Справа № 642/7497/25
Провадження № 1-кп/642/19/26
УХВАЛА

Іменем України

26 січня 2026 року м. Харків

Холодногірський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

особи стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові в режимі відеоконференції між Холодногірським районним судом м. Харкова та Дніпровською філією «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001110 від 27.08.2025 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровськ, Луганської області, громадянина України, 6 класів допоміжної школи, не одруженого, інваліда 1-ї групи, без постійного місця мешкання, раніше не судимого,

якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду перебуває клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні №0001110 від 27.08.2025 стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіровськ, Луганської області, громадянина України, 6 класів допоміжної школи, не одруженого, інваліда 1-ї групи, без постійного місця мешкання, раніше не судимого, якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст.187 КК України.

05.12.2025 ухвалою Холодногірського районного суду м.Харкова продовжено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме в медичному закладі Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що знаходиться за адресою: 49006, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84, строком на 60 днів, тобто до 29.01.2026 включно.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на шістдесят діб. Клопотання мотивує тим, що відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 619 від 29.09.2025, ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі помірної розумової відсталості зі значними поведінковими порушеннями. Відповідно до свого психічного стану, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищезазначеного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом. Прокурор вказує, що з урахуванням даних про особу підозрюваного, конкретних обставин інкримінованого суспільно-небезпечного діяння, неможливо запобігання цим ризикам шляхом застосування відносно ОСОБА_4 , більш м`яких запобіжних заходів та забезпечення його належної процесуальної поведінки ніж поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, які визначені цією статтею.

Так, беручи до уваги те, що у зв`язку із підозрою ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого насильницького суспільно-небезпечного діяння, у органу досудового розслідування є підстави вважати що у поведінці підозрюваного продовжують існувати ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування або суду, оскільки ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке законом передбачене суворе покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 15 років, обставини злочину, в якому підозрюється ОСОБА_4 та данні про його особу, а саме: відсутність у останнього стійких міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, не має постійного місця мешкання, раніше неодноразово (7 раз) притягався до кримінальної відповідальності, проходив примусове лікування у психіатричних закладах, свідчать, про його схильність до скоєння протиправних дій. Також обставини кримінального правопорушення в якому підозрюється ОСОБА_4 , свідчать про усвідомлення підозрюваним незворотності настання покарання, та він може з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне ухилитися від слідства та суду; незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні. Наявність зазначеного ризику обґрунтовується характером та обставинами вчинення злочину. Даний злочин віднесено до категорії злочину пов`язаного із вчиненням насильства над особою. На даний момент ОСОБА_4 відомі особи потерпілої та свідків, місце їх проживання, коло спілкування, що дає йому можливість впливати на їх свідчення; вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність вказаного ризику підтверджується даними про особу підозрюваного, який ніде не працевлаштований, обставини кримінального правопорушення в якому він підозрюється, данні про його особу, спосіб життя підозрюваного, свідчать про його схильність до вчинення злочинів різної категорії. Всі вказані обставини свідчать про небажання і неможливість в силу розумових здібностей підозрюваного ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та вести законний спосіб життя. Враховуючи те, що ризики переховування від органів досудового розслідування, вчинення інших кримінальних правопорушень, не зникли і не зменшились, дані про особу підозрюваного та конкретні обставини вчиненого правопорушення, свідчать про неможливість запобігання ризикам, передбаченим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, передбаченого ст. 508 КПК України, прокурор просила продовжити строк застосування запобіжного заходу у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку в Дніпровській філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України, який розташований за адресою: м.Дніпро, вул.Надії Алексєєнко, 84 до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 діб.

У судовому засіданні особа стосовно якої розглядається клопотання - ОСОБА_4 щодо клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на шістдесят діб, просив суд лише засудити його.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 щодо вказаного клопотання прокурора покладалася на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 02.09.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно вимог ст.ст. 42, 276-278 КПК України повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.4 ст. 187 КК України, тобто напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу та з погрозою застосування такого насильства (розбій), вчинений в умовах воєнного стану та поєднаний із проникненням до житла.

02.09.2025 ухвалою Холодногірського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 31.10.2025.

08.10.2025 року старшим слідчим СВ ВП№2 ХРУП№3 ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_6 винесено постанову про зміну порядку досудового розслідування та постановлено продовжувати його згідно з правилами, передбаченими главою 39 КПК України, про кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру.

Під час проведення досудового розслідування 22.09.2025 було призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу підозрюваному ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта № 619 від 29.09.2025, ОСОБА_4 на теперішній час страждає на хронічне психічне захворювання у формі помірної розумової відсталості зі значними поведінковими порушеннями. Відповідно до свого психічного стану, не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_4 перебував у стані вищезазначеного хронічного психічного захворювання. Не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_4 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, потребує застосування примусових заходів медичного характеру госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом..

13.10.25 ухвалою Холодногірського районного суду м.Харкова стосовно ОСОБА_4 запобіжний захід змінено на поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку в Дніпровську філію «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» ДУ Інститут психіатрії судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків МОЗ України в межах строку досудового розслідування, до 02.11.2025 року включно.

05.12.2025 ухвалою Холодногірського районного суду м.Харкова продовжено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме в медичному закладі Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що знаходиться за адресою: 49006, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84, строком на 60 днів, тобто до 29.01.2026 включно.

Прокурор у судовому засіданні зазначила, що ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу, не зменшилися і не зникли.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 19 КК України, визначено, що осудною вважається особа, яка під час вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) і керувати ними. Не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно зі ст. 506 КПК України, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.

Відповідно до вимог ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, можуть бути застосовані судом такі запобіжні заходи: 1) передання на піклування опікунам, близьким родичам чи членам сім`ї з обов`язковим лікарським наглядом; 2) поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.

Передбачені частиною першою цієї статті запобіжні заходи застосовуються судом до особи з моменту встановлення факту розладу психічної діяльності чи психічної хвороби.

Застосування передбачених запобіжних заходів здійснюється згідно із загальними правилами, передбаченими цим Кодексом.

При продовженні запобіжного заходу суд враховує також вік ОСОБА_4 , сімейний стан, його стан здоров`я, висновок судово-психіатричного експерта № 619 від 29.09.2025, місце проживання та інші обставини, що характеризують особу ОСОБА_4 , дані про соціальні зв`язки та спосіб життя.

Суд вважає, що наведені прокурором у судовому засіданні підстави продовження строку відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку є належним чином обґрунтовані та мотивовані, ризики, які слугували підставою для обрання запобіжного заходу під час досудового розслідування на даний час не змінилися, а саме: ОСОБА_4 може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні та вчинити інше суспільно-небезпечне діяння.

Згідно вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватись від слідства та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків та інших учасників судового процесу та інше.

Вимогами ст.178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Суддя погоджується з прокурором щодо продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії особливо тяжкого злочину.

Зокрема, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню («Бекчиєв проти Молдови»). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

З огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 та суворість можливого покарання, яке може бути призначено у випадку визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення так і обставини, як за національним законодавством, так і за судовою практикою Європейського суду з прав людини, визнаються вагомими факторами при оцінці даного ризику, він може переховуватись.

Тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у випадку визнання його винуватими у вчиненні злочинів, не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п.2 ч.1 ст.178 КПК України), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

В даному випадку суворість покарання, передбаченого за злочин, в якому підозрюють ОСОБА_4 в сукупності з даними про особу та іншими обставинами кримінального правопорушення, є достатньо суттєвим елементом при оцінюванні ризику його переховування. Існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

Суддя погоджується із прокурором щодо наявності ризику вчинити інші кримінальні правопорушення. Наявність вказаного ризику об`єктивно підтверджується тим, що ОСОБА_4 не працевлаштований, а також обставинами кримінального правопорушення в якому він підозрюється, даними про його особу, враховуючи його спосіб життя підозрюваного.

Крім того, у зв`язку з тим, що ризик впливу на свідків та потерпілих існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання показань та дослідження їх судом, як і на час лікування ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, суддя при вирішенні питання про наявність підстав для задоволення клопотання враховує у своїй сукупності доведеність обґрунтованої підозри у вчиненні суспільно-небезпечного діяння яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення, тяжкість та підвищену суспільну небезпеку інкримінованого злочину, тяжкість можливого покарання, наявність таких ризиків як можливість переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, а також особу ОСОБА_4 , який, на час розгляду клопотання страждає на психічну хворобу.

Судовий розгляд з об`єктивних причин неможливо закінчити до спливу терміну запобіжного заходу, а отже, виникає необхідність продовження строку вказаного запобіжного заходу оскільки судом було встановлено, що вищезазначені ризики існують. Жодних обставин, які б свідчили про зменшення вищеперелічених ризиків та можливість зміни запобіжного заходу не встановлено.

Зважаючи на психічний стан ОСОБА_4 , з метою унеможливлення спричинення ним шкоди як собі, так і іншим особам, та з метою дотримання балансу між суспільним інтересом та правом особи на особисту свободу, суд вбачає наявність підстав для продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку строком на 60 днів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 315, 370, 372, 508 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання в закладі з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, а саме в медичному закладі Дніпровської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України», що знаходиться за адресою: 49006, Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 84, строком на 60 днів, тобто до 26.03.2026 включно.

Строк дії ухвали до 26.03.2026 включно.

Виконання ухвали покласти на керівника Дніпровської філії «Спеціального закладу з надання психіатричної допомоги» державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено 26.01.2026.

Суддя ОСОБА_1