Провадження № 1-кс/202/8531/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

26 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001095 від 15.07.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що Слідчим управлінням ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001095 від 15.07.20214 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час досудового розслідування здійснюється відділом нагляду за додержанням законів органами, які ведуть боротьбу з організованою злочинністю Управлінням нагляду за додержанням законів Національною поліцією України та органами, які ведуть боротьбу з організованою та транснаціональною злочинністю Дніпропетровської обласної прокуратури.

В ході досудового розслідування допитаний представник потерпілого ОСОБА_4 , який показав, що рішенням Новостепанівської сільської ради № 6 від 31.01.2019 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» було надано дозвіл громадянці ОСОБА_6 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКІ НОМЕР_1 , на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,56 га (ділянка № 149) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою передачі у власність за межами с. Герасимівка, за рахунок земель КСП «Промінь» Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Право на оформлення земельної ділянки у приватну власність заявниця ОСОБА_7 обґрунтувала тим, що вона ніби то є спадкоємицею після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 03.09.2000 року, зареєстрованого в реєстрі за № 118.

Спадкові права до ОСОБА_7 перейшли відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 01.04.2003 приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 , зареєстрованого в реєстрі за № 189, спадкова справа № 43/2001, бланк BAE № 843646.

В матеріалах сесії міститься копія вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом. В тексті документу допущені помилки та неточності в оформленні.

Пунктом 3 ст. 34 закону України «Про нотаріат», в редакції, що діяла на момент видачі свідоцтва про право на спадщину від 01.04.2003, встановлено, що у державних нотаріальних конторах вчиняються такі нотаріальні дії видаються свідоцтва про право на спадщину.1

Пунктом 3 ст. 36 закону України «Про нотаріат» (в редакції станом на 20.02.2002), встановлено, що приватний нотаріус вчиняє нотаріальні дії, передбачені статтею 34 цього Закону, за винятком: видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до закону України «Про нотаріат» від 01.10.2008 № 614-VI, який набрав чинності 01.06.2009, приватні нотаріуси набули право оформляти спадщину та видавати свідоцтва про право на спадщину. Але свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане на ім?я ОСОБА_7 , датоване - 01.04.2003.

Тобто вказане свідоцтво про право на спадщину ніби то видане в період, коли приватним нотаріусам законом було прямо заборонено вчиняти такі нотаріальні дії.

Рішенням № 12 від 31.01.2019 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» було надано дозвіл громадянці ОСОБА_6 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКІІ НОМЕР_1 , на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,56 га (ділянка № 73) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою передачі у власність за межами с. Герасимівка, за рахунок земель КСП «Промінь» Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Право на оформлення земельної ділянки у приватну власність ОСОБА_7 обґрунтувала тим, що вона є спадкоємицею після смерті ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до заповіту, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_9 04.11.2006 року, зареєстрованого в реєстрі за № 253.

Спадкові права до ОСОБА_7 ніби то перейшли відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 24.12.2009 приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округу Дніпропетровської області ОСОБА_9 , зареєстрованого в реєстрі за № 431, спадкова справа № 31/2008, бланк BMO № 674530.

В матеріалах сесії міститься копія вказаного свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

В тексті свідоцтва допущені помилки та неточності в оформленні ідентичні з тими, що містяться в свідоцтві про право на спадщину за заповітом, виданому 01.04.2003 тим же приватним нотаріусом (зареєстрованому в реєстрі за № 189, спадкова справа № 43/2001, бланк ВАЕ No843646).

Вказане свідоцтво про право на спадщину видане в період, коли приватні нотаріуси вже мали право на оформлення спадкових прав, але сукупність обставин - два земельні паї успадкувала одна людина від осіб, що абсолютно не пов`язанні між собою, оформлення документів з однаковими помилками викликає обґрунтовані сумніви в законності документу.

Рішенням Новостепанівської сільської ради № 13 від 31.01.2019 «Про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки гр. ОСОБА_11 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» було надано дозвіл громадянці ОСОБА_12 , зареєстрованій за адресою: АДРЕСА_2 , на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) орієнтовною площею 6,56 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з метою передачі у власність за межами населених пунктів за рахунок земель запасу Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області.

Право на оформлення земельної ділянки у приватну власність заявниця ОСОБА_13 обґрунтувала тим, що вона має Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ДІ № 0184230, виданий 27.05.1997 Новомосковською РДА.

Відповідно до вказаного сертифікату, ОСОБА_13 , має право на земельну частку (пай), видану члену колективного сільськогосподарського підприємства АВОП «ВПЕРЕД», розташовану в с. Новостепанівка Новомосковського району Дніпропетровської області, на підставі рішення Новомосковської РДА від 20.05.1997 № 329-р.

Привернуло увагу оформлення вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай): бланк заповнено різними за розмірами шрифтами; деякі відомості вдруковано не в свою графу; в деяких графах вдрукована неповна інформація. Така сукупність неточностей невластива справжнім офіційним документам.

Крім того, земельну ділянку виділяли із земель запасу, а не за рахунок земель АВОП «ВПЕРЕД». Таким чином, ОСОБА_14 виділили ділянку із земель, які не паювалися.

Рішенням Новостепанівської сільської ради № 9 від 31.01.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_15 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_16 (РНОКПП НОМЕР_2 ) загальною площею 5,9012 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та передано у приватну власність вказану земельну ділянку із кадастровим номером :01:014;0001.

Дозвіл на розробку технічної документації гр.-ка ОСОБА_17 не отримувала.

Відповідно до копії розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 564/0/328-18 від 26.12.2018 «Про надання дозволу громадянці ОСОБА_15 на виділення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) на території Новостепанівської сільської ради за межами населеного пункту» гр-ці ОСОБА_17 було дозволено виділити земельну частку (пай) в натурі (на місцевості) розміром 6,26 га в умовних кадастрових гектарах на території Новостепанівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області за межами населеного пункту за рахунок земель КСП «Промінь».

Крім того, вказаним розпорядженням рекомендовано гр-ці ОСОБА_17 замовити розробку документації із землеустрою згідно зі статтею 25 закону України «Про землеустрій».

Звертає увагу, що не надано дозвіл на розробку проекту землеустрою, а рекомендовано розробити документацію.

Право на отримання земельної ділянки гр-ка ОСОБА_17 отримала в порядку спадкування після смерті ОСОБА_18 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.07.2006 приватним нотаріусом Новомосковсього міського нотаріального округу ОСОБА_9 , зареєстрованого в реєстрі за № 363, спадкова справа № 65/2006, ОСОБА_17 є спадкоємцем права на земельну частку (пай) розміром 6,25 га в КСП «Промінь» с. Новостепанівка Новомосковського району Дніпропетровської області.

В той же час, як зазначалось вище, пунктом 3 ст. 34 закону України «Про нотаріат», в редакції, що діяла на момент видачі свідоцтва про право на спадщину від 01.04.2003, встановлено, що у державних нотаріальних конторах вчиняються такі нотаріальні дії: видаються свідоцтва про право на спадщину.

Пунктом 3 ст. 36 закону України «Про нотаріат» (в редакції станом на 20.02.2002), встановлено, що приватний нотаріус вчиняє нотаріальні дії, передбачені статтею 34 цього Закону, за винятком: видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до закону України «Про нотаріат» від 01.10.2008 No 614-VI, який набрав чинності 01.06.2009, приватні нотаріуси набули право оформляти спадщину та видавати свідоцтва про право на спадщину. Але свідоцтво про право на спадщину за заповітом видано ОСОБА_17 01.04.2003,

Тобто, вказане свідоцтво про право на спадщину видане в період, коли приватним нотаріусам законом було прямо заборонено вчиняти такі нотаріальні дії.

Відповідно, вважаю, що слідство має достеменно пересвідчитися у дійсності вказаного свідоцтва про право на спадщину, розпорядження голови Новомосковської районної державної адміністрації № 564/0/328-18 від 26.12.2018

В подальшому ОСОБА_7 та ОСОБА_13 звернулися до Новостепанівської сільської ради із заявами про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі на місцевості та передачу земельних ділянок у приватну власність.

Рішенням Новостепанівської сільської ради № 9 від 05.04.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_5 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_6 (РНОКІ НОМЕР_1 ) загальною площею 6,5560 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та передано у приватну власність вказану земельну ділянку із кадастровим номером :01:029:0001.

Рішенням Новостепанівської сільської ради N° 10 від 05.04.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_19 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_6 (РНОКПІ НОМЕР_1 ) загальною площею 6.5560 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та передано у приватну власність вказану земельну ділянку із кадастровим номером :01:041:0001.

Рішенням Новостепанівської сільської ради № 11 від 05.04.2019 «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_20 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва» було затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) гр. ОСОБА_12 (РНОКП НОМЕР_3 ) загальною площею 6,6127 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та передано у приватну власність вказану земельну ділянку із кадастровим номером :02:150:0001.

Таким чином три особи: ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 стали власниками чотирьох земельних ділянок, які мали бути у комунальній власності, відповідно до пунктів 21 та 24 Перехідних положень Земельного кодексу України (якщо земельні ділянки відносилися до пайових земель колективних сільськогосподарських підприємств і на 01.01.2019 не були оформлені у приватну власність - застосовується п. 21; якщо земельні ділянки не відносилися до пайових земель КСГ - застосовується п. 24).

19.08.2024 слідчим винесено постанову про визнання земельних ділянок з кадастровими номерами :01:014:0001, :01:029:0001, :01:041:0001, :02:150:0001, речовим доказом, оскільки є об`єктом кримінально-протиправних дій.

У разі незастосування заходу забезпечення кримінального провадження-арешт майна, земельних ділянок з кадастровими номерами :01:014:0001, :01:029:0001, :01:041:0001, :02:150:0001, яка є безпосереднім об`єктом кримінально-протиправних дій, є розумні підстави вважати, що вказане майно може бути відчужене, або передане в оренду чи користування третім особам.

Враховуючи викладене просив слідчого суддю накласти арешт на нерухоме майно із забороною його розпорядження, користування та вчинення реєстраційних дій, а саме на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:014:0001, :01:029:0001, :01:041:0001, :02:150:0001.

Повідомлений про час та місце судового розгляду клопотання слідчий та власники майна до суду не з`явилися, що у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання по суті.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

У провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження №0001095 від 15.07.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Під час досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 стали власниками чотирьох земельних ділянок, які мали бути у комунальній власності, відповідно до пунктів 21 та 24 Перехідних положень Земельного кодексу України (якщо земельні ділянки відносилися до пайових земель колективних сільськогосподарських підприємств і на 01.01.2019 не були оформлені у приватну власність - застосовується п. 21; якщо земельні ділянки не відносилися до пайових земель КСГ - застосовується п. 24).

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

19.08.2024 вказані вище земельні ділянки визнанні речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки є об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Частиною 4 ст.190 КК України передбачена кримінальна відповідальність за заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство) вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди потерпілому. Предметом злочинного посягання у злочині, що передбачений ч.4 ст.190 КК України є майно або право на майно. Об`єктом є суспільні відносини у сфері власності, а отже, твердження прокурора під час звернення із клопотанням про арешт майна про те, що зазначене у клопотання майно може бути використане у кримінальному провадженні як доказ, належним чином підтверджена допустимими в розуміння ст.86 КПК України доказами.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на нерухоме майно щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відтак, на час розгляду клопотання прокурором доведено, що земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:014:0001, :01:029:0001, :01:041:0001, :02:150:0001, є об`єктом кримінально протиправних дій, а тому вимоги про накладення на них арешту підлягають задоволенню з метою збереження речових доказів.

Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Так, визначаючи спосіб арешту майна, враховую, що ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 станом на 26.11.2025, поки це не спростовано, є добросовісними набувачами вказаного майна, а відтак заборона користування ним може призвести до негативних наслідків.

Отже, враховуючи мету застосування заходу забезпечення кримінального провадження, визначаючи спосіб арешту приходжу до висновку, що його необхідно визначити у вигляді заборони відчуження та вчинення реєстраційних дій, що не призведе до зупинення або надмірного обмеження прав титульних власників або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Більш того, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання відчуження майна, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що вчинення кримінального правопорушення є вірогідним та є підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на земельні ділянки з кадастровими номерами: :01:014:0001, :01:029:0001, :01:041:0001, :02:150:0001 шляхом заборони їх відчуження та вчинення з ними реєстраційних дій будь-яким особам (державним реєстраторам).

В іншій частині клопотання відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню страшим групи слідчих за провадженням.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Секретарю судового засідання негайно направити копію ухвали власникам майна для відома.

Слідчий суддя ОСОБА_24