Справа № 946/13/26
Провадження № 1-кс/946/80/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області і зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

05.01.2026 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою, якою просила визнати незаконною бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 01 січня 2026 року. Крім цього просила зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області невідкладно внести відомості за вказаною заявою від 01.01.2026 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Також, 06.01.2025 року ОСОБА_3 звернулась до суду із скаргою, якою просила визнати незаконною бездіяльність прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та слідчого Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР за заявою від 04 січня 2026 року. Крім цього просила зобов`язати уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області невідкладно внести відомості за вказаною заявою від 04.01.2026 року до ЄРДР та розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.01.2026 року об`єднано в одне провадження скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області і зобов`язання вчинити певні дії (справа №946/13/26) та скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області і зобов`язання вчинити певні дії (справа № 946/52/25). Об`єднаним справам №946/13/26, провадження №1кс/946/80/26.

Заявлені вимоги обґрунтовані тим, що 01 січня 2026 року на електронну пошту було направлено заяву про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами Державної установи «Ізмаїльський районний відділ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області»

В заява від 01 січня 2026 ОСОБА_3 просила внести відомості про вчинення кримінальних правопорушень посадовими особами служби пробації за статтею 366 КК України (службове підроблення) - складання та подання суду завідомо неправдивої досудової доповіді щодо ОСОБА_4 , в якій приховано інформацію про його минулі насильницькі злочини (катування у березні 2017 року, озброєний напад на паром у жовтні 2017 року з використанням підроблених документів, тяжкі тілесні ушкодження у вересні 2018 року); а також за статтею 382 КК України (невиконання судового рішення) умисне невиконання вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 6 жовтня 2025 року (справа № 946/4906/25), який набрав законної сили 6 листопада 2025 року; Крім цього, за статтею 367 КК України (службова недбалість) - невжиття заходів щодо реагування па вчинення засудженим ОСОБА_4 нового злочину (незаконне голосування на сесії Саф`янівської сільської ради 27 листопада 2025 року після втрати депутатських повноважень); А також, за статтею 365 КК України (перевищення влади або службових повноважень) умисне надання незаконного сприяння засудженому ОСОБА_4 шляхом приховування інформації про його злочинне минуле та створення умов для уникнення реального покарання.

Проте, станом на 04 січня 2026 року від жодного з органів досудового розслідування та прокуратури не отримання відповіді щодо внесення або відмову у винесенні зазначених відомостей до ЄРДР.

Крім цього, 04.01.2026 року направила на електронну пошту Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та Ізмаїльського РВП ГУНП заяву про вчинення злочинів посадовими особами служби пробації України, передбачених статтями 366 (службове підроблення), 367 (службова недбалість), 382 (невиконання судового рішення) та 365 (перевищення влади або службових повноважень) КК України.

Станом на 06 січня 2026 року відомості про кримінальне правопорушення не внесені до ЄРДР, жодного процесуального рішення не прийнято, про результати розгляду заяви скаржника не повідомлено.

Так, в заяві про вчинення кримінального правопорушення від 04.01.2026 року скаржником ОСОБА_3 зазначено, що посадові особи служби пробації міста Ізмаїл свідомо склали та подали суду завідомо неправдиву досудову доповідь щодо засудженого ОСОБА_4 , в якій: приховали інформацію про його попередні насильницькі злочини (катування в березні 2017 року, озброєний рейдерський напад на паром у жовтні 2017 року з використанням підроблених документів, тяжкі тілесні ушкодження у вересні року, завдані ОСОБА_5 ); надали виключно позитивну характеристику особі, яка є небезпечним рецидивістом; ввели суд в оману, що призвело до призначення м`якого покарання із застосуванням статті 75 КК України (звільнення від відбування покарання з випробуванням). Вироком Ізмаїльського міськрайонного суду від 6 жовтня 2025 року ОСОБА_6 засуджено до 5 років позбавлення волі із застосуванням статті 75 КК України та встановлено іспитовий строк тривалістю 1 рік з покладенням обов`язків апробаційного нагляду. Вирок набрав законної сили 6 листопада 2025 року.

14 листопада 2025 року служба пробації отримала вирок на виконання. Однак заходів щодо його реалізації вжито не було: не організовано апробаційний нагляд за засудженим; не надано суду інформацію про порушення засудженим умов іспитового строку, не подано клопотання про направлення засудженого для відбування покарання.

27 листопада 2025 року (через 21 день після набрання вироком законної сили) засуджений який згідно з частиною 1 статті 79 Закону України " Про місцеве самоврядування автоматично втратив депутатські повноваження 6 листопада 2025 року, вчинив новий злочин - незаконно взяв участь у сесії Саф`янівської сільської ради та 6 разів використовував депутатські повноваження (стаття 358 КК України - підроблення ).

Служба пробації не вжила жодних заходів щодо реагування на цей злочин, що спричинило тяжких наслідки для національної безпеки України, авторитету судової влади та інтересів правосуддя.

Посадові особи служби пробації умисно надали незаконне сприяння засудженому ОСОБА_4 шляхом приховування інформації про його злочинне минуле, невжиття заходів щодо вироку та створення умов для уникнення ним реального покарання, що завдало істотної шкоди охороню вальним законом інтересам держави та суспільства в особливий воєнний стан).

В судове засідання скаржник ОСОБА_3 та представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 не з`явилась, про дату, час та місце розгляду скарг повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Представник Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином, надав суду заяви, якими просить провести розгляд скарги за його відсутності та зазначив, що заява ОСОБА_3 долучена до матеріалів кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001629 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, у зв`язку із чим просить відмовити в задоволенні скарги.

В судове засідання прокурор Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надала суду заяви про розгляд справи за його відсутності, в яких зокрема зазначив, що заяви ОСОБА_3 , щодо можливого вчинення кримінального правопорушення, яку зареєстроване у Системі електронного документообігу органів прокуратури за № 43-26 від 05.01.2026 року, №100-26 від 06.01.2026 року та з урахуванням підслідності направлено для розгляду відповідно до ст. 214 КПК України до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у місті Миколаєві за № 59-51 ВИХ 26 від 06.01.2026 року про що повідомлено заявника.

Слідчий суддя вважає, що на стадії розгляду скарг слідчим суддею були створені всі умови для реалізації права учасників провадження на доступ до правосуддя, та приймаючи до уваги вказану неявку учасників провадження, слідчий суддя оцінює таку позицію, як небажання особисто прийняти участь в розгляді справи.

Вказана позиція слідчого судді узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно вимог ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, крім вирішення питання про проведення негласних слідчих (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим і здійснюється в порядку, передбаченому Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи. У разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

В зв`язку з неприбуттям в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснювалось.

Дослідивши матеріали скарг, інші матеріали, що містяться в матеріалах справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Так, п.1 ч.1 ст.303 КПК України передбачає можливість оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення (затверджене наказом Генеральної прокуратури України від 30.06.2020 року №298).

Згідно з п. 1 Глави 2 Розділу 1 цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.п. 4, 5 ч.5 ст.214 КПК України.

За таких обставин, слідчий суддя зазначає, що внесенню відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування має передувати діяльність, спрямована на перевірку заяви чи повідомлення задля встановлення обставин, що свідчать про вчинення кримінального правопорушення, оскільки чинне кримінальне процесуальне законодавство дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень саме про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Зазначені вимоги законодавчих актів знайшли своє відтворення в правовій позиції, викладеній в постанові колегії суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 02.02.2023 у справі №347/1400/18 (провадження №51-2890км22), відповідно до якої слідчий (прокурор) після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР; таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по батькові (найменування) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР.

Аналогічна позиція міститься також в п.п. 35-36 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 (справа №818/1526/18), в якій Верховний Суд дійшов висновку про те, що у межах процедури оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

В судовому засіданні встановлено, що01.04.2026 року та 04.01.2026 року ОСОБА_3 зверталась зокрема до Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області та до Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області із заявами про вчинення кримінального правопорушення.

Доказів на підтвердження дотримання вимог ст. 214 КПК України та внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявами ОСОБА_3 від 01.04.2026 року та 04.01.2026 року слідчому судді не надано. Представник Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеський області у своїй заяві повідомив, що відомості до ЄРДР за вказаними заявами, не вносились.

Направлення Ізмаїльською окружною прокуратурою матеріалів за заявою ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення до Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) територіального управління ДБР, розташованого у м.Миколаєві для подальшого розгляду в межах компетенції не встановлює дотримання вимог ст.ст. 28, 214 КПК України.

На переконання суду, для початку досудового розслідування достатньою є мінімально необхідна кількість таких ознак: суспільна небезпечність і протиправність (ознаки правопорушення) та об`єкт і об`єктивна сторона (ознаки складу правопорушення). Разом з тим, відомостями про кримінальне правопорушення можна вважати інформацію про подію, яка може бути предметом кримінально-правової оцінки або про діяння, яке виглядає як суспільно-небезпечне і протиправне.

При цьому, в даному випадку слід враховувати положення ст. 214 КПК, якими встановлюється імперативний обов`язок після отримання заяви, повідомлення про вчинення кримінального правопорушення внесення за нею відомостей до ЄРДР у визначені строки так, як згідно ч. 1 ст. 25 КПК України, прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції розпочати досудове розслідування в разі надходження заяви (повідомлення) про вчинення кримінального правопорушення, а також вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Враховуючи, що в заяві скаржника наявна інформація щодо обставин, які можуть свідчити про можливий факт існування події кримінального правопорушення, яким неможливо надати остаточну правову оцінку без їх детальної перевірки в процесуальному порядку.

За таких обставин, слідчий суддя вважає за необхідне задовольнити скаргу в частині зобов`язання вповноважених осіб СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, внести в порядку ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявами ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 01.04.2026 року та 04.01.2026 року.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, на підставі викладеного, слідчий суддя вважає за необхідне скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково та зобов`язати вповноважених осіб СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, внести в порядку ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявами ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 01.04.2026 року та 04.01.2026 року.

Разом з тим, решта вимог скарги задоволенню не підлягає, оскільки частиною 2 ст. 307 КПК України не передбачено, що за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування ухвала слідчого судді може бути про визнання бездіяльності протиправною.

Слідчий суддя, задовольняє вимоги скарг ОСОБА_3 частково, з тих підстав що в розумінні вимог ст.ст. 303, 307 КПК України належним способом задоволення вимог вказаних скарг є саме зобов`язання вповноважених осіб СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, внести в порядку ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявами ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 01.04.2026 року та 04.01.2026 року.

Керуючись ст.ст. 214, 303 305, 307, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

Скарги ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженого прокурора Ізмаїльської окружної прокуратури Одеської області та слідчого СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Зобов`язати вповноважених осіб СВ Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області на прийняття та реєстрацію заяв та повідомлень про вчинення кримінального правопорушення, внести в порядку ст. 214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості за заявами ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення від 01.01.2026 року та від 04.01.2026 року.

В задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16 січня 2026 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1