Справа № 496/6290/25
Провадження № 1-кс/496/1774/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області в складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3 ,

підозрюваного - ОСОБА_4 ,

захисника підозрюваного - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Надлак, Новоархангельського району, Кировоградської області, маючого середню освіту, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні немає, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , офіційно не працюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

за матеріалами кримінального провадження №0000724 від 06.09.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Біляївської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В обґрунтування клопотання слідчий вказує, що впровадженні СВ Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області перебуває кримінальне провадження №0000724 від 06.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , переслідуючи злочинну мету незаконного збагачення за рахунок незаконного збуту наркотичних засобів, у невстановлений слідством час та місці, у невстановленої особи, умисно, із корисливих мотивів, незаконно придбав з метою подальшого збуту наркотичний засіб, обіг якого обіг якого обмежено метадон у невстановленій кількості, але не менше 1 г. Далі, ОСОБА_4 , розуміючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, став незаконно зберігати раніше придбаний наркотичний засіб за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з метою подальшого збуту. Реалізуючи власний протиправний умисел, ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , придбати у нього наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, по ціні 800 гривень за 1 г. У подальшому, 06.10.2025 року, ОСОБА_4 домовився з ОСОБА_7 , який діяв на підставі постанови про контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, про зустріч біля його квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Надалі, 06.10.2025 року, приблизно о 18 год. 30 хв., ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_7 біля вхідних дверей до вищевказаної квартири, де діючи умисно та протиправно, керуючись корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, отримав від останнього грошові кошти в сумі 800 гривень в якості плати за 1 грам наркотичного засібу метадон та повідомив ОСОБА_7 , щоб останній очікував його біля парадної буд. №7 по проспекту Енергетиків в м. Теплодар Одеської області.

Так, 06.10.2025, близько 19 години 13 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи біля парадної буд. №7 по проспекту Енергетиків в м. Теплодар Одеської області, передав, тобто, незаконно збув ОСОБА_7 полімерний згорток з кристалічною речовиною білого кольору, яка, відповідно до результатів тесту на речовини щодо виявлення метадону, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон. Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України за кваліфікуючими ознаками: незаконне придбання, зберігання, а також незаконний збут наркотичних засобів. 06.10.2025 о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення в порядку, передбаченому ст. 208 КПК України.

07.10.2025 року про підозру у вчиненні кримінального правопорушення повідомлено:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Надлак, Новоархангельського району, Кіровоградської області, громадянину України, маючому середню освіту, офіційно не працевлаштованому, не одруженому, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 раніше не судимому.

Обґрунтованість підозри, повідомленої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:- показаннями свідка ОСОБА_7 , в яких знайшли підтвердження обставини кримінальних правопорушень, викладені у повідомлені про підозру; - речовими доказами, вилученими в ході огляду, а саме кристалічна речовина в полімерному згортку, яка, відповідно до результатів тесту на речовини щодо виявлення метадону, містить наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон; - речовими доказами, вилученими в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , а саме порошкоподібна речовина в полімерних ємностях, грошові кошти, отримані в якості плати за збут наркотичного засобу; - результатами негласних слідчих (розшукових) дій, а саме контрою за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, аудіо-відеоконтролю особи; - показаннями осіб, залучених в якості понятих до проведення слідчих дій; - іншими доказами;

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 покладається необхідність запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення іншого правопорушення.

Враховуючи викладене, ступінь та характер суспільної небезпеки від вчинення злочину, тяжкість злочину, беручи до уваги повноту та достатність зібраних доказів, слідчий звернувся до суду з вказаним клопотанням.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити, вказав, що існують ризики, передбачені п.п 1, 3 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду та продовжити злочинну діяльність.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечувала, просила застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики , на які посилається прокурор, є не підтвердженими, а сам ОСОБА_4 намагається позбавитися наркозалежності.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні проти клопотання прокурора заперечував, просив не позбавляти волі.

Слідчий суддя заслухав думку прокурора, підозрюваного та його захисника, вивчив клопотання та додані до нього документи, приходить до наступного.

Відповідно до положень ч.2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Частиною 2 цієї ж статті визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи зі змісту ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор не доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 8 років позбавлення волі.

Тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання підозрюваного винуватим, відсутність постійного місця роботи, вказує на реальність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні незаконного збуту наркотичних засобів, вчиненого з корисливих мотивів. Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, офіційного джерела доходів немає. Викладене безумовно свідчить про наявність ризику вчинення підозрюваним інших злочинів.

Крім того, при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу, слід взяти до уваги що свідками у кримінальному провадженні є особи анкетні дані яких стали відомі ОСОБА_4 у зв`язку з вручення додатків до клопотання про обрання запобіжного заходу, що, враховуючи характер інкримінуємого злочину, є підставою вважати, що вразі застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням підозрюваного під вартою, останній буде чинити незаконний вплив на свідків, схиляючи їх до викривлення показань, що є обґрунтуванням ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини в сукупності свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів до ОСОБА_4 , які не забезпечать виконання покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання зазначеним ризикам.

Так, особисте зобов`язання не може бути застосовано, у зв`язку з тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину. Особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу.

Обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту недоцільно, оскільки такий захід забезпечення кримінального провадження в цілому не зможе гарантовано запобігти ризикам, зазначеним вище, для досягнення завдання кримінального провадження, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини.

Ризик переховування від органів досудового розслідування та суду полягає у тому, що підозрюваний, у разі визнання його винним в інкримінованих злочинах, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від до 8 років, що може бути розцінене, як більш вагомі негативні наслідки для себе, ніж наслідки за ухилення від правосуддя шляхом переховування від правоохоронних органів і суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Згідно рішення ЄСПЛ «Клоот проти Бельгії» ризик вчинення нових правопорушень має місце, коли попередня поведінка особи дає підстави для очікувань, що він не має наміру зупинятись у своїх злочинних діях; коли небезпека має бути явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи.

Таким чином, застосування до ОСОБА_4 будь-якого іншого запобіжного заходу, що не пов`язане із позбавленням волі, не перешкодить його протиправній діяльності. В обґрунтування неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання вищевказаним ризикам, існує, наявність небезпеки для суспільства, через те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, а також, той факт, що покарання за тяжке кримінальне правопорушення є більш суворим, ніж наслідки та ризик втечі для підозрюваного.

Оцінюючи сукупність обставин, а саме: тяжкість злочину, у вчиненні якого він підозрюється, що може спонукати підозрюваного до переховування від органів досудового слідства та суду, може вчинити інший злочин чи продовжити злочин, у якому підозрюється, а також вік та стан здоров`я підозрюваного, те, що він не одружений, не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, а тому вважає, що застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу неможливо для запобігання ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, та обирає йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26.07.2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Крім того, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58).

Характер та фактичні обставини інкримінованого ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, свідчать про його підвищену суспільну небезпеку.

Водночас, приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при вирішенні питання щодо визначення застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя вважає, що сторона обвинувачення, під час розгляду клопотання, довела суду, що при зазначених ризиках і обставинах вчинення вказаних вище кримінальних правопорушень неможливо застосувати до підозрюваного більш м`які запобіжні заходи для забезпечення його процесуальної поведінки, оскільки останні не зможуть гарантувати належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 , зокрема: особисте зобов`язання не може бути застосовано у зв`язку із тим, що це найбільш м`який запобіжний захід і він не відповідає тяжкості вчиненого злочину, а його застосування жодним чином не сприятиме запобіганню ризикам; особиста порука не може бути застосована в силу того, що не встановлено осіб, які заслуговують на довіру та можуть поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України і зобов`язуються за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу вимогу; домашній арешт не може бути застосований, оскільки не забезпечить неможливість подальшого вчинення підозрюваним злочинів.

Щодо визначення розміру застави, слідчий суддя зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Враховуючи вимоги ст. 182 КПК України, слідчий суддя, з урахуванням викладених обставин злочину, майнового та сімейного стану обвинуваченого, ризиків передбачених ст.177 КПК України, визначає розмір застави, яку просить застосувати орган досудового розслідування та визначає заставу, достатню для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242240 грн.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-184, 193, 194, 196, 197, 205, 392 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ Одеського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції в Одеській області капітана поліції ОСОБА_6 - задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» з 07.10.2025 року до 04.12.2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Одночасно обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у межах 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про обрання запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на підозрюваного, у разі внесення застави, наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду із встановленою періодичністю;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований та/або проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду, окрім необхідності виконання військової служби;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця служби;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави визначити - два місяця з дня внесення застави.

З моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, він вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави, визначені в цій ухвалі.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Роз`яснити підозрюваному, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави, а до нього для забезпечення виконання визначених законом обов`язків, може бути застосовано інший запобіжний захід.

Вручити копію цієї ухвали підозрюваному, прокурору, захиснику негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити до ДУ «Одеський слідчий ізолятор».

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого та прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали проголошено 10.10.2025 року о 16:20 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1