Справа № 349/728/25
Провадження № 1-кп/349/111/25
В И Р О К

іменем України

19 вересня 2025 року м. Рогатин

Рогатинський районний суд Івано-Франківської області

в складі судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду об`єднане кримінальне провадження, дані про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася у м.Івано-Франківськ, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , українки, громадянки України, з професійно-технічною освітою, неодруженої, має на утриманні малолітню дитину, така, що не працює, згідно ст.89 КК України несудима, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357 , ч.4 ст.185 КК України,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачена ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

ОСОБА_3 вчинила умисні дії, які виразились:

- у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів;

- у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка ), вчиненому в умовах воєнного стану.

Кримінальні правопорушення вчинено за таких встановлених судом обставин.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ, на території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, терміни якого неодноразово продовжувалися, та який діє по даний час .

30 березня 2025 року близько 16:00 год, ОСОБА_3 перебувала за місцем свого проживання, що по АДРЕСА_2 , де до неї в гості прийшли її односельчани ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Під час застілля, ОСОБА_5 вирішила докупити алкогольних напоїв та продуктів харчування і з цією метою, в присутності ОСОБА_3 передала ОСОБА_6 свою банківську картку AT «Ощадбанк», озвучивши код доступу до розрахункового рахунку, після чого останній вирушив за продуктами.

Придбавши продукти харчування та алкогольні напої, ОСОБА_7 повернув банківську картку ОСОБА_5 , яку вона в присутності ОСОБА_3 поклала до кишені кофти, після чого вони продовжили застілля.

Через деякий час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заснули під дією спожитого алкоголю, а ОСОБА_3 , яка бачила куди ОСОБА_5 сховала свою банківську картку, вирішила вчинити крадіжку вказаної картки, щоб у подальшому викрасти із карткового рахунку наявні грошові кошти.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне обернення чужого майна у свою користь, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, розуміючи, що вказана банківська картка видана банківською установою і згідно ст. 1 Закону України «Про інформацію», ст. 1 п.п. 1.4, 1.14, 1.27, 1.31, ст. 15 п. 15.2 Закону України «Про банки та банкірську діяльність» є офіційним документом та засобом доступу до банківського рахунку, вийняла її з кишені кофти ОСОБА_5 та в такий спосіб таємно викрала платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану AT «Ощадбанк» на її ім`я.

Заволодівши таким чином банківською карткою ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , усвідомлюючи, що на цій картці є грошові кошти і достовірно знаючи пін-код до неї, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу, спрямованого на викрадення з карткового рахунку платіжної картки наявних грошових коштів, цього ж дня близько 22:00 год, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, передала вказану банківську картку своєму співмешканцю ОСОБА_8 , повідомила йому пін-код до неї та попросила зняти для неї грошові кошти в сумі 5 000,00 гривень, запевнивши його, що вказана банківська картка належить їй.

Цього ж дня, ОСОБА_8 направився на таксі до банкомату AT КБ «Приватбанк», серія № CAIF1488, який розташований на пл. Роксолани, 10 в м. Рогатин Івано-Франківської області, де не будучи обізнаним про злочинний умисел ОСОБА_3 спрямований на таємне викрадення належного ОСОБА_5 майна, в період часу з 22:16 год по 22:24 год, зняв грошові кошти на загальну суму 6 200,00 гривень, частину яких, а саме: в сумі 1 200,00 гривень витратив на свої потреби, а решту коштів в сумі 5 000,00 гривень передав ОСОБА_3 .

Таким чином ОСОБА_3 заподіяла потерпілій ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 6 200,00 гривень.

Позиція обвинуваченої щодо пред`явленого обвинувачення

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 визнала себе винною у вчиненні кримінальних правопорушенеь, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, за обставин, які викладені в обвинувальному акті, а інші учасники судового провадження не заперечували щодо розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст.349 КПК України, а тому суд, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. Дослідження фактичних обставин справи було обмежено допитом обвинуваченої та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують її особу.

Обвинувачена ОСОБА_3 надала показання про те, що в день та час, які зазначені в обвинувальному акті до неї в гості прийшли односельчани ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Під час застілля, ОСОБА_5 в її присутності передала ОСОБА_6 свою банківську картку та озвучила код доступу до розрахункового рахунку, після чого він пішов купити продукти.

Придбавши продукти ОСОБА_7 повернув банківську картку ОСОБА_5 , яку вона поклала до кишені кофти.

Через деякий час ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заснули під дією спожитого алкоголю, а вона вийняла із кишені кофти ОСОБА_5 платіжну картку, передала її своєму співмешканцю та повідомила йому пін-код до неї і попросила його зняти для неї грошові кошти в сумі 5 000,00 гривень, запевнивши, що вказана банківська картка належить їй. Цього ж дня її співмешканець пішов до магазину АТБ , де зняв із вказаної банківської карти грошові кошти . У вчиненому щиро розкаялася та просила суд суворо не карати.

На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, оскільки вона вчинила умисні дії, які виразились у викраденні офіційного документу, вчиненому з корисливих мотивів; та у таємному викраденні чужого майна ( крадіжка ), вчиненому в умовах воєнного стану.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання. Мотиви призначення покарання

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

За загальними положеннями призначення покарання, які зазначені в приписах частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно ч.1 ст.70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, визнання вини.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст.67 КК України судом не встановлено.

Згідно з досудової доповіді, складеної 23 липня 2025 року Івано-Франківським районним сектором №3 філії Державної установи «Центр пробації» в Івано-Франківській області, ризик вчинення ОСОБА_3 повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, а ризик небезпеки для суспільства оцінюється як середній .

Враховуючи висновок з досудової доповіді, характер та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу винної, яка раніше притягалася до кримінальної відповідальності, однак судимість погашена, за місцем проживання скарг на її поведінку до органу місцевого самоврядування не поступало, на обліку в психіатра та нарколога не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують покарання, відсутність претензій з боку потерпілої, суд дійшов висновку про призначення ОСОБА_3 покарання в межах мінімальних санкцій передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст. 185 КК України і за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч.1 ст.70 КК України застосовує принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим .

Згідно ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Враховуючи вищенаведені дані про особу винної, а також те що вона у вчиненому щиро розкаялася, потерпіла немає до неї жодних претензій матеріального чи морального характеру, а також позицію прокурора, який в судових дебатах просив при призаченні покарання застосувати ст.75 КК України, а тому суд вважає можливим виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання з випробуванням.

Відповідно до ч.4 ст.75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначені тривалості іспитового строку та обов`язків, які необхідно покласти на обвинуваченого, суд враховує характер і тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, вид і строк призначеного покарання, наведені дані, що характеризують особу обвинуваченого, яка має на утриманні малолітню дитину.

На підставі наведеного, суд визначає для обвинуваченої іспитовий строк тривалістю один рік, з покладенням на неї обов`язків передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Таке призначене ОСОБА_3 покарання на думку суду є справедливим та законним з врахуванням всіх фактичних обставин в кримінальному провадженні у їх сукупності, та буде відповідати ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченої і є необхідним та достатнім для її виправлення і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішувались судом при ухваленні вироку, та положення закону, якими керувався суд

Потерпіла не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2025 року було накладено арешт на тимчасово вилучено майно - банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану АТ «Ощадбанк», яка була вилучена 01 квітня 2025 року під час огляду місця події та належить на праві власності ОСОБА_5 .

Згідно ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

З огляду на те, що арешт накладено на майно, яке не підлягає спеціальній конфіскації, тому згідно ч.4 ст.174 КПК України суд скасовує його арешт .

Питання речових доказів необхідно вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Під час судового провадження учасники процесу не заявляли клопотань стосовно грошового розміру процесуальних витрат, які повинні бути їм компенсовані.

Ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 29 травня 2025 року до підозрюваної ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на два місяці.

На стадії судового розгляду запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.

Керуючись ст.ст. 368-370, 373- 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України, та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст.357 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 ( один ) рік;

- за ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять ) років .

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять ) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання у виді позбавлення волі на строк 5 ( п`ять ) років з випробуванням з іспитовим строком на 1 ( один ) рік.

На підставі ч.1 ст. 76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасувати арешт банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , емітованої в АТ «Ощадбанк», який накладений ухвалою слідчого судді Рогатинського районного суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2025 року.

Речові докази:

- оптичні носії інформації, а саме CD-R диск з інформацією щодо проведених операцій пов`язаних з отриманням готівки в банкоматі та DVD-RW із інформацією від магазину "АТБ-МАРКЕТ", що за адресою: м.Рогатин, вул. Галицька,92 - залишити в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання;

- банківську платіжну картку № НОМЕР_1 , емітовану в АТ «Ощадбанк»- повернути потерпілій ОСОБА_5 , жительці АДРЕСА_3 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Рогатинський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченій та прокурору, а іншим учасникам судового провадження - за їх заявою.

Суддя ОСОБА_1