Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/411/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2026 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваної ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000012, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням із прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0000012, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання обґрунтоване тим, що 07.01.2026 у зазначеному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Києва, громадянки України, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої.

У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів, суспільні відносини, що охороняють здоров`я населення України, в порушення вимог ст.ст.7,12,17,25 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15.02.1995 № 60-95-ВР (в редакції Закону № 530-У від 22.12.2006 ), Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також зловживання ними» від 15.02.1995, наказу Міністерства охорони здоров`я України № 481 від 20.08.2008 та наказу Міністерства охорони здоров`я України № 634 від 29.07.2010, з наступними змінами та доповненнями до наведених нормативних актів, маючи умисел, спрямований на незаконне придбання, зберігання, перевезення з метою збуту психотропних речовин у особливо великих розмірах, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинили кримінальне правопорушення в сфері незаконного обігу наркотичних засобів та психотропних речовин за таких обставин.

Так, у невстановлений слідством час та невстановленому слідстві місці, у ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, вчинених за попередньою змовою групою осіб, з метою особистого збагачення та корисливого мотиву.

З метою реалізації свого злочинного умислу, спрямованого на незаконне придбання та зберігання з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовин, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 , вступили у злочинну змову без розподілу злочинних ролей, та за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, однак не пізніше 06.01.2026, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбали з метою подальшого збуту, особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - PVP у особливо великому розмірі, які залишили зберігати за місцем фактичного зберігання, а саме за адресою: АДРЕСА_2 , з метою подальшого їх збуту третім особам.

У подальшому, 06.01.2026 невстановлений досудовим розслідування час, ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, взяли частину раніше придбаної особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено - PVP, використовуючи транспортний засіб марки «Fiat Linea», д.н. НОМЕР_1 , прибули за адресою: м. Київ, площа Тараса Шевченка, 2, тим самим здійснили незаконне перевезення психотропних речовин, з метою подальшого їх збуту.

Так, 06.01.2026 о 13 год 30 хв. за адресою: м. Київ, площа Тараса Шевченка, 2, працівниками поліції зупинено транспортний засіб марки «Fiat Linea», д.н. НОМЕР_1 , у якому перебували ОСОБА_7 з ОСОБА_4 . Після чого, у ході проведення особистого обшуку ОСОБА_4 виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої забороно - PVP, масою 1,684 г, яку остання зберігала з метою подальшого збуту третім особам.

Крім цього, у період часу із 23 год 58 хв. 06.01.2026 по 01 год 32 хв. 07.01.2026 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 з ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_2 , під час якого виявлено та вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої забороно - PVP, масою 1,917 г, які останні зберігали з метою збуту третім особам.

PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-он), згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» (зі змінами, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №234 від 08.04.2013), «Список №2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено» в Таблиці І, є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.

Згідно наказу № 634 від 29.07.2010 року Міністерства охорони здоров`я України «Про внесення змін до наказу МОЗ від 01.08.2000 № 188» встановлено, що до 0,15 г PVP (1-феніл-2-піролідин-1-іл-пентан-1-ону) є невеликим розміром, від 1,5 до 15,0 г є великим розміром, 15,0 і більше є особливо великим розміром.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні з метою збуту особливо небезпечних психотропних речовини в особливо великих розмірах, вчинених за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваної ОСОБА_4 , що може запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених в ньому. Уточнив клопотання в частині покладення на підозрювану ОСОБА_4 процесуальних обов`язків зокрема, прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання; утриматись від спілкування зі свідками та підозрюваним ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні.

Підозрювана ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечила щодо задоволення клопотання.

Захисник підозрюваної - адвокат ОСОБА_5 не заперечив щодо задоволення клопотання.

Заслухавши прокурора, підозрювану та її захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання є одним із видів запобіжних заходів та полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 КПК України. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 176 КПК України особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовується.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом Подільського УП ГУ НП у м. Києві за процесуального керівництва прокурорів Подільської окружної прокуратури міста Києва, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000012, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2026, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

07.01.2026 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, віднесено до особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

При цьому, клопотання слідчого та матеріали, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання підозрювана ОСОБА_4 отримала у встановлений ч. 2 ст. 184 КПК України строк.

Слідча суддя перевірила наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, що підтверджується наступними доказами:

- протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_7 від 06.01.2026, у ході проведення якого виявлено та вилучено речові докази;

- протоколом затримання особи у порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_4 від 06.01.2026, у ході проведення якого виявлено та вилучено речові докази;

- показаннями свідка ОСОБА_8 від 06.01.2026;

- показаннями свідка ОСОБА_9 від 06.01.2026;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 , що за адресою: АДРЕСА_2 від 06.01.2026, у ході проведення якого виявлено та вилучено речові докази;

- висновком експерта № СЕ-19/111-26/661-НЗПРАП від 07.01.2026;

- висновком експерта № СЕ-19/111-26/660-НЗПРАП від 07.01.2026.

Оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчою суддею з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у пункті 48 рішення від 13.11.2007 року у справі «Чеботарь проти Молдови», а також у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином, оцінюючи наведені прокурором докази обґрунтованості підозри, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, та про причетність ОСОБА_4 до його вчинення.

Оцінюючи наявність на даний час ризиків у кримінальному провадженні, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідча суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як зазначено у клопотанні про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, стороною обвинувачення встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_4 , може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Як вже зазначалось вище, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 307 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, санкція якого передбачає покарання у вигляді позбавленням волі строком від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваної переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, означеною у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» («Ilijkov v. Bulgaria»), заява № 33977/96 від 26.07.2001 року, §80, зокрема суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений; також у рішенні по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, визначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

З врахуванням викладеного, на думку слідчої судді, тяжкість інкримінованого підозрюваній кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Враховуючи викладене, ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, яке їй загрожує у разі визнання її вини, може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Щодо наявності ризику незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваної ОСОБА_4 на свідків та інших підозрюваних, слідча суддя враховує встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акта до суду на стадії судового розгляду - усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК). Водночас, суд зможе обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманими у порядку, передбаченому ст. 225 КПК, тобто, якщо свідки допитувалися на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Цей незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, причетну до вчинення кримінального правопорушення, так і свідків, які можуть надати показання щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваній та не мають безпосереднього зв`язку із її особою.

Отже, при встановленні наявності ризику впливу на свідків у кримінальному провадженні, слідча суддя враховує те, що вказаний ризик існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при збиранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків, та дослідження їх судом.

Крім цього, ОСОБА_4 може незаконно впливати на іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні, а саме ОСОБА_7 , з метою зміни показань, що матиме вплив на подальший перебіг досудового розслідування.

Враховуючи викладене, слідча суддя вважає, що на даній стадії досудового розслідування ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні та іншого підозрюваного у даному кримінальному провадженні є підтвердженим.

Також, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, слідча суддя враховує відомості щодо особи підозрюваної ОСОБА_4 , яка є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , незаміжня, офіційно не працевлаштована, є студентка, раніше не судима, вагітна.

За таких обставин, враховуючи те, що стороною обвинувачення доведено обґрунтованість підозри та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання вказаних ризиків, слідча суддя приходить до переконання, що на даному етапі досудового розслідування застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання є об`єктивно необхідним.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

В силу положень ч. 3 ст. 179 КПК України контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду - прокурор.

Керуючись ст. 176 - 178, 183, 193 - 194, 196 - 197, 199, 309 - 310 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ НП у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000012, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06.01.2026 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, відносно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання - задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, поклавши на неї строком до 07.03.2026 року наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання;

- утриматись від спілкування зі свідками та підозрюваним ОСОБА_7 у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених обов`язків може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на неї може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, уповноваженого здійснювати досудове розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Cлідча суддя Подільського

районного суду м. Києва ОСОБА_1