Провадження № 1-кп/127/515/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2, 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України, відомості про які внесено 19 лютого 2024 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000161,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311, ч. 2 ст. 309 КК України, ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 307, ч. 2, 3 ст. 311 КК України, ОСОБА_6 та ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 311 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 та ОСОБА_6 запобіжних заходів у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб із раніше визначеними розмірами застави, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та тривають, про що подав письмові клопотання.

Також прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченій ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, строком на 60 діб, оскільки ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Також просив продовжити на цей строк дію покладених на ОСОБА_5 обов`язків, визначених ст. 194 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_9 заперечив щодо клопотання прокурора. Вважав, що ризики на які посилається прокурор нічим не підтверджені. Так, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, будь-якого незаконного впливу на свідків він не вчиняв та не вчиняє та оскільки обвинувачений під час досудового розслідування надавав визнавальні покази, з метою належної процесуальної поведінки обвинуваченого просив змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_6 : АДРЕСА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_8 заперечив щодо клопотання прокурора. Вважав, що відсутні підстави для запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , оскільки на даній стадії відпали ті ризики, які були підставою для застосування такого запобіжного заходу, а тому з огляду на те, що обвинувачений вже тривалий час утримується під вартою, є особою, який має постійне місце проживання, тому просив в клопотанні прокурора відмовити та змінити запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт за місцем проживання ОСОБА_11 : АДРЕСА_2 .

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Захисник ОСОБА_5 , адвокат ОСОБА_7 при продовженні запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 поклалась на думку суду.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала думку захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 запобіжних заходів, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2025 року ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі строком дії до 16.10.2025 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2025 року ОСОБА_6 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою зі строком дії до 16.10.2025 року.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.08.2025 року продовжено ОСОБА_5 строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , до 16.10.2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Види ризиків у кримінальному проваджені визначені Законом та є незмінними для будь-якої стадії кримінального переслідування. Так, ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується суттю обвинувачення, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_6 перебуваючи на волі може ухилятись від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження, в тому числі і даними щодо особи обвинуваченого.

ОСОБА_6 згідно обвинувачення діяв з корисливою метою, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, засуджений в січні 2025 року, ніде не працює, іншого джерела доходу не має. Враховуючи дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, значно підвищують небезпеку продовження злочинної діяльності та вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим.

Враховуючи стадію судового розгляду, суд бере до уваги те, що свідки у справі не допитані. ОСОБА_6 відомо місце їх перебування та номери їх мобільних телефонів, що стали доступні йому під час ознайомлення з матеріалами справи. Вказане створює ризик можливого впливу на них з боку ОСОБА_6 .

Додоводи захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_9 про те, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування надавав визнавальні покази, суд не враховує. Оскільки досудове розслідування закінчилось та наданий час обвинувачений ОСОБА_6 не допитувався судом.

Таким чином ризики встановлені у справі свідчать про те, що будь-який інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою не буде достатньо гарантувати належну поведінку обвинуваченого.

Все зазначене свідчить, що ризики встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, а достатніми для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На даний час судом вирішується питання не про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а про доцільність продовження такого виду запобіжного заходу.

Разом з тим, оскільки сторона обвинувачення просить визначити заставу обвинуваченому ОСОБА_6 під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приймає відповідне рішення та визначає розмір застави у зазначеному у клопотанні розмірі з визначенням та роз`ясненням обов`язків, що покладаються на обвинуваченого у випадку внесення застави.

Вирішуючи питання продовження тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується суттю обвинувачення, санкція яких передбачає покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна.

В даному випадку сама по собі тяжкість обвинувачення та суворість можливого покарання свідчить, що обвинувачений може вчинити дії направлені на переховування від суду.

Дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки, значно підвищують небезпеку вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим та продовження вчинення протиправної діяльності, так як ОСОБА_4 раніше судимий, в тому числі за вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, згідно обвинувального акту ОСОБА_4 діяв з корисливою метою, не працює, джерел легального доходу не має.

Крім того, у справі не допитані свідки та потерпілий, що свідчить про можливість здійснення впливу обвинуваченим на них, оскільки обвинувачений обізнаний із персональними даними вказаних осіб внаслідок отримання доступу до матеріалів досудового розслідування.

Розглядаючи можливість застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд зазначає, що встановлені ризики у справі, свідчать про недоцільність застосування йому цілодобового домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого. Суд наголошує, що запобіжний захід за своєю суттю є превентивним заходом та має запобігати умовам за яких можливий вплив обвинуваченого на свідків, в цьому і полягає його мета.

Все зазначене свідчить, що ризики встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, а достатніми для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

Згідно ч. 3 ст. 183 КПК України, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

На даний час судом вирішується питання не про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а про доцільність продовження такого виду запобіжного заходу.

Разом з тим, оскільки сторона обвинувачення просить визначити заставу обвинуваченому ОСОБА_4 під час вирішення питання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд приймає відповідне рішення та визначає розмір застави у зазначеному у клопотанні розмірі з визначенням та роз`ясненням обов`язків, що покладаються на обвинуваченого у випадку внесення застави.

Вирішуючи питання продовження цілодобового домашнього арешту обвинуваченій ОСОБА_5 , суд вважає, що прокурором доведено, що ризики визначені ст. 177 КПК України продовжують існувати.

Так, прокурором доведено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, вчинених за попередньою змовою групою осіб, що підтверджується суттю обвинувачення, за що передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення існує ризик переховування обвинуваченої від суду з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення та продовження злочинної діяльності підтверджується з даними про те, що ОСОБА_5 згідно обвинувального акту діяла з корисливою метою, не працює, іншого джерела доходу не має.

Крім цього, свідки у справі не допитані, а тому очевидним є ризик впливу на останніх з боку обвинуваченої.

Все зазначене свідчить, що ризики передбачені ст. 177 КПК України існують, а достатнім для їх запобігання запобіжним заходом буде цілодобовий домашній арешт обвинуваченої, оскільки більш м`які запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченої під час розгляду справи, що може зашкодити кримінальному провадженню.

Крім цього, суд вважає доцільними продовжити обвинуваченій ОСОБА_5 такі обов`язки: не відлучатися за межі місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 181, 183, 194, КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 15.10.2025 року до 13.12.2025 року, включно.

На підставі ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_4 заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 908400,00 гривень.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - продовжити на 60 діб, починаючи з 15.10.2025 року до 13.12.2025 року, включно.

На підставі ст. 182 КПК України визначити ОСОБА_6 заставу у розмірі 40 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 121120,00 гривень.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 та ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати по першому виклику до суду на визначений час;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Роз`яснити ОСОБА_4 та ОСОБА_6 наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме те, що якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Строк дії запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 , щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , продовжити на 60 діб, починаючи з 15.10.2025 року до 13.12.2025 року включно.

Покласти на обвинувачену ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 обов`язки:

1) не відлучатися за межі місця проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без дозволу суду;

2) повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утриматись від спілкування із особами, які являються свідками у даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що працівники органів Національної поліції з метою контролю за її поведінкою мають право з`являтись в її житло, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» та Головного управління Національної поліції у Вінницькій області для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченими, їх захисниками, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: