Справа №760/648/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, фізичної особи - підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Директор ТОВ «ДМ Спорт» (, м. Миколаїв, вул. Лазурна, буд. 5, вид діяльності - «Роздрібна торгівля, що здійснюється фірмами поштового замовлення або через мережу інтернет», також зареєстрований як ФОП « ОСОБА_6 ») Особа_1, спільно з іншими громадянами організували незаконну схему з поставок до рф, а також імпорту з рф на територію України підшипників, які використовуються в оборонній, машинобудівній, енергетичній та інших промислових галузях країни-агресора.

Так, вказані особи, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій та їх наслідки, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, у т.ч. щодо подальшого розвитку України, виходячи з геополітичних інтересів російської федерації, які передбачають перебування України у сфері її впливу, будучи обізнаним про факт ведення вказаною державою агресивної війни проти України, з метою підтримки держави-агресора її окупаційної адміністрації на тимчасово окупованих територіях України та збройних формувань російської федерації, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній безпеці України, вчинили злочин проти основ національної безпеки.

24 лютого 2022 року президент російської федерації оголосив про своє рішення почати військову операцію в Україні, після чого був відданий наказ на вторгнення підрозділів збройних сил російської федерації на територію України.

Після чого, 24.02.2022 року на виконання вищевказаного наказу, військовослужбовці збройних сил російської федерації шляхом збройної агресії, незаконно вторглись на територію України, перетнувши лінію державного кордону України, розташовану в АРК, Донецькій, Луганській, Харківській, Херсонській, Миколаївській, Сумській, Чернігівській та інших областях, та шляхом застосування зброї здійснили напад на державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, військові частини, інші об`єкти, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, житлові масиви та інші цивільні об`єкти, а також здійснили окупацію частини території України, чим вчинили дії на порушення порядку, встановленого Конституцією України, що продовжується до теперішнього часу та призводить до тяжких наслідків.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому було неодноразово продовжено і наразі він діє.

У зв?язку із вторгненням, державою Україна запроваджено низку обмежувальних заходів з метою запобігання торгівлі з державою-агресором та надання останній можливості отримувати фінансові та матеріальні ресурси для ведення бойових дій.

Зокрема, запроваджено персональні та секторальні санкції проти суб?єктів господарювання, пов?язаних з рф, постановами Кабінету міністрів України введено заборони на імпорт товарів на митну територію рф та експорт товарів російського походження, введено кримінальну відповідальність за сприяння державі-агресору.

Також, у відповідь на російську агресію проти України, значна кількість країн, зокрема: країни ЄС та США, ввели санкції проти російської федерації, з метою здійснення тиску на економіку держави-агресора та звуження можливостей для фінансування бойових дій.

Зокрема, накладено санкції на здійснення імпортно-експортних операцій товарів подвійного призначення із представниками держави-агресора, суб?єктами господарювання на території рф тощо.

Разом з цим, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, проте не пізніше червня 2022 року, у Особа_1, виник протиправний умисел направлений на допомогу державі-агресору шляхом передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, у тому числі суб?єктам господарювання задіяних в діяльності військово-промислового комплексу рф, шляхом допомоги у здійсненні імпортно-експортних операцій з товарами, а саме з підшипниками різних видів. Підшипники використовуються у процесі виробництва промислового устаткування, сфері кольорової металургії, сталеливарної промисловості, авіації, виробництва автомобільної техніки різного призначення.

Для реалізації свого протиправного умислу, Особа_1, до своєї протиправної діяльності залучив громадян України.

Так, за розробленим планом протиправної діяльності, перебуваючи на території України, після початку збройної агресії рф на територію України, громадянин України Особа_1, за попередньою змовою з залученими до протиправної діяльності особами, з метою власного незаконного збагачення, а також з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, підтримуючи ідеї проросійської спрямованості, забезпечував закупівлю підшипників виробництва промислових підприємств рф з території держави-агресора, а також постачання підшипників на територію рф для подальшого використання їх підприємствами, установами та організаціями держави-агресора.

Так, протягом 2024 року Особа_1, здійснено постачання підшипників на адресу російської компанії ООО «ТК «Азимут» (ИНН /213001001, ОГРН 048, рф, Чувашская Республика-Чувашия, г. Чебоксары, Базовый проезд, д. 4А) на загальну суму 744 952 тис. російських рублів.

Встановлено, що ООО «ТК «Азимут» у період 2024-2025рр. брала участь у 34 контрактах державних закупівель рф, а саме поставок «підшипників вузлів та муфт» до «ФКУ КП-8 УФСИН России по Чувашской Республике-Чувашии» від 31.10.2024 та інших.

Крім цього, Особа_1 здійснено закупівлі підшипників виробництва рф з території держави-агресора, зокрема у суб?єктів господарювання: ООО «ВЗСП», ОАО ЕПК «Самара» (Указом Президента України від 27.05.2023 № 307/2023 введено санкції строком до 27.05.2033), ОАО «Московский завод авиационных подшипников», які в подальшому перевозились на територію Республіки Білорусь, де за допомогою мережі операторів поштових відправлень передавались на територію України та країн Європейського Союзу.

У подальшому, залучені Особа_1 як водії-перевізники громадянин України Особа_3 та громадянин Словаччини Особа_4, завозили та вивозили підшипники виробництва держави-агресора на митну територію України із укриттям від митного огляду.

Після завезення на територію України, підшипники направлялись поштою громадянам України для подальшої реалізації на території України.

Для забезпечення розрахунків між представниками держави-агресора та учасниками протиправної схеми, Особа_1 налагодив механізм перерахування коштів на розрахункові рахунки банків держави-агресора із використанням криптовалюти.

Так, діючи на виконання спільного злочинного умислу з іншими особами, з метою надання допомоги державі-агресору у забезпеченні сталого функціонування економіки, маючи на меті власне незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, Особа_1 в період з 01.06.2022 по 10.04.2025 доставив на територію України 32 партії підшипників, виробництва представників держави-агресора, які в подальшому, через операторів поштового зв?язку, були передані іншим особам для реалізації на території України.

Також, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше жовтня 2023 року, Особа_1, діючи умисно, з метою надання допомоги державі-агресору у забезпеченні сталого функціонування економіки, маючи на меті власне незаконне збагачення, усвідомлюючи протиправність своїх дій, придбав партію підшипників виробництва ОАО ЕПК «Самара» з маркуванням 5-32206Б3, які 13.10.2023 завезені Особа_4 на територію України через пункт пропуску «Ужгород» МП «Ужгород» Закарпатської митниці.

Встановлено, що у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2024 року, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи, що своїми діями він допомагає країні-агресору в уникненні санкцій, розуміючи протиправність своїх дій, з метою отримання прибутку (в отриманні матеріального зиску від співпраці з підприємствами країни-агресора, а саме збуту останнім за грошову винагороду виробленої продукції підприємств країни-агресора), замовив у Особа_1 партію підшипників, які надійшли з території рф, двома відправленнями, у загальній кількості 57 штук.

У подальшому, перебуваючи у невстановленому досудовим розслідуванням місці, 02.12.2024 Особа_2, за вказівкою Особа_1, надіслав ОСОБА_5 на адресу ТОВ «Кривбаспідшипник» (м. Кривий Ріг), поштове відправлення доставкою «Нова пошта», а саме підшипники, які надійшли з території рф, у кількості 7 штук.

Також, 28.12.2024 ОСОБА_5 отримав від Особа_1 поштове відправлення доставкою «Нова пошта», а саме підшипники, які надійшли з території рф, у кількості 50 штук, які за вказівкою Особа_1 відправлялися громадянином Словаччини Особа_4 від імені Особа_1 та скеровувались ОСОБА_5 на адресу ТОВ «Кривбаспідшипник» (м. Кривий Ріг).

Отримавши від Особа_1 зазначені підшипники, ОСОБА_5 розпорядився ними на власний розсуд.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України.

08 січня 2026 року між прокурором Київської міської прокуратури м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваного ОСОБА_5 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості, за якою ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України за обставин, вказаних в обвинувальному акті.

Сторони, враховуючи, що ОСОБА_5 щиро розкаявся у вчиненому, засудження свого вчинку, критичне оцінювання своєї протиправної поведінки, бажання залагодити провину, надання викривальних показань щодо злочинних дій ОСОБА_7 та інших осіб, активна волонтерська діяльність у вигляді добровільного перерахування коштів у розмірі 100 000 гривень на спеціальний рахунок для збору коштів на підтримку Збройних Сил України погодили, що ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч. 4 ст. 111-1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях, суб`єктах господарювання державної чи комунальної власності на строк 10 (десять) років без конфіскації майна з урахуванням ст. 77 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

В угоді про визнання винуватості оговорені наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України визнав повністю, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені у обвинувальному акті, надавши показання, що до події, час і спосіб вчинення ним кримінального правопорушення. Щиро розкаюється у вчиненому, прохає суд затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 08 січня 2026 року між ним та прокурором за участю захисника.

Обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде призначене йому судом у разі затвердження угоди про визнання винуватості, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, які у судовому засіданні йому були додатково роз`яснені.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 також прохає суд затвердити угоду про визнання винуватості, зазначила, що угода про визнання винуватості від 08 січня 2026 року була укладена прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 у його присутності, після роз`яснення ним ОСОБА_5 наслідків укладення вказаної угоди та затвердження її судом, без застосування до ОСОБА_5 будь-якого тиску, тобто вказана угоди укладена з дотриманням вимог КПК України.

Прокурор вважає, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам діючого законодавства України та угода підлягає затвердженню судом.

Суд, вислухавши думку учасників судового засідання, дослідивши надані докази, приходить висновку, що зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України, вказана угода укладена з додержанням порядку укладення угод про визнання винуватості, добровільно, без будь-якого примусу, про що свідчать надані обвинуваченим ОСОБА_5 у судовому засіданні показання.

Згідно ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Пунктом 1 ч. 4 ст. 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів та тяжких злочинів.

У судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.111-1 КК України а саме у вчиненні провадження господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором.

Як орієнтує Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 12 постанови «Про практику здійснення судами кримінального провадження на підставі угод» від 11 грудня 2015 року № 13, сторони угоди (незалежно від її виду) мають узгоджувати покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання (п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України).

Суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину передбачений ч. 4 ст. 111-1 КК України, який відноситься до категорії не тяжких злочинів, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який щиро розкаявся у вчиненому, засудження свого вчинку, критичне оцінювання своєї протиправної поведінки, надання викривальних показань щодо злочинних дій ОСОБА_7 та інших осіб, бажання залагодити провину, шляхом добровільного перерахування 100 000 гривень на нужди ЗСУ, обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_5 , відсутні, а тому приходить висновку, що ОСОБА_5 можливо призначити покарання, яке було узгоджено сторонами угоди про визнання винуватості, призначивши ОСОБА_5 покарання за ч. 4 ст. 111-1 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях, суб`єктах господарювання державної чи комунальної власності на строк 10 (десять років) без конфіскації майна з урахуванням ст. 77 КК України. На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування основного покарання з випробуванням та покласти обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної 08.01.2026 року між прокурором Київської міської прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншої сторони, за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 .

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати по справі відсутні

Питання про речові докази по справі вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 174, 314, 368, 371, 373-376, 469, 472, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 08 січня 2026 року між прокурором Київської міської прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , з однієї сторони, та підозрюваним ОСОБА_5 , з іншої сторони, за участі захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_4 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 111-1 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій в державних та комунальних підприємствах, установах, організаціях, суб`єктах господарювання державної чи комунальної власності на строк 10 (десять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на 1 (один) рік.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Речові докази:

-мобільний телефон марки Xiaomi з двома сім картами мобільного оператора «Київстар» - повернути законному володільцю, скасувавши ухвалу Солом`янського районного суду від 30.06.2025 про накладення арешту.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту його проголошення:

- обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя ОСОБА_1