згідно зі ст. 62 Конституції України, положень ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом… а також на припущеннях. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності винності особи тлумачаться на її користь.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд,поєднується з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».

Згідно ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Відповідно до ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування цих обставин покладається на слідчого, прокурора.

Обвинувальний вирок може бути постановлений судом лише в тому випадку, коли вина обвинуваченої особи доведена за стандартом «поза розумним сумнівом». Тобто, дотримуючись засади змагальності, та виконуючи, свій професійний обов`язок, передбачений ст. 92 КПК України, обвинувачення має довести перед судом за допомогою належних, допустимих та достовірних доказів, що існує єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити факти, встановлені в суді, а саме: винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, щодо якого їй пред`явлено обвинувачення.

Відповідно до ч.1 п.3, ч.3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватись на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що…в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Незважаючи на фактичне не визнання своєї вини ОСОБА_5 , суд вважає винуватість обвинуваченого за ст.121 ч.2 КК України доведеною поза розумним сумнівом.

Винуватість ОСОБА_5 , підтверджується поясненнями потерпілої ОСОБА_4 за якими її батько ОСОБА_8 мав постійні конфлікти зі співмешканкою ОСОБА_7 , мав запальний характер, якщо його образити. Останній раз вона спілкувалася з батьком 06.10.2024 р. коли він приходив до неї. Про те, що батько потрапив в лікарню з травмами, дізналася від сусідів, а в лікарні їй стало відомо, що батькові було нанесено не менше семи ударів в голову.

Протоколом огляду місця події від 15.10.2024 р. а.с.9-24 т.2 з відеозаписом та фототаблицею з виявленими та вилученими в кімнаті 2: слідами речовини бурого кольору на стіні кімнати, на підлозі, на батареї. Оглянутої м`якої клітчастої сумки та вилученого з сумки молотка зі слідами речовини бурого кольору, які находилися в районі батареї опалення. В кімнаті 1 між піччю та диваном вилучено та оглянуто кухонний ніж, який лежить на підлозі, а також фрагменти розбитої чашки зі слідами крові.

Відеозаписами з відеокамер (бодікамер) співробітників патрульної поліції ОСОБА_14 і ОСОБА_15 а.с.122-128 т.2, які прибули на місце події до слідчо-оперативної групи, та автомобіля швидкої допомоги. На місці присутня ОСОБА_7 зі слідами крові на одязі, та ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями в районі голови та обличчя. В кімнаті 2 біля батареї опалення лежить потерпілий ОСОБА_8 який хрипить, важко дихає та не може здійснювати активних дій.

Поясненнями свідків ОСОБА_14 і ОСОБА_15 які приїхали на місце події за викликом ОСОБА_5 . Їх зустріли ОСОБА_7 і ОСОБА_5 .. У ОСОБА_5 була розбита «голова», обидва були в стані алкогольного сп`яніння, в одній з кімнат стояла відкоркована пляшка горілки. Їм повідомили, що потерпілий напав на ОСОБА_5 з молотком з метою вбивства останнього, і що він зараз спить. Але візуального оглянувши потерпілого і побачивши сліди крові на голові, та його загальний важкий стан, вони стали терміново викликати швидку допомогу. Молоток в сумці побачили після того, як стали евакуювати потерпілого в автомобіль «швидкої». ОСОБА_5 і ОСОБА_7 постійно змінювали свої пояснення, ОСОБА_5 вказував, що просто штовхнув потерпілого і той вдарився головою о батарею.

Поясненнями свідка ОСОБА_11 які вона уточнила в ході слідчого експерименту на місці а.с.213-215 т.2, за якими проходячи повз будинок АДРЕСА_2 почула крики, зайшла у двір, та через незачинені двері пройшла в будинок. З порога побачила, як у кімнаті будинку, біля батареї лежить чоловік, поряд з яким знаходиться другий чоловік, якого вона бачить «зі спини» і б`є лежачого, поряд бігала жінка. Вона чітко побачила, як другий чоловік, наніс лежачому три удари в голову, якимось предметом, загорнутим у сумку, помітила кров і відразу втекла, злякавшись побаченого, при чому той чоловік що лежав, взагалі не пручався, та не чинив нічкого спротиву. Коли поверталася тією ж вулицею, побачила працівників поліції, яким розповіла що є очевидцем події. В ході слідчого експерименту з застосуванням відеозапису сваідок ОСОБА_11 показала місце, де вона знаходилася, коли бачила нанесення ударів, місце де лежав потерпілий. В ході вказаної слідчої дії, встановлено достатню оглядовість місця події. Видно тумбу з телевізором, які не заважають свідкові бачити вказані нею події.

Пояснення свідка ОСОБА_7 - рідної сестри обвинуваченого, за якими зі співмешканцем ОСОБА_8 в неї склалися неприязні відносини. Коли в неї вдома перебував брат, до них прийшов в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_8 і став висловлювати братові претензії з приводу його приходу. Виникла сварка після якої співмешканець покинув будинок. Приблизно через 10-15 хвилин ОСОБА_8 повернувся з молотком, обернутим сумкою, і наніс цим молотком ударів ОСОБА_5 в голову. Брат був на межі втрати свідомості, а ОСОБА_8 побіг в іншу кімнату, перечепився, впав і вдарився головою о батерею. Там вони стали боротися з ОСОБА_5 , наносити один одному удари руками, сумка з молотком лежала поряд. Тоді ОСОБА_5 стало погано, він каже ніби то собі: «Ну що…досить» і припиняє наносити удари. Брат вирішив дати співмешканцю «здачі», та той весь час пручався.

Протоколом слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_7 а.с.57-61 т.3, в ході якого свідок дала аналогічні пояснення, уточнивши, що ОСОБА_5 сидів поряд з нею на дивані, коли після погроз вдруге прийшов ОСОБА_8 , показала де саме потерпілий перечепився за штору в проході між кімнатами, де впав і де саме до нього підбіг ОСОБА_5 . Відеозапис слідчого експерименту зберігся саме до цих подій зафіксованих на відео. Але в ході слідчого експерименту свідок ОСОБА_7 так і не змогла показати на манекені куди і як саме ОСОБА_5 наносив удари, вказуючи лише, що в руках у брата нічого не було, а потерпілий чинив спротив а.с.59 т.3.

Поясненнями свідка ОСОБА_12 , сусіда по будинку, за якими потерпілий ОСОБА_8 перед самим побиттям приходив до нього, та скаржився що співмешканка ОСОБА_17 «натравлює» на нього рідного брата і казав що вони його вб`ють. ОСОБА_5 з сетрою зловживали спиртними напоями, пили в квартирі потерпілого цілий тиждень до цього, «не давали йому життя». Він порадив потерпілому звернутися до поліції, та до своєї доньки ОСОБА_18 . ОСОБА_8 був порядною людиною, а ОСОБА_7 оселилася в нього в квартирі, не працювала, пропивала все зароблене ОСОБА_19 . Було таке, що ОСОБА_8 приходив з нічної зміни до нього, бо не міг йти додому де пиячили.

Протоколом огляду трупа ОСОБА_8 від 21.10.2024 р. в приміщенні лікарні а.с.131 т.2.

Висновками судово-медичних експертизи за фактом смерті ОСОБА_8 а.с.12-19, 20-25 т.3, за яким смерть потерпілого наступила від комплексу «відкрита черепно-мозкова травма» яка супроводжувалася вдавленим багато уламковим переломом склепіння та основи черепа з крововиливами під оболонки та речовину голоного мозку. У потерпілого виявлено сім забійних ран голови, правої тім`яної та правої потиличних ділянок, забійну рану мочки вуха праворуч, множині крововиливи у м`які тканини голови в праву потиличну та праву тім`яні ділянки в проекції ран, в правий скроневий м`яз, вдавлені багато уламкові переломи тім`яної, потиличної кістки праворуч, переломи основи черепа, епідуральна гематома праворуч, крововиливи під тверду мозкову оболонку правої півкулі головного мозку та мозочка, дифузно-вогнищеві субарахноїдальні крововиливи з ділянками забою, які в сукупності відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя у момент спричинення. Ушкодження виникли внаслідок прямої багаторазової травматизації тупим твердим предметом, не менше 8 травматичних дій в ділянку голови. У потерпілого також виявлені забійні рани правої, та лівої кисті, закритий перелам третього пальця лівої кисті, синця та саден правої кисті та правого передпліччя які виникли внаслідок травматизації тупим твердим предметом. Потерплий був звернутий травмованими ділянками безпосередньо до предметів травми. Отримання вказаних ушкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту неможливе, а в крові потерпілого ОСОБА_8 не виявлені любі види спиртів.

Висновками судово-медичних експертиз після проведення слідчих експериментів з обвинуваченим ОСОБА_5 , свідками ОСОБА_11 і ОСОБА_7 а.с.20-30, 64-68 т.3, за якими за обставин викладених підозрюваним ОСОБА_5 у потерпілого ОСОБА_8 не могли виникнути тілесні ушкодження, які входять до комплексу «відкрита черепно- мозкова травма», крім того ОСОБА_5 не може надати пояснень стосовно наявності у потерпілого забійних ран правої, та лівої кисті, закритого перелома третього пальця лівої кисті, синця та саден правої кисті та правого передпліччя. Не виявлено в потерпілого також тілесних ушкоджень в районі тулуба та обличчя, на які вказує ОСОБА_5 .

Тілесні ушкодження у ОСОБА_8 могли виникнути при обставинах на які вказує свідок ОСОБА_11 , і не могли вникнути при механізмі на який вказує свідок ОСОБА_7 , яка також не могла зазначити обставин виникнення у потерпілого відкртої черепно-мозкової травми», а також тілесних ушкоджень верхніх кінцівок ОСОБА_8 .

Висновком судово-медичної експертизи а.с.195-196 т.2, за яким обвинуваченому ОСОБА_5 були заподіяні легкі тілесні ушкодження, як такі, що мають незначні, скороминучі наслідки, у вигляді забійних ран на лобі, на верхній і нижній губах ліворуч, садно підборіддя.

Висновками судово-медичних імунологічних експертиз речових доказів а.с.155,172, 176, 181,185 т.2, а.с.32-35 т.3, за якими кров потерпілого ОСОБА_8 і обвинуваченого ОСОБА_5 відноситься до однієї групи А, анти В, системи АВО, та на вилучених з місця події речових доказах, включаючи сумку і молоток, а також на одязі потерпілого і обвинуваченого виявлено сліди крові, які можуть належати ним обом.

Залученими речовими доказами, та іншими доказами.

Суд не приймає до уваги пояснення свідка ОСОБА_13 - криміналіста відділення поліції №5, та протокол огляду оптичного диску з аудіо записом пояснень ОСОБА_5 які він давав свідку ОСОБА_13 під час огляду місця події а.с.81-82 т.2. Суд зазначає, що огляд місця події відповідно до правил ст.237 КПК України проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей щодо кримінального правопорушення, та спеціаліст не міг вести допит ОСОБА_5 під час вказаної слідчої дії. ОСОБА_5 на час огляду не мав процесуального статусу, в подальшому набув статусу обвинуваченого, та спеціаліст мав право лише ставити запитання учасникам процесуальної дії з дозволу слідчого, згідно норм ст.71 КПК України.

Згідно ст..86 ч.1-2 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Тому суд, аналізуючи докази, не посилається на пояснення свідка ОСОБА_13 , та аудіозаписи пояснень ОСОБА_5 про огляді місця події.

Оцінюючи докази, суд керується вимогами ст. 94 КПК України, за якими суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 щодо захисту від дій ОСОБА_8 , суд розцінює як спосіб захисту, та критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_7 щодо обставин нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. Пояснення обвинуваченого і свідка спростовуються поясненнями свідка ОСОБА_11 які не мають протиріч, та відповідають проаналізованим судом доказам, зібраним в ході досудового розслідування. Спростовуються висновками судово-медичних експертиз, протоколами слідчих дій.

Згідно ст.36 ч.1-3 КК України - необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюва них законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Кожна особа має право на необхідну оборону незалежно від можливості уникнути суспільно небезпечного посягання або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту. Перевищення меж необхідної оборони тягне кримінальну відповідальність лише у випадках, спеціально передбачених у статтях 118 та 124 цього Кодексу.

Таким чином право на необхідну оборону виникає лише за наявності для цього певних підстав, які характеризуються двома елементами:

1.вчиненням особою суспільно небезпечного посягання,

2. необхідністю його негайного відвернення або припинення.

Дійсно як встановлено судом та зазначено в обвинуваченні - потерпілий ОСОБА_8 перший завдав ударів обвинуваченому молотком, завдавши легких тілесних ушкоджень, це посягання з боку потерпілого було суспільно-небезпечним, та ОСОБА_5 мав право на необхідну оборону, відштовхнув потерпілого, який впав і забився головою о батарею.

Сам обвинувачений вказує, що ОСОБА_8 впав і ніяких активних дій щодо спротиву ОСОБА_5 не чинив, не застосовував і ніж, який був відкинутий обвинуваченим в іншу кімнату. Відсутні у ОСОБА_5 і тілесні ушкодження, які б свідчили про боротьбу, чи самооборону, крім тілесних ушкоджень від ударів молотком на початку нападу на нього.

Таким чином посягання на ОСОБА_5 з боку ОСОБА_8 було закінчено, та при відсутності спротиву з боку потерпілого, обвинувачений наніс потерпілому не менше восьми ударів в голову, завдавши тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя потерпілого.

Вказані удари, виходячи з комплексу «відкрита черепно-мозкова травма» яка супроводжувалася вдавленим багато уламковим переломом склепіння та основи черепа, вилученим з місця події молотком зі слідами крові потерпілого, проаналізованими судом об`єктивними судово-медичними даними, свідчать про те, що вказані удари були нанесені саме молотком, а при нанесенні ударів вже потерпілий ОСОБА_8 захищався від дій обвинуваченого, отримавши травми верхніх кінцівок.

Такі дії обвинуваченого свідчать про наявність умислу на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому, та його дії не можуть бути визнані правомірними, оскільки вчинені в часі, коли посягання вже було закінчено, та підстави для захисту були відсутні.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає що поясненнями потерпілої свідків, висновками експертиз, протоколами слідчих дій, судом встановлено що зібрані обвинуваченням докази в їх сукупності є достовірними і допустимими, та достатньою мірою підтверджують винуватість обвинуваченого в кримінальному правопорушенні за ст.121 ч.2 КК України, за ознаками заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Прокурором в інтересах Національної служби здоров`я України (позивач 1), Криворізької міської ради(позивач 2) заявлено цивільний позов до ОСОБА_5 про стягнення витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 в сумі 10648,86 грн. на користь позивача 1, та 334,26 грн. на користь позивача 2 а.с.33-44 т.4.

Обвинувачений заявлений позов не визнав.

Захисник підтримав заперечення обвинуваченого, вказує на відсутність вини ОСОБА_5 в заподіянні шкоди.

Суд вважає, що заявлений цивільний позов підлягає задоволенню.

Згідно ст.1206 ЦК України особа яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину.

Витрати позивача 1, та позивача 2 на лікування потерпілого ОСОБА_8 підтверджується довідками а.с.47-48, 93-94 т.4, які підтверджують вартість одного ліжко-дня в лікарні, та загалом за 6 днів стаціонарного лікування.

Згідно абз. 2 п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Цивільний позов згідно ч.3 ст.128 КПК України заявлений прокурором в інтересах держави, оскільки заклади охорони здоров`я в Україні фінансуються за рахунок Державного бюджету України та місцевих бюджетів згідно ст.18 Основ законодавства про охорону здоров`я.

Згідно вироку Жовтневого районного районного суду міста Кривого Рогу від 12.01.2024 р. ОСОБА_5 засуджено за ст.185 ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75,76 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком на 3 роки а.с.57-63 т.2.

Кримінальне правопорушення по яким суд ухвалює вирок, вчинене ОСОБА_5 після вироку від 12.01.2024 р., в період іспитового строку, тобто не відбутого покарання за попереднім вироком, тому покарання обвинуваченому слід призначати за правилами ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків.

Призначаючи покарання, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, є інвалідом 3-ї групи. З урахуванням ступеню тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке згідно ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, вищезазначених обставин що пом`якшують та обтяжують відповідальність відповідно до ст.ст.66, 67 КК України; суд вважає необхідним та достатнім призначити обвинуваченому покарання ближче до мінімуму санкції статті у вигляді позбавлення волі, за сукупністю вироків.

Питання речових доказів, судових витрат, та заходів забезпечення кримінального провадження вирішити відповідно до норм КПК України.

Керуючись ст.ст.128, 373-376 КПК України,суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання за ст.121 ч.2 КК України 8 (вісім) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст.71 ч.1 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднати не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі призначене за попереднім вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 12.01.2024 р. за ст.185 ч.4 КК України, та визначити ОСОБА_5 остаточне покарання 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання обчислювати з 19.11.2025 р., продовжити ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу тримання під вартою на шістдесят днів, але не довше часу набрання вироком законної сили.

Згідно ст.72 ч.5 КК України зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 час його перебування під вартою з дня затримання 15.10.2024 р. по 18.11.2025 р. включно з розрахунку день за день.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Національної служби здоров`я України 10648 грн. 86 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 .

Стягнути з ОСОБА_5 на користь Криворізької міської ради 334 грн. 26 коп. витрат на лікування потерпілого ОСОБА_8 .

Речові докази:

-Конверти зі змивами речовини бурого кольору, сумку, молоток, фрагмент чашки, фрагмент шпалер, куртку, ніж зі слідами речовини, змиви крові які зберігаються в відділенні поліції №5 КРУП ГУНП в Дніпропетровській області знищити.

-диски з відеозаписами - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 3183 грн. 60 коп. витрат за залучення експертів по проведенню дактилоскопічної експертизи на користь держави.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а засудженим в той же строк з дня вручення копії вироку.

СУДДЯ: