Справа № 991/7024/25
Провадження № 11-сс/991/536/25
Слідчий суддя ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2025 року місто Київ

Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду у складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , подану в інтересах Акціонерного товариства «Харківобленерго», на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.07.2025, якою відмовлено в задоволенні скарги на постанову детектива Національного антикорупційного бюро України від 20.06.2025 про закриття кримінального провадження № 0000128 від 18.09.2015,

за участю:

особи, яка подала апеляційну скаргу, адвоката ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені судом обставини

17.09.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) внесено відомості під № 0000128 за ч. 2 ст. 191 Кримінального кодексу України (надалі кваліфікацію було змінено на ч. 5 ст. 191 КК України) за заявою Акціонерної компанії «Харківобленерго» (нині Акціонерне товариство «Харківобленерго», далі - АТ «Харківобленерго» чи Товариство) про порушення ОСОБА_7 прав Товариства, який зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив належні товариству об`єкти Бази відпочинку «Тюзлер АК Харківобленерго» (далі - База відпочинку), що знаходиться за адресою: шосе Бахчисарайське, буд. 40, сел. Куйбишеве, м. Ялта, АР Крим) шляхом передачі в оренду самому собі, чим було спричинено Товариству майнову шкоду.

20.06.2025 детектив Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) ОСОБА_8 своєю постановою закрив кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Не погодившись із таким рішенням детектива, представник Товариства адвоката ОСОБА_6 звернулася до слідчого судді Вищого антикорупційного суду (далі - слідчий суддя) зі скаргою, в якій просила скасувати оскаржувану постанову детектива НАБУ та продовжити досудове розслідування.

За результатами розгляду, слідчий суддя ухвалою від 21.07.2025 відмовив у задоволені скарги. На переконання слідчого судді, детектив правомірно закрив кримінальне провадження, адже в ході досудового розслідування не встановлено жодних ознак привласнення, розтрати або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене в особливо великих розмірах.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

Не погодившись з ухвалою слідчого судді від 21.07.2025, адвокат ОСОБА_6 , як представник АТ «Харківобленерго» звернулася до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду з апеляційною скаргою. За змістом вимог просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нову, якою скасувати постанову детектива НАБУ про закриття кримінального провадження.

У своїй апеляційній скарзі адвокат посилається на те, що судовий розгляд був неповним, обставини, що мають істотне значення, не були досліджені, а висновки суду не відповідають фактичним даним справи. Зазначає, що директор бази відпочинку ОСОБА_7 , діючи як службова особа, уклав договір оренди майна товариства із самим собою, фактично встановив контроль над майном та передав його у власне користування без дотримання внутрішніх процедур товариства та без погодження з власником. Орендна плата у договорі передбачена лише у вигляді покриття витрат на утримання, що фактично означає безоплатне користування майном та спричинило товариству збитки у вигляді упущеної вигоди. Доступ до бази відпочинку для товариства був обмежений, що підтверджується актом недопуску, а це позбавило власника можливості розпоряджатися ввіреним майном. Зазначені дії становлять привласнення чужого майна шляхом зловживання службовим становищем, а втрата права власності не є обов`язковою умовою для кваліфікації злочину за ч. 5 ст. 191 КК України. Орган досудового розслідування, на думку скаржника, не здійснив усіх необхідних дій - не встановив походження договору належними способами, не призначив експертиз для визначення розміру матеріальних збитків і упущеної вигоди, не дослідив питання відсутності орендної плати, не надав оцінки суб`єктивній стороні злочину - прямому умислу та корисливому мотиву Боярова. Отже, особа, яка подала апеляційну скаргу, вважає, що постанова про закриття кримінального провадження є незаконною, такою, що дублює раніше скасоване рішення 2016 року, не містить належного аналізу доказів і правової оцінки дій службової особи.

Заперечення на апеляційну скаргу та узагальненні доводи особи, яка їх подала

Не погодившись з апеляційною скаргою представника АТ «Харківобленерго», детектив та прокурор подали до Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду письмові заперечення.

На їх переконання в ході досудового розслідування вчинено всі можливі та необхідні дії, спрямовані на отримання (збирання) доказів та їх перевірку. Водночас доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на належних і допустимих доказах. Представник АТ «Харківобленерго» в апеляційній скарзі фактично повторює свою позицію викладену в скарзі, яка вже ретельно перевірена слідчим суддею та була спростована з урахуванням матеріалів кримінального провадження.

Позиції учасників судового провадження

У судовому засіданні представник Товариства у повному обсязі підтримала апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, просила задовольнити.

Прокурор у судове засідання не прибув, за змістом заперечень просив розглядати справу за його відсутності.

Відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК України) неприбуття учасників судового провадження не перешкоджає проведенню розгляду.

Мотиви суду

Колегія суддів заслухала суддю-доповідача щодо суті ухвали слідчого судді та поданої апеляційної скарги, вислухала доводи особи, яка подала апеляційну скаргу, дослідила матеріали, які надійшли від слідчого судді, а також матеріали закритого кримінального провадження, перевірила доводи апеляційної скарги, та дійшла таких висновків.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією і законами України.

При цьому, ст. 24 КПК України законодавчо передбачено гарантоване право кожного на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Так, на досудовому провадженні за п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, прийняттю слідчим рішення про закриття кримінального провадження має передувати вжиття ним всіх можливих заходів у передбаченому цим Кодексом порядку для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Закриття кримінального провадження відповідно до положень Глави 24 КПК України є формою закінчення досудового розслідування, яке здійснюється внаслідок наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження та оцінки слідчим всіх зібраних доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Однією із підстав закриття кримінального провадження є встановлення відсутності в діянні складу кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України).

Правова природа аналізованого виду оскарження процесуального рішення слідчого та прокурора передбачає необхідність перевірки не лише дотримання процесуального порядку закриття кримінального провадження посадовими особами органів досудового розслідування, а й підстав його закриття.

Відповідно до вимог ст. 110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора повинна містити зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим досудовим розслідуванням, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які обумовлюють відмову, зазначене є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Своєю чергою слідчий суддя, на якого КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод і інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження.

З матеріалів судової справи та закритого кримінального провадження колегія суддів встановила, що 17.09.2015 до ЄРДР слідчим СВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_9 внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України (чим розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000128) із таким коротким викладом обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення: «До прокуратури АР Крим 15.09.2015 надійшла заява в.о. Голови правління акціонерної компанії «Харківобленерго» ОСОБА_10 щодо вчинення співробітником компанії - директором бази відпочинку «Тюзлер» ОСОБА_7 кримінального правопорушення. Відповідно до наведених у заяві фактів ОСОБА_7 директором бази відпочинку «Тюзлер» АК «Харківобленерго» (шосе Бахчисарайське, буд. 40, сел. Куйбишеве, м. Ялта, АР Крим), 02.04.2015 уклав договір оренди № 1/4/15 з індивідуальним підприємцем ОСОБА_7 про передачу належних компанії об?єктів бази відпочинку, що знаходяться на земельній ділянці загальною площею 29090 м2. При цьому, своїми діями ОСОБА_7 порушив права та обов?язки, визначені Положенням про базу відпочинку, його посадовою інструкцією, повноваженнями за довіреністю, порушив п. 8.3.7.35 Статуту компанії. Таким чином ОСОБА_7 , будучи директором структурного підрозділу державного підприємства, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив майно АК «Харківобленерго», яке було йому ввірене, чим заподіяв матеріальну шкоду вказаній компанії, сума якої встановлюється».

У ході проведення слідчих дій 15.07.2024 постановою про зміну кваліфікації кримінального провадження слідчий СВ ВП № 2 ХРУП №1 ГУНПУ у Харківській області ОСОБА_11 змінив кваліфікацію кримінального правопорушення з ч. 2 ст. 191 КК України на ч. 5 ст. 191 КК України у кримінальному провадженні № 0000128 від 17.09.2015.

05.05.2025 постановою прокурора Слобідської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_12 визначено підслідність кримінального провадження за детективами НАБУ.

12.05.2025 постановою заступника Генерального прокурора - Керівника САП ОСОБА_13 визначено групу прокурорів у цьому кримінальному провадженні.

15.05.2025 НАБУ отримало супровідний лист з матеріалами кримінального провадження у 3-х томах №0000128 від САП.

19.05.2025 керівником Першого підрозділу детективів Першого Головного підрозділу детективів ОСОБА_14 доручено здійснювати досудове розслідування детективу ОСОБА_8 .

20.06.2025 постановою детектива НАБУ ОСОБА_8 закрито кримінальне провадження №0000128 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З вказаної постанови слідує, що за умовами договору оренди № 1/4/15 від 02.04.2015 укладеного між директором АТ «Харківобленерго» база відпочинку «Тюзлер» ОСОБА_7 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_7 відсутні підстави вважати, що внаслідок укладення цього правочину відбулося фактичне вибуття майна з володіння АК «Харківобленерго» його незаконне відчуження або інше протиправне розпорядження ним.

Рішенням Господарського суду Київської області від 10.07.2020 у справі № 911/2588/19 та інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта від 16.06.2025 право власності на майно залишається за АК «Харківобленерго».

Висновком судово-економічної експертизи від 24.08.2023 встановлено, що дані бухгалтерського обліку АТ «Харківобленерго» щодо наявності в обліку основних засобів, які обліковувалися за структурним підрозділом АК «Харківобленерго» «База відпочинку «Тюзлер» станом на 01.11.2014 на суму балансової (первісної) вартості в розмірі 5 993 631,06 грн документально підтверджуються. Отже, згідно з зазначеною експертизою встановлено, що відповідне майно обліковується за підприємством, а матеріальних збитків АТ «Харківобленерго» внаслідок укладення договору оренди не понесено.

Відповідно до правових позицій, викладених у судовій практиці та доктрині кримінального права, привласнення передбачає протиправне і безоплатне вилучення (утримання, неповернення) винним чужого майна, що перебуває у його правомірному володінні, з наміром обернути це майно на свою користь чи користь третіх осіб. При цьому необхідною умовою кваліфікації діяння за ч. 5 ст. 191 КК України є встановлення факту протиправного заволодіння ввіреним майном, наявності прямого умислу та заподіяння шкоди власникові.

За вказаних обставин розслідуванням не здобуто достатніх доказів, які б підтверджували безоплатне або незаконне звернення ввіреного майна на користь службової особи чи третіх осіб, його привласнення або розтрату, що свідчить про відсутність у діях ОСОБА_7 як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

У контексті доводів апеляційної скарги колегія суддів встановила, що положення кримінального процесуального закону при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження, а також при перевірці слідчим суддею доводів адвоката ОСОБА_6 в інтересах АТ «Харківобленерго», викладених у скарзі, та ухваленні судового рішення, були дотримані.

На думку колегії суддів, слідчий суддя під час розгляду скарги правомірно встановив, що винесена детективом постанова про закриття кримінального провадження відповідає вимогам чинного кримінального процесуального законодавства, а його висновок про закриття кримінального провадження є обґрунтованим, законним та таким, що відповідає фактичним даним.

Колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді стосовно того, що органами досудового розслідування вживались заходи щодо з`ясування джерела походження копії договору оренди від 01.04.2015 №1/4/15 та акту приймання-передачі майна, долучених до заяви про вчинення злочину від 15.09.2015, однак встановити таке не вдалось, що ставить під сумнів сам факт існування в природі такого договору. Так само відсутній факт завдання шкоди скаржнику самим фактом нібито укладення 01.04.2015 цього договору строком на 1 рік, тобто до 01.04.2016.

Водночас твердження скаржника про необхідність здійснення детективами НАБУ будь-яких слідчих (розшукових) дій (без наведення їх конкретного переліку) не ґрунтується на фактичних обставинах справи, враховуючи також, що орган досудового розслідування залежно від описаних заявником обставин, в яких такий вбачає ознаки кримінального правопорушення, самостійно, за внутрішнім переконанням, визначив, які саме процесуальні дії та коли належить здійснити для встановлення обставин, які підлягають доказуванню у такому кримінальному провадженні.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів доходить висновку, що детектив у достатньому обсязі провів необхідні процесуальні та слідчі дії та, виходячи із зібраних доказів, дійшов об`єктивного висновку про необхідність закриття кримінального провадження, з приводу чого прийняв умотивовану постанову. Висновки слідчого судді в цій частині є правильними, законними, обґрунтованими й вмотивованими. Доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку (стаття 310 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Рішення, одне з яких за результатами розгляду апеляційної скарги може постановити апеляційний суд, передбачені ст. 407 КПК України.

Отже, з огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що рішення слідчого судді є законним, обґрунтованим, таким що ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені достатніми даними, дослідженими слідчим суддею, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін.

Керуючись ст. 309, 376, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.07.2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4