Номер провадження 1-кп/211/894/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

за головуванням судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003114 від 20.08.2025 року щодо ОСОБА_5

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого у ч. 5 ст. 407, ч.4 ст. 408 КК України

В С Т А Н О В И В:

до Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу надано клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання про продовження строку тримання під вартою.

Захисник заперечував проти продовження строку тримання під вартою.

Обвинувчений підтримав думку свого захисника.

Суд, заслухавши сторони кримінального провадження, висновує таке.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України (ч. 2 статті 177 КПК України).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_5 .

Прокурор довів існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 може спробувати переховуватися від органу досудового розслідування та суду враховуючи, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінальних правопорушень, у зв`язку з чим суворість покарання, яке загрожує йому за вчинення цих кримінальних правопорушень у вигляді позбавлення волі на строк до 12 років, у разі визнання його винним, може бути визнана ним більш небезпечною ніж втеча.

Також, прокурором доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 може спробувати незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, які разом з ним проходять військову службу в одній військовій частині, що фактично створить умови для здійснення впливу на останніх. При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду, усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч.ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Крім того, з огляду на те, що обвинувачений ОСОБА_6 може вчинити інші кримінальні правопорушення, зважаючи на те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності за умисні, в тому числі тяжкі кримінальні правопорушення, за вчинення останнього відбував покарання у місцях позбавлення волі; кримінальне правопорушення, в якому підозрюється, вчинив в період умовно дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч. 8 ст. 176 КК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405,407,408,429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою).

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 суд оцінив в сукупності всі вищенаведені обставини, у тому числі, вік та стан здоров`я обвинуваченого; міцність його соціальних зв`язків в місці постійного проживання; репутацію; наявність попередніх судимостей.

Суд, вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого ОСОБА_6 , характеру та тяжкості кримінальних правопорушень, що йому інкримінуються, не дає можливості перешкоджати інтересам досудового розслідування, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті, тобто тримання під вартою.

Згідно з абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

В той же час абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України не містить категоричної заборони визначення розміру застави у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 407, 408 КК України, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_6 і наділяє суд певною дискрецією у вирішенні вказаного процесуального питання.

Відповідно до вимог п.п.2, 3 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на вищевикладені обставини, ступінь суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, що інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , з огляду на його майновий та сімейний стан, наявність ризиків, передбачених у п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, суд вважає можливим визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, у розмірі ста прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 302 800 гривень, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Керуючись ст.ст. 2, 7-9, 131, 132, 176-178, 186, 193, 194-196, 202, 309, 314-316, 369, 372, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, з утриманням в ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжити до 12 квітня 2026 року включно.

Одночасно обрати ОСОБА_5 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави для забезпечення виконання ним обов`язків, визначених КПК України.

Розмір застави визначити у розмірі ста (100) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 302 800 гривень гривень 00 коп., яка може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровської області.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу протягом її дії.

Покласти на обвинуваченого у разі внесення застави до 12 квітня 2026 року наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора чи суд із встановленою періодичністю; не відлучатися із населеного пункту, в якому служить, без письмового дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування; не спілкуватися зі свідками за даним кримінальним провадженням; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених суддею, у разі внесення застави визначити два місяця з дня внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному у зазначеної ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Продовження цього строку можливе у порядку передбаченому у ст.199 КПК України.

У судовому засіданні оголосити перерву до 04 березня 2026 року до 14.30 год.

Судове засідання проводити в режимі відеоконференції.

Вручити копію цієї ухвали обвинуваченому негайно після її оголошення.

Копію ухвали направити прокурору для відома, начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду у 5-денний строк з дня її проголошення.

Повний текст ухвали 12 лютого 2026 року .

Суддя Довгинцівського районного

суду м. Кривого Рогу ОСОБА_1