Справа № 570/156/26
Номер провадження 1-кс/570/42/2026
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 січня 2026 року Слідчий суддя Рівненського районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника - адвоката ОСОБА_6 в режимі відеоконференції, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції №1 Рівненського районного управління Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 , погоджене з прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого, підозрюваного у кримінальному провадженні за № 0000024, внесеного до ЄРДР12.01.2026 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, -

в с т а н о в и в :

Слідчий у рамках кримінального провадження №0000024 від 12.01.2026 р. за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України, звернувся в суд із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України призваним під час мобілізації на особливий період, у порушення вимог вищевказаного законодавства, діючи із прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не маючи відповідного дозволу (ліцензії) на придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, 12.01.2026 р. приблизно о 20 год. 00 хв., більш точного часу досудовим розслідування не встановлено, перебуваючи у польовій місцевості поблизу села Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області, придбав шляхом знайдення зіп-пакет (згорток) обмотаний ізоляційною стрічкою чорного кольору із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP, та незаконно зберігав при собі, без мети збуту, до проведення особистого обшуку 13.01.2026 р. у період часу з 00 год. 36 хв. по 01 год. 00 хв. на узбіччі дороги поблизу будинку 110 по вулиці Шевченка в селі Велика Омеляна Рівненського району Рівненської області, де у ОСОБА_5 працівниками поліції було виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину «PVP», загальною масою 36,615 г, обіг якої заборонено відповідно до списку 2 таблиці 1 Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000 р., та відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, являється особливо великим розміром.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.3 ст. 309 КК України - незаконне придбання та зберігання психотропних речовин в особливо великих розмірах, без мети збуту.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 13.01.2026 р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 13.01.2026 р.; висновком судового експерта від 13.01.2026; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 13.01.2026 р.

12.01.2026 р. о 22 год. 52 хв. ОСОБА_5 було затримано в порядку ст.208 КПК України за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.309 КК України.

13.01.2026 р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 309 КК України.

Слідчий вказує, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органу досудового розслідування та суду; може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду слідчий вказує, що з моменту повідомлення підозри ОСОБА_5 усвідомлює реальність покарання за вчинення ним тяжкого кримінального правопорушення, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може вжити заходів, щоб переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності. Зокрема, може переїхати до іншої області чи району, цим може затягувати та перешкоджати проведенню всебічного і об`єктивного досудового розслідування.

Підозрюваний був затриманий у нічний час на узбіччі автодороги, що свідчить про відсутність стабільного контролю за його пересуванням, а також про можливість безперешкодно змінювати місце перебування.

ОСОБА_5 є військовослужбовцем, що об`єктивно полегшує можливість зміни місця перебування, у тому числі шляхом переміщення між різними населеними пунктами або районами, що ускладнить забезпечення його належної процесуальної поведінки.

У зв`язку з цим, беручи до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повністю відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий вказує, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочин у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, зокрема за ч.1 ст.309 КК України, ч.1 та ч.2 ст.307 КК України, за результатами розгляду яких йому призначалися покарання пов`язані з позбавленням волі.

Незважаючи на застосування до нього раніше заходів кримінально-правового впливу, у тому числі призначення йому випробувального терміну, штрафів, обмеження волі та позбавлення волі, належних висновків для себе ОСОБА_5 не зробив, на шлях виправлення не став, що свідчить про стійку протиправну поведінку та зневажливе ставлення до закону.

Вчинення нових кримінальних правопорушень у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин після попередніх засуджень свідчить про рецидив злочинів, а також про високу ймовірність продовження злочинної діяльності у разі перебування підозрюваного на свободі.

Характер інкримінованих діянь пов`язаних із системністю та повторюваністю, що об`єктивно підвищує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, у тому числі більш тяжких, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин.

Застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не здатне ефективно запобігти зазначеному ризику, оскільки попередні заходи кримінально-правового та процесуального впливу не забезпечили належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 та не перешкодили вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Тому наявний реальний, конкретний та обґрунтований ризик вчинення іншого кримінального правопорушення, що є самостійною та достатньою підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Застосування особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, не зможе забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за місцем перебування підозрюваного.

Застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також з метою запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, запобігти вчиненню інших кримінальних правопорушень, так як жоден інший із запобіжних заходів не здатен запобігти переліченим вище ризикам та забезпечити своєчасне з`явлення його до слідчого, а в подальшому суду, на виклики для проведення слідчих та інших процесуальних дій.

Слідчий уважає, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, а тому відносно підозрюваного ОСОБА_5 слід застосувати міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного злочину в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також у вчиненні злочинів проти громадського порядку та моральності, а тому існують ризики, що підозрюваний, перебуваючи на волі може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності, та може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні просили застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з носіянням електронного засобу контролю, оскільки жодного наміру переховуватися від органу досудового розслідування ОСОБА_5 не має. Підозрюваний добровільно видав речовини під час огляду, його процесуальна поведінка дозволяє застосувати більш м`який запобіжний захід, а орган досудового розслідування матиме змогу контролювати дотримання ним процесуальних обов`язків, перебуваючи під цілодобовим домашнім арештом. Власницею житла, де зареєстрований та проживає підозрюваний, є його матір, яка проживає за кордоном, а цивільна дружина матиме змогу забезпечувати його продуктами життєдільяності.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та пояснили, що є доцільним застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки наведені у клопотанні ризики є обґрунтованими. Вказали про відсутність підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Вислухавши думку учасників процесу, дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 29 Конституції України та ст.ст.176,177,178 КПК України, право на свободу і особисту недоторканість є одним із найбільш значущих прав людини.

Слід враховувати те, що обираючи запобіжний захід тримання під вартою, обмежуються конституційні права і свободи особи, ще до визнання її винуватою у вчиненні злочину, а запобіжний захід у виді тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, застосовується лише тоді, коли є всі підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і належної поведінки останнього.

Застосування запобіжного заходу з іншою метою не допускається.

Прокурор та слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, вказали про наявність достатніх даних про існування ризиків щодо можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

З огляду на викладені обставини, на думку суду, прокурором доведено, що жоден з інших більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду вказано, що з моменту повідомлення підозри ОСОБА_5 усвідомлює реальність покарання за тяжке кримінальне правопорушення, яке йому інкримінується, санкція якого безальтернативно передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, може вжити заходів, щоб переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення від відповідальності. Зокрема, може переїхати до іншої області чи району, цим може затягувати та перешкоджати проведенню всебічного і об`єктивного досудового розслідування.

Підозрюваний був затриманий у нічний час на узбіччі автодороги, що свідчить про відсутність стабільного контролю за його пересуванням, а також про можливість безперешкодно змінювати місце перебування.

ОСОБА_5 є військовослужбовцем, що об`єктивно полегшує можливість зміни місця перебування, у тому числі шляхом переміщення між різними населеними пунктами або районами, що ускладнить забезпечення його належної процесуальної поведінки.

У зв`язку з цим, беручи до уваги суспільну небезпеку діяння, яке йому інкримінується, тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повністю відповідає тяжкості кримінального правопорушення, яке йому інкримінується, та є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення слідчий вказує, що ОСОБА_5 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності за злочини у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин, зокрема за ч.1 ст.309 КК України, ч.1 та ч.2 ст.307 КК України, за результатами розгляду яких йому призначалися покарання пов`язані з позбавленням волі.

Незважаючи на застосування до нього раніше заходів кримінально-правового впливу, у тому числі призначення йому випробувального терміну, штрафів, обмеження волі та позбавлення волі, належних висновків для себе ОСОБА_5 не зробив, на шлях виправлення не став, що свідчить про стійку протиправну поведінку та зневажливе ставлення до закону.

Нове кримінальне правопорушення, що йому інкримінується, у сфері незаконного обігу наркотичних та психотропних речовин після попередніх засуджень свідчить про високу ймовірність продовження злочинної діяльності у разі перебування підозрюваного на свободі.

Характер інкримінованих діянь пов`язаних із системністю та повторюваністю, що об`єктивно підвищує ризик вчинення нових кримінальних правопорушень, у тому числі більш тяжких, пов`язаних з незаконним обігом особливо небезпечних психотропних речовин.

В обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів зазначено, що застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Разом з тим, обрання стосовно ОСОБА_5 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та є необхідною для того, щоб забезпечити виконання ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

Крім того, є достатні підстави вважати, що інші більш м`які запобіжні заходи, а саме особисте зобов`язання, порука, застава та домашній арешт, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України і не зможуть гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

На думку слідчого судді, саме такий запобіжний захід здатний забезпечити виконання процесуальних обов`язків підозрюваним та запобігти ризикам, що наведені у клопотанні.

Приймаючи до уваги положення ч.3 та ч.4 ст.183 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчий суддя вважає за доцільне встановити розмір застави у кримінальному провадженні. Адже положення ст.183 КПК України не надають повноважень слідчому судді/суду не визначати розмір застави за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 309 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 182 КПК України, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, розмір застави визначається від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні; рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином суд, визначаючи розмір застави бере до уваги обставини, встановлені ст.177,178 КПК України, вимоги ст. 182 КПК України та позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сума застави повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави у випадку ухилення від слідства та суду, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, а тому вважає, що підозрюваному ОСОБА_5 слід визначити заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 гривень, оскільки саме така сума співмірна з наявними ризиками та може забезпечити виконання останнім процесуальних обов`язків.

Саме такий розмір застави, на думку слідчого судді, є справедливим, здатний забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного, та підстав вважати його завідомо непомірним для підозрюваного суд не вбачає.

Окрім цього, застосовуючи альтернативний запобіжний захід у виді застави, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, підозрюваний, обвинувачений звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної слідчим суддею, судом в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,183,184,395 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Відділення поліції №1 Рівненського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Рівне, Рівненської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_1 , солдата військової частини НОМЕР_1 , раніше судимого - запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання, тобто з 22 год. 52 хв. 12.01.2026 р.

Строк дії ухвали встановити до 12.03.2026 р.

Одночасно визначити розмір застави - 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 199 680 гривень 00 коп. у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА у Рівненській області.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

На підставі ч.5 ст.194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки:

- прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із населеного пункту, де він зареєстрований;

- здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

Визначити термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави, з дня її внесення і до закінчення терміну дії ухвали - 12.03.2026 р.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі Державної установи «Рівненський слідчий ізолятор».

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали виготовлено та проголошено о 09 год 00 хв 15.01.2026 р.

Слідчий суддя ОСОБА_1