Справа № 638/7892/24
Провадження № 1-в/638/70/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку, -

ВСТАНОВИВ:

Начальник Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_6 звернулась до суду з поданням, в якому просить суд вирішити питання про звільнення ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробовуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку.

В обґрунтування подання зазначає, що 23 грудня 2024 року до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області надійшов на виконання вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 01 листопада 2024 року відносно гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засудженого за ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України на гр. ОСОБА_5 судом були покладені обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання. 26 грудня 2024 року гр. ОСОБА_5 прибув до Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області де йому були роз`яснені порядок та умови здійснення нагляду стосовно звільнених з випробуванням та наслідки невиконання обов`язків, покладених на нього судом, про що останній надав підписку.

У період іспитового строку засуджений допускав порушення порядку та умов відбування покарання, а саме - не з`являвся на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації в період з 25 березня 2025 року по 01 листопада 2025 року, за місцем фактичного мешкання був відсутній.

У зв`язку з цим 22 травня 2025 року до ХРУП № З ГУНП в Харківській області було направлено подання про передачу матеріалів для проведення розшуковик заходів та 02 липня 2025 року ОСОБА_5 було оголошено в розшук.

26 червня 2025 року уповноваженим органом з питань пробації до Шевченківського районного суду м. Харкова було направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного судом покарання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Харкова від 15 грудня 2025 року у задоволенні зазначеного подання було відмовлено Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України метою кримінального покарання є, зокрема, виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Відповідно до опрацьованої довідки УІАП ГУНП в Харківській області від 07 січня 2026 року ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності не притягувався. Відповідно до довідки з інформаційнотелекомунікаційної системи «ІПНПУ» до адміністративної відповідальності також не притягувався.

Іспитовий строк, призначений засудженому, закінчився 01 листопада 2025 року.

З огляду на зазначене просить суд задовільнити подання та звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання по закінченню іспитового строку.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Надала до суду заяву, в якій просить суд розгляд клопотання проводити без її участі.

Прокурор в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій заперечувала проти задоволення подання. оскільки ОСОБА_5 не виконав покладених на нього обов`язків.

У судове засідання ОСОБА_5 не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, вивчивши подання уповноваженої особи органу з питань пробації і матеріали особової справи засудженого, приходить до висновку про необхідність відмови у його задоволенні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 Кримінального кодексу України покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Саме виправлення та ресоціалізації засуджених є одними з головних елементів мети виконання покарання.

Відповідно до ст. 6 Кримінально-виконавчого кодексу України виправлення засудженого визначається як процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки. Під ресоціалізацією слід розуміти свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Метою та ціллю виправлення є адаптація до життя в нормальному суспільстві особи, чиї помисли та інтереси спрямовані проти самого суспільства, незважаючи на всі застосовані до неї заходи виправлення.

Згідно з частиною 3 статті 75 Кримінального кодексу України у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, звільняється судом від призначеного йому покарання.

Згідно з ч. 2 ст. 165 КВК України після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового злочину, за поданням органу з питань пробації за місцем проживання засудженого, звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Пункт 9 ч. 1 ст. 537 КПК України передбачає, що під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку.

Відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 КПК, має право вирішувати такі питання, зокрема, про звільнення від призначеного покарання з випробуванням після закінчення іспитового строку.

Згідно з ч. 5 ст. 534 КПК процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у кримінальному провадженні, вирішує суддя суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

При вирішенні питання про наявність чи відсутність підстав для звільнення засудженого від відбування призначеного покарання, у зв`язку із закінченням іспитового строку, суд повинен пересвідчитись чи виконав покладені на нього обов`язки засуджений в період іспитового строку, чи дотримувався він відповідної позитивної поведінки під час іспитового строку, а також чи не вчинив нового кримінального правопорушення.

Суд зазначає, що іспитовий строк є визначеним проміжком часу, протягом якого здійснюється контроль за засудженим. В разі закінчення такого строку орган пробації може звернутись до суду лише з поданням про звільнення від покарання засудженої особи, якщо буде встановлено, що протягом такого іспитового строку компетентним органом фактично не було доведено, що засуджена особа вчинила новий злочин, системно вчиняла адміністративні правопорушення або порушувала покладені на неї обов`язки.

Однак, згідно з матеріалами провадження засуджений ОСОБА_5 на шлях виправлення не став, не з`явився до органу пробації в призначені йому дні явки, не повідомив про зміну місця проживання, перебуває у розшуку, що є підставами для відмові в задоволені клопотання про звільнення від призначеного покарання після закінчення іспитового строку.

Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні подання уповноваженої особи органу з питань пробації про звільнення від призначеного покарання після закінчення іспитового строку відносно ОСОБА_5 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 78 КК України, ст. 539 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання начальника Шевченківського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Харківській області ОСОБА_4 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням у зв`язку із закінченням іспитового строку залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1