№ 207/3668/24
№ 1-кп/207/132/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року Південний районний суд міста Кам`янського у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське об`єднані кримінальні провадження №0000521 від 12.06.2024 року, №0001336 від 10.10.2024 року та №0000033 від 22.02.2025 року по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, маючого професійно-технічну освіту, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

16.10.2014 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.263, ч.1 ст.186, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі; 09.11.2017 року звільнений з Солонянської ВК Дніпропетровської області №21 по відбуттю строку покарання;

12.07.2018 року Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

31.05.2018 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

07.02.2019 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 31.05.2018 та Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.07.2018 більш суворим покаранням за даним вироком до 4 років 8 місяців позбавлення волі. Звільнений 07.10.2022 року з Солонянської ВК Дніпропетровської області №21 по відбуттю строку покарання;

12.02.2024 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст. 190 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, вирок набрав законної сили 14.03.2024 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.4 ст.190, ч.2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений ЗУ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року з 05 год. 30 хв. 24 лютого 2022 та території України, в зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України. На часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указом від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, Указом від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX, Указом від 17 травня 2022 року № 341/2022, затвердженим Законом України від 22 травня 2022 року № 2263-IX, Указом від 12 серпня 2022 року № 573/2022, затвердженим Законом України від 15 серпня 2022 року № 2500-IX, Указом від 7 листопада 2022 року № 757/2022, затвердженим Законом України від 16 листопада 2022 року № 2738-IX, Указом від 6 лютого 2023 року № 58/2023, затвердженим Законом України від 7 лютого 2023 року № 2915-IX, Указом від 1 травня 2023 року № 254/2023, затвердженим Законом України від 2 травня 2023 року №3057-IX, та Указом від 06 травня 2024 року № 271/2024, затвердженим Законом України від 08 травня 2024 року № 3684-IX), продовжити строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 травня 2024 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_7 , будучи особою раніше засудженою за вчинення корисливих кримінальних правопорушень, останній раз 12.02.2024 Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.2 ст.190 КК України до 2-х років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, на шлях виправлення не став, відповідних висновків для себе не зробив та повторно, в період іспитового строку, вчинив умисний, корисливий злочин проти власності за наступних обставин.

06.03.2024 року приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходився біля гаражу, навпроти будинку АДРЕСА_3 , де розпивав спиртні напої разом з малознайомими йому ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , який є особою похилого віку. Після чого, близько 19 годин 30 хвилин, ОСОБА_9 запросив ОСОБА_7 до себе в гості на ночівлю та вони вдвох пішли продовжувати розпивати спиртні напої за адресою мешкання ОСОБА_9 , а саме: АДРЕСА_4 . Близько 21 годин 30 хвилин ОСОБА_9 та ОСОБА_7 лягли відпочивати.

07.03.2024 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись в гостях у малознайомого ОСОБА_9 за вищезазначеною адресою, побачив в коридорі на комоді належний ОСОБА_9 мобільний телефон марки «NOKIA 105», синього кольору, ІMEI: НОМЕР_1 та в тумбочці шафи-купе, який розташований у вітальні побачив грошові кошти номіналом по 500 грн. НБУ загальною сумою 2000 грн. НБУ, які належить потерпілому ОСОБА_9 , та у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення майна, яке належить потерпілому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій прямий умисел, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, ОСОБА_7 , діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків,скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння ліг відпочивати, будучи упевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_9 , а саме: - мобільний телефон марки «NOKIA 105», синього кольору, ІMEI: НОМЕР_1 , вартістю 495,00 грн.; - грошові кошти в сумі 2000 грн. НБУ.

Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 2495 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану.

Ухвалою Південного районного суду міста Кам`янського від 06.11.2025 року, кримінальне провадження за №0000521 від 12.06.2024 року в частині обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, було закрито на підставі п.4-1 ч.1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння.

Окрім того, 07.03.2024 року приблизно о 02 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходячись в гостях у малознайомого ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_4 , побачив в коридорі на комоді пенсійну банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , належну потерпілому ОСОБА_9 та у ОСОБА_7 виник умисел на таємне викрадення та привласнення вищезазначеної банківської картки, яка належить потерпілому ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій прямий умисел, керуючись корисливою метою та корисливим мотивом, ОСОБА_7 , діючи таємно, умисно, повторно, в умовах воєнного стану, цілковито усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, скориставшись тим, що потерпілий ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння ліг відпочивати, будучи упевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав належну ОСОБА_9 банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , після чого залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим документом.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у викраденні офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України.

Також, 07.03.2024 року приблизно о 14 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 знаходився на території Південного району міста Кам`янське по проспекту Ювілейному, де у нього виник умисел на здійснення незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки.

Реалізуючи свій протиправний умисел, діючи з корисливим мотивом, з метою особистого збагачення, з метою заволодіння грошовими коштами шляхом обману клієнта АТ КБ «ПРИВАТБАНК» ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , скориставшись раніше викраденим телефоном NOKIA 105», ІMEI: НОМЕР_1 з сім картою НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , дістав з вищезазначеного телефону сім карту НОМЕР_3 та вставив її в свій мобільний телефон «Samsung A30». Після чого, за допомогою фінансового номеру потерпілого, змінив пін-код на раніше викраденій ним картці АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , належній потерпілому ОСОБА_9 , та отримавши доступ до особистого логіну та паролю потерпілого, авторизувався в його особистому кабінеті «Приват24», та відкрив на особисті дані потерпілого ОСОБА_9 кредитну картку № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ), з кредитним лімітом 8000 грн. Далі 07.03.2024 року о 14 годині 06 хвилин, ОСОБА_7 здійснив переказ незаконно отриманих грошових коштів з кредитної картки № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) у сумі 7738,69 грн. на викрадену ним картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № НОМЕР_2 , в результаті чого за даний переказ з картки № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ) АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було утримано комісію у розмірі 232,16 грн. та з карти отримувача НОМЕР_24 було утримано комісію у розмірі 38,69 грн. Після чого, 07.03.2024 року о 14 годині 20 хвилин, ОСОБА_7 , знаходячись біля банкомату АТ КБ «ПРИВАТБАНК», який розташований в магазині «Южний» за адресою: м. Кам`янське, просп. Конституції, 56-А, зняв готівку в сумі 7400 грн. з викраденої ним картки № НОМЕР_2 . Продовжуючи свої протиправні дії, 07.03.2024 о 17 годині 14 хвилин, ОСОБА_7 поповнив рахунок на суму 154 грн. з картки № НОМЕР_2 на номер НОМЕР_6 .

Внаслідок вчинення ОСОБА_7 вищезазначених протиправних дій, які полягали у оформленні кредиту на ім`я потерпілого ОСОБА_9 , АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 01.05.2024 в 00 годин 00 хвилин було утримано відсотки за користування кредитними коштами в сумі 504,62 грн. та 01.06.2024 в 00 годин 00 хвилин в сумі 206, 73 грн. з картки № НОМЕР_4 ( НОМЕР_5 ).

Своїми протиправними діями, ОСОБА_7 заподіяв потерпілому ОСОБА_9 майнову шкоду на загальну суму 8536,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у шахрайстві, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

ОСОБА_7 , будучи особою, раніше судимою за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст.186 КК України, маючи незняту та непогашену судимість, повторно вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст.186 КК України за наступних обставин.

28.09.2024 року о 15.18 год., ОСОБА_7 проходив біля буд.28 по вул. Спортивній у м. Кам`янському Дніпропетровської області, де побачив раніше незнайому йому особу похилого віку - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який прямував йому назустріч та в лівій нагрудній кишені шведки якого знаходився мобільний телефон. В цей момент у ОСОБА_7 раптово виник протиправний умисел, спрямований на повторне відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебуваючи в зазначений час в зазначеному місці, ОСОБА_7 підійшов спереду до потерпілого ОСОБА_10 та рукою вихопив у нього з лівої нагрудної шведки мобільний телефон "TECNO POP 4 LTE (BC1s)" ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , вартістю 1918,00 грн. Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Крім того, 25.10.2024 року приблизно о 15.50 год., ОСОБА_7 перебував поблизу зупинки громадського транспорту "станція Баглій", що розташована на перехресті вул. Січеславський шлях та пров. 3-го Травневого у м. Кам`янському Дніпропетровської області, де побачив раніше незнайомого ОСОБА_11 , який сидів на бетонному блоку неподалік від вказаної зупинки та тримав у руках належний йому мобільний телефон. ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_11 та попрохав у останнього цигарку, на що ОСОБА_11 погодився та, щоб дістати пачку цигарок з правої кишені куртки, поклав свій мобільний телефон на ліву ногу. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник прямий протиправний умисел, направлений на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону.

Реалізуючи свій протиправний умисел, керуючись корисливим мотивом та корисливою метою, усвідомлюючи протиправний та відкритий характер свого діяння, діючи повторно, умисно, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, перебуваючи в зазначений час в зазначеному місці, ОСОБА_7 рукою схопив належний потерпілому ОСОБА_11 мобільний телефон "Redmi M2006C3LG" ІМЕІ НОМЕР_9 , НОМЕР_10 вартістю 2925,00 грн. Утримуючи викрадене майно при собі, ОСОБА_7 залишив місце вчинення кримінального правопорушення та отримав реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Окрім того, 28.11.2024 року приблизно о 10:00 год., ОСОБА_7 перебуваючи в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 80, де в нього виник протиправний умисел на особисте збагачення та заволодіння грошовими коштами, шляхом обману громадян України.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 28.11.2024 року приблизно о 10:00 год., знайшов в мережі Інтернет особисті дані та номер телефону ОСОБА_12 та зателефонував з номеру телефону ТОВ «лайфселл» НОМЕР_11 на мобільний телефон належний останньому.

В подальшому, ОСОБА_7 під час телефонної розмови шляхом обману, діючи повторно, повідомив ОСОБА_12 про те, що його син - ОСОБА_13 , начебто затриманий працівниками поліції в місті Львові за нанесення тілесних ушкоджень та терміново необхідні грошові кошти на вирішення питання про уникнення останнім відповідальності, шляхом підкупу лікаря для написання фіктивного діагнозу, викликавши у нього впевненість у обов`язковості передачі грошових коштів, тобто ввів його в оману та домовився з ним про переказ грошових коштів в сумі 21000 грн. на банківський картковий рахунок АТ «АКЦЕНТ-БАНК» НОМЕР_12 , належний ОСОБА_14 та який на той час був підконтрольний ОСОБА_7 . В подальшому, 28.11.2024 о 11:26 год. потерпілий ОСОБА_12 здійснив переказ вищевказаних грошових коштів зі свого банківського рахунку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» НОМЕР_13 .

Того ж дня, ОСОБА_7 , продовжуючи свій протиправний умисел, зателефонував потерпілому ОСОБА_12 та повідомив, що особа, якій начебто наніс тілесні ушкодження його син - ОСОБА_13 , померла у лікарні, та необхідно переказати на вищевказану банківську картку АТ «АКЦЕНТ - БАНК» ще 21000 грн. для того, щоб лікар видав довідку про те, що особа травмувалась з власної необережності. Після чого, потерпілий ОСОБА_12 , будучи введеним в оману, переживаючи за свого сина, потерпілий ОСОБА_12 повторно здійснив переказ 28.11.2024 о 11:43 год. грошових коштів зі свого банківського рахунку АТ «АКЦЕНТ-БАНК» НОМЕР_13 у сумі 21000 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 заволодів шляхом обману та розпорядився на власний розсуд коштами потерпілого ОСОБА_12 , чим заподіяв останньому майнову шкоду на загальну суму 42000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Також, 02.12.2024 року приблизно о 15:00 год., ОСОБА_7 перебуваючи в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 80, де в нього виник протиправний умисел на особисте збагачення та заволодіння грошовими коштами, шляхом обману громадян України.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 02.12.2024 року приблизно о 15:00 год., знайшов в мережі Інтернет особисті дані та номер телефону належний ОСОБА_15 та зателефонував їй з номеру телефону ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_14 на мобільний телефон останньої.

В подальшому, ОСОБА_7 під час телефонної розмови шляхом обману, діючи повторно, повідомив ОСОБА_15 про те, що її син - ОСОБА_16 , начебто затриманий працівниками поліції в місті Кривий Ріг за нанесення тілесних ушкоджень та терміново необхідні грошові кошти на лікування потерпілої особи та уникнення її сином відповідальності, шляхом підкупу лікаря для написання фіктивного діагнозу, викликавши у неї впевненість у обов`язковості передачі грошових коштів, тобто ввів її в оману та домовився з нею про переказ грошових коштів в сумі 15000 грн. на банківський картковий рахунок АТ «ПУМБ» НОМЕР_15 , належний ОСОБА_14 та який на той час був підконтрольний ОСОБА_7 . В подальшому, 02.12.2024 о 17:11 год. потерпіла ОСОБА_15 здійснила переказ грошових коштів у сумі 14717,50 грн. через відділення ТОВ «Нова Пошта» на вищевказаний банківський рахунок.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 заволодів шляхом обману та розпорядився на власний розсуд коштами потерпілої ОСОБА_15 , чим заподіяв останній майнову шкоду на суму 14717,50 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім того, 21.02.2025 року приблизно о 09:00 год., ОСОБА_7 перебуваючи в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)» за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, буд. 80, де в нього виник протиправний умисел на особисте збагачення та заволодіння грошовими коштами, шляхом обману громадян України.

Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_7 21.02.2025 року приблизно о 09:00 год., знайшов в мережі Інтернет особисті дані та номер телефону належний ОСОБА_17 та зателефонував їй з номеру телефону ПрАТ «Київстар» НОМЕР_16 на мобільний телефон.

В подальшому, ОСОБА_7 під час телефонної розмови шляхом обману, діючи повторно, повідомив ОСОБА_17 про те, що її брат - ОСОБА_18 , начебто затриманий працівниками поліції в місті Києві за нанесення тілесних ушкоджень та терміново необхідні грошові кошти на вирішення питання про уникнення останнім відповідальності, викликавши у неї впевненість у обов`язковості передачі грошових коштів, тобто ввів її в оману та домовився про передачу грошових коштів в сумі 14000 грн.

Того ж дня, ОСОБА_7 , використовуючи інший номер телефону оператора ПрАТ «Київстар» НОМЕР_17 , з метою реалізації свого протиправного умислу, зателефонував своєму товаришу ОСОБА_19 , який знаходився в місті Кам`янське Дніпропетровської області, та попросив останнього забрати грошові кошти в сумі 14000 грн. у потерпілої ОСОБА_17 , назвавши її адресу: Дніпропетровська область, місто Кам`янське, вул. Дениса Рохтіна, буд. 6.

Після цього, ОСОБА_19 , отримавши грошові кошти в сумі 14000 грн., зателефонував ОСОБА_7 та останній попросив перерахувати через відділення ТОВ «Нова Пошта» зазначену суму грошових коштів на банківський картковий рахунок АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» НОМЕР_18 , який належить ОСОБА_20 та який на той час був підконтрольний ОСОБА_7 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 заволодів шляхом обману та розпорядився на власний розсуд коштами потерпілої ОСОБА_17 , чим заподіяв останній майнову шкоду на суму 14000 грн.

Таким чином, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

За сукупністю вчиненого, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується: у викраденні офіційного документу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України; у шахрайстві, вчиненому шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України; у відкритому викраденні чужого майна (грабежі), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України; у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів за викладених обставин свою вину визнав повністю. У вчиненому розкаявся. Просив суворо його не карати. Цивільні позови визнає повністю.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_11 підтвердив фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті. Матеріальних претензій до обвинуваченого не має. Просив призначити покарання на розсуд суду.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_9 підтвердив фактичні обставини справи викладені в обвинувальному акті. Просив призначити покарання на розсуд суду. Цивільний позов просив задовольнити повністю.

Від потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_17 до суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Просили призначити покарання на розсуд суду. Також просили цивільні позови задовольнити.

Крім визнання своєї вини обвинуваченим, його вина також підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

- протоколом огляду місця події від 11.06.2024 року, згідно якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: приміщення квартири АДРЕСА_5 (т.1 а.с. 13-16);

- протоколом огляду речей від 18.06.2024 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон «NOКІА 105», синього кольору (т.1 а.с.59-63);

- висновком судової товарознавчої експертизи № 2356 від 26.06.2024 року, у підсумках якого зазначено, що ринкова вартість мобільного телефону «NOКІА 105», синього кольору, станом на 07.03.2024 року складає 495,00 грн. (т.1 а.с.74-80);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 27.06.2024 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_9 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка викрала у нього мобільний телефон та пенсійну картку (т.1 а.с.82-87);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 27.06.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 під час якого він пояснив та показав у який спосіб та за яких обставин ним було скоєно кримінальне правопорушення (т.1 а.с.145-151);

- відповідно до рапорту про затримання особи від 28.06.2024 року, ОСОБА_7 було затримано 28.06.2024 року о 10.20 год. (т.1 а.с.165);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 22.10.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 впізнала ОСОБА_7 як особу, яка 01.10.2024 року подарувала їй телефон Техно, яким вона користувалась (т.2 а.с.39-44);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2024 року за участю потерпілого ОСОБА_10 під час якого він пояснив та показав у який спосіб та за яких обставин у нього було викрадено мобільний телефон (т.2 а.с.58-61);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 28.10.2024 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка викрала у нього мобільний телефон (т.2 а.с.62-67);

- протоколом огляду місця події від 28.10.2024 року, згідно якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: ділянка місцевості на перехресті вул. Спортивної та пр. Т.Шевченка біля буд. 28 в м. Кам`янське (т.2 а.с.76-78);

- висновком судової товарознавчої експертизи № 3766 від 28.10.2024 року, у підсумках якого зазначено, що ринкова вартість мобільного телефону "TECNO", станом на 28.09.2024 року складає 1918,00 грн. (т.2 а.с.82-88);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 29.10.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 під час якого він пояснив та показав у який спосіб та за яких обставин ним було скоєно кримінальне правопорушення (т.2 а.с.117-119);

- протоколом огляду місця події від 25.10.2024 року, згідно якого було оглянуто місце вчинення кримінального правопорушення, а саме: ділянка місцевості на перехресті вул. Січеславський шлях та 3-го пров. Травневого в м. Кам`янське (т.2 а.с.123-127);

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 26.10.2024 року, згідно якого ОСОБА_7 було затримано 26.10.2024 року о 15.20 год. (т.2 а.с.141-142);

- протоколом пред`явлення особи для впізнання від 26.10.2024 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_11 впізнав ОСОБА_7 як особу, яка викрала у нього мобільний телефон (т.2 а.с.147-151);

- протоколом огляду речей від 26.10.2024 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки «Redmi» Model M2006C3LG imei НОМЕР_19 imei НОМЕР_20 , чорного кольору (т.2 а.с.162-165);

- висновком судової товарознавчої експертизи № 3769 від 28.10.2024 року, у підсумках якого зазначено, що ринкова вартість мобільного телефону «Redmi» Model M2006C3LG imei НОМЕР_19 imei НОМЕР_20 , чорного кольору, станом на 25.10.2024 року складає 2925,00 грн. (т.2 а.с.182-187);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2024 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 під час якого він пояснив та показав у який спосіб та за яких обставин ним було скоєно кримінальне правопорушення (т.2 а.с.193-194);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 28.10.2024 року за участю потерпілого ОСОБА_11 під час якого він пояснив та показав у який спосіб та за яких обставин у нього було викрадено мобільний телефон (т.2 а.с.196-197);

- протоколом огляду предмета від 22.02.2025 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки Sigma (т.3 а.с.15-23);

- протоколом огляду речей від 24.02.2025 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон марки Redmi (т.3 а.с.30-36);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 18.09.2025 року за участю підозрюваного ОСОБА_7 під час якого він пояснив та показав у який спосіб та за яких обставин ним було скоєно кримінальне правопорушення (т.4 а.с.125-128).

Оцінюючи кожний доказ у справі з точки зору належності, допустимості, достовірності, та їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_7 в судовому провадженні доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати як: викрадення офіційного документу, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.357 КК України; шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України; відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, в умовах воєнного стану, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України; заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Вирішуючи питання про обрання виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує спосіб вчинення та ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень (злочинів), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Те, що згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , у відповідності до ст. 67 КК України, суд визнає: рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує думку прокурора та потерпілих, процесуальну поведінку обвинуваченого, обставини та тяжкість скоєних злочинів, відповідно до вимог ст.12 КК України, особу обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, не працює, не одружений, за місцем попереднього проживання характеризується задовільно, в реєстрі у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 був засуджений вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.02.2024 року за ч.2 ст.190 КК України до покарання у виді 02 років позбавлення волі, на підставі ст.75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з випробувальним терміном на 01 рік.

З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 не можливе без його ізоляції від суспільства, з обранням йому міри покарання у виді обмеження волі та позбавлення волі в межах санкцій ч.1 ст. 357, ч.2 ст.190, ч.4 ст.190, ч.4 ст.186 КК України, не визначаючи максимальну міру покарання, із застосуванням положень ч.1 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.02.2024 року.

По справі потерпілими ОСОБА_9 , ОСОБА_17 , ОСОБА_15 , ОСОБА_12 були заявлені цивільні позовні заяви про відшкодування матеріальної шкоди.

Відповідно до вимог ч.4 ст.128, ч.1 ст.129 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК. Якщо відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, в КПК не врегульовані, застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства. Ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розрахунку позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

За таких обставин, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги потерпілих про стягнення матеріальної шкоди і стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілих спричинену матеріальну шкоду.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.06.2024 року, ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у сумі 151400 гривень.

Згідно довідки про звільнення ДУВП (№4) серії ДНП №16765 від 19.07.2024 року, ОСОБА_7 тримався під вартою в ДУ «Дніпровська установа виконання покарань (№4) з 28.06.2024 року по 19.07.2024 року та був звільнений на підставі внесення застави у сумі 151400,00 грн.

Повторно, ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.10.2024 року, ОСОБА_7 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та визначено розмір застави у сумі 181680 гривень

Згідно ч.8 ст. 182 КПК України, у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Враховуючи те, що обвинуваченим ОСОБА_7 , після внесення застави, були скоєні інші кримінальні правопорушення та знову було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, суд вважає необхідним заставу у розмірі 151400 гривень 00 копійок визначену ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.06.2024 року, звернути в дохід держави.

Питання про арешт майна вирішити відповідно до ст. 174 КПК України.

Питання процесуальних витрат у провадженні суд вирішує відповідно до ст.124 КПК України.

Питання речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує згідно до положень ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.186, ч.1 ст.357, ч.2 ст. 190, ч.4 ст.190 КК України та призначити йому покарання:

за ч.4 ст. 186 КК України - у вигляді 07 років 05 місяців позбавлення волі;

за ч.1 ст. 357 КК України - у вигляді 01 року обмеження волі;

за ч.2 ст. 190 КК України - у вигляді 02 років позбавлення волі;

за ч.4 ст. 190 КК України - у вигляді 04 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у вигляді 07 років 05 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків до покарання, призначеного ОСОБА_7 за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 12.02.2024 року у виді 01 місяця позбавлення волі, і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 07 (семи) років 06 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 26 жовтня 2024 року, тобто з моменту його фактичного затримання, з розрахунку день за день.

Зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 28 червня 2024 року по 19 липня 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_7 залишити - тримання під вартою.

Після набрання вироком законної сили заставу у розмірі 151400 гривень 00 копійок визначену ухвалою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 28.06.2024 року, звернути в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати: за проведення судової товарознавчої експертизи №3766 від 28.10.2024 року у розмірі 378,64 грн.; за проведення судової товарознавчої експертизи №3769 від 28.10.2024 року у розмірі 378,64 грн., а всього 757 гривень 28 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_9 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 8536 гривень 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_17 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_17 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 14000 гривень 00 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_15 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_15 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 14717 гривень 50 копійок.

Цивільний позов ОСОБА_12 задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_12 у рахунок відшкодування спричиненої матеріальної шкоди 42000 гривень 00 копійок.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 20.06.2024 року на мобільний телефон марки «NOКІА 105», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 .

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 25.10.2024 року на мобільний телефон "TECNO" ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 ,

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 28.10.2024 року на мобільний телефон марки «Redmi» Model M2006C3LG imei НОМЕР_19 imei НОМЕР_20 , чорного кольору.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 24.03.2025 року на мобільний телефон чорного кольору, марки «NОМІ», моделі «і1880», іmеі1- НОМЕР_21 , іmеі2- НОМЕР_22 , з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером телефону - НОМЕР_23 .

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «NOКІА 105», синього кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №2 КРУП - повернути ОСОБА_9 .

Речовий доказ по справі: мобільний телефон "TECNO" ІМЕІ НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_10 - повернути ОСОБА_10 .

Речовий доказ по справі: мобільний телефон марки «Redmi» Model M2006C3LG imei НОМЕР_19 imei НОМЕР_20 , чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №2 КРУП - повернути ОСОБА_11 .

Речовий доказ по справі: мобільний телефон чорного кольору, марки «NОМІ», моделі «і1880», іmеі1- НОМЕР_21 , іmеі2- НОМЕР_22 , з сім-карткою мобільного оператора «Київстар» з номером телефону - НОМЕР_23 , який знаходиться на зберіганні в камері схову речових доказів ВП №2 КРУП - знищити.

Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Південний районний суд міста Кам`янського на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1