Пересипський районний суд міста Одеси
Справа №523/611/26
Провадження №1-кс/523/1137/26
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10 січня 2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваного та його захисника - адвоката ОСОБА_4 та підозрюваного, розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, клопотання прокурора в кримінальному провадженні №0000245 від 05 листопада 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, перебуваючого у фактичних шлюбних відносинах, з вищою освітою, працевлаштованого, не судимого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України,

в с т а н о в и в:

10 січня 2026 року до Пересипського районного суду м. Одеси надійшло клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, із альтернативою визначення застави в розмірі 241 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, стосовно ОСОБА_5 , якого підозрюють в одержанні службовою особою неправомірної вигоди для себе за невчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди, а також в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

В обґрунтування клопотання прокурор посилається на обґрунтованість вказаної підозри та наявність ризиків: переховування від органу досудового розслідування, суду; незаконного впливу на свідків в цьому ж провадженні; знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, а також продовження вчинення іншої чи аналогічної злочинної діяльності.

З`ясувавши думку прокурора - в підтримку внесеного клопотання, заперечення сторони захисту, слідчий суддя дійшов наступного.

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві розслідується кримінальне провадження №0000245 від 05 листопада 2025 року, за ознаками ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України, в якому нагляд за додержанням законів у формі процесуального керівництва здійснюється Одеською обласною прокуратурою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , обіймаючи посаду головного державного інспектора оперативного відділу №3 управління боротьби з контрабандою Одеської митниці, а також, відповідно до ст.2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів», працівником правоохоронного органу, всупереч взятих на себе службових повноважень, достовірно розуміючи суть кримінального правопорушення та передбачену за його вчинення кримінальну відповідальність, незважаючи на обізнаність з вимогами ст.ст.19, 68 Конституції України, ст.ст.3, 22, 24, 65-1 Закону України «Про запобігання корупції», а також з посадовою інструкцією, діючи умисно, з корисливих мотивів та в усупереч обов`язку їх неухильного дотримання, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою особистого систематичного збагачення, вчинив наступне.

Так, приблизно у вересні 2025 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час проходження митного контролю ОСОБА_6 через пункт пропуску «Рені-Джюрджюлешть», в зоні діяльності Відділу митного оформлення №3 митного поста «Придунайський» Одеської митниці, який розташований за межами населеного пункту Рені, Ізмаїльського району, Одеської області у ОСОБА_5 , виник умисел, спрямований на вимагання та отримання від ОСОБА_6 неправомірної вигоди.

З цією метою ОСОБА_5 висловив ОСОБА_6 вимогу про необхідність передачі йому особисто неправомірної вигоди у сумі 1200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 49584 грн за безперешкодне проходження митного оформлення у вищезазначеному відділі митного оформлення та не створення штучних перешкод при митному оформленні ручного багажу ОСОБА_6 у вигляді акумуляторних батарей, у тому числі не складання у разі виявлення порушень адміністративних матеріалів, а також прискорення процесу такого оформлення.

Продовжуючи реалізовувати такий намір, ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 свій особистий номер мобільного телефону № НОМЕР_1 , та вказав, щоб той йому зателефонував, коли буде планувати перетин державного кордону України у вказаному пункті пропуску для того, щоб потрапити на його зміну.

ОСОБА_6 , реально сприймаючи необхідність прискорення процесу митного оформлення, був вимушений погодитися на таку вимогу ОСОБА_5 щодо надання неправомірної вигоди.

В подальшому, під час зустрічі, яка відбулась 17 грудня 2025 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, перебуваючи у місті Одесі, на розі вулиць Запорізької та Богдана Хмельницького, ОСОБА_5 висловив ОСОБА_6 вимогу про необхідність надання йому грошових коштів у розмірі 100 доларів США у якості авансу за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме службових осіб Державної прикордонної служби України, які виконують свої функції в зоні діяльності пункту пропуску «Рені-Джюрджюлешть», тобто за вчинення на них впливу за прискорення прикордонного контролю, мотивуючи тим, що у прикордонників постійно міняються зміни, можуть бути якісь складності, але він всіх їх знає, нічого вони заявнику «не зроблять».

ОСОБА_6 , реально сприймаючи необхідність прискорення процесу проходження прикордонного контролю, був вимушений погодитися на вимогу ОСОБА_5 щодо надання неправомірної вигоди та передав останньому 100 доларів США що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 4218 грн.

Крім того, ОСОБА_5 також повідомив заявника, що загальна сума неправомірної вигоди складатиме 300 доларів США за проїзд із запчастинами до смартфонів, мобільних терміналів, планшетів торгової марки «Apple».

Так, 23 грудня 2025 року, під час перетину кордону ОСОБА_6 із смартфонами, планшетом та запчастинами до смартфонів в зоні діяльності вищезазначеного Відділу митного оформленн,я ОСОБА_5 було прискорено проходження ним митного та прикордонного контролю та не вжито жодних заходів реагування.

Одразу після в`їзду в Україну ОСОБА_6 , діючи за вказівкою ОСОБА_5 , від`їхав на відстань 1-1,5 км від пункту пропуску, де, перебуваючи у автомобілі ОСОБА_5 марки «Jeep Grand Cherоkee», н/з НОМЕР_2 , передав йому іншу частину неправомірної вигоди у розмірі 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 8418 грн.

Крім того, 08 січня 2026 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, під час перетину державного кордону України у пункті пропуску «Рені-Джюрджюлешть» в зоні діяльності вищезазначеного Відділу митного оформлення на в`їзд до України ОСОБА_6 із 5 смартфонами марки «Apple», 13 екранами до мобільних терміналів, 12 екранами до планшетів та 20 камерами до мобільних терміналів (запчастини до мобільних терміналів «Apple»), ОСОБА_5 , діючи із вищезазначеним умислом, висловив ОСОБА_6 вимогу про необхідність передачі йому частини неправомірної вигоди у сумі 200 доларів США, за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, а саме службових осіб Державної прикордонної служби України, які виконують свої функції в зоні діяльності пункту пропуску «Рені-Джюрджюлешть».

Не бажаючи настання негативних наслідків ОСОБА_6 одразу передав ОСОБА_5 неправомірну вигоду у сумі 200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 8542 грн, після чого ним було останнім прискорено проходження ОСОБА_6 митного та прикордонного контролю, жодних заходів реагування не вжито та проставлено відповідний штамп.

Продовжуючи свої дії 08 січня 2026 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , у телефонній розмові із ОСОБА_6 висловим останньому вимогу про необхідність надання особисто йому іншої частини неправомірної вигоди у сумі 1200 доларів США.

З метою реалізації такого умислу, о 15 годині 45 хвилин 09 січня 2026 року ОСОБА_5 прибув у кафе «Сканді», розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Філатова, буд.№60, де отримав від ОСОБА_6 раніше обумовлену ним неправомірну вигоду у розмірі 1200 доларів США, що відповідно до офіційного курсу НБУ становило 51588 грн, після чого о 15 годині 54 хвилини цієї ж доби ОСОБА_5 було викрито та затримано правоохоронцями в порядку ст. 208 КПК України.

Таким чином, загальна сума отриманої ОСОБА_5 неправомірної вигоди склала 2900 доларів США.

10 січня 2026 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України.

Відповідно до вимог ст.ст.177 та 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не зможе запобігти ризикам, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний не виконає покладені на нього процесуальні обов`язки, а також для запобігання його спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому слідчий суддя зазначає, що КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії підозрюваного кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК.

Тримання під вартою може бути застосовано, зокрема, до несудимої особи, яка обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

ОСОБА_5 вперше притягується до кримінальної відповідальності та підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, санкція найсуворішого з яких (ч.3 ст.368 КК України) передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вмінених йому діяннях доводиться: рапортами про вчинення кримінальних правопорушень; матеріалами негласних слідчих (розшукових) дій; матеріалами виконаного доручення; протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 09 січня 2026 року; протоколом обшуку іншого володіння від 09 січня 2026 року; протоколами допитів свідка ОСОБА_6 ; іншими зібраними матеріалами під час досудового розслідування кримінального провадження, в їх сукупності.

На думку слідчого судді, первинно зібраних слідчим доказів достатньо для обґрунтування підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України.

Незважаючи на перше притягнення до кримінальної відповідальності, наявність власної сім`ї, офіційного працевлаштування та позитивних характеристик, оцінюючи доводи прокурора про наявність доказів в обґрунтування існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, у взаємозв`язку із тим, що більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не зможуть забезпечити подальшу належну поведінку підозрюваного та виконання останнім процесуальних обов`язків в межах даного кримінального провадження, слідчий суддя з цим погоджується, виходячи з наступного.

ОСОБА_5 усвідомлює тяжкість вчиненого діяння, суворість можливого покарання за його вчинення. В справі «Ілійков проти Болгарії» ЄСПЛ зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Окрім того, у справі «W проти Швейцарії» ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Внаслідок збройної агресії російської федерації проти України з 24 лютого 2022 року Україною згідно відкритих даних не контролюється орієнтовно 20% власної території, що створює додаткові можливості для залишення підозрюваним території України, в тому числі поза офіційними пунктами пропуску.

Вищезазначене, на думу слідчого судді, обґрунтовує існування ризику переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та суду.

Органом досудового розслідування встановлено свідків вчиненого кримінального правопорушення, що не виключає того, що застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, надасть йому можливість здійснювати неправомірний вплив на таких осіб для надання показань, які б допомогли підозрюваному уникнути відповідальності за вчинене.

Необхідно також виходити і із передбаченої КПК процедури отримання свідчень від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, відповідно до якої спочатку на стадії досудового розслідування свідчення отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні. Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на свідченнях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, тобто ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Таким чином існує ризик можливого незаконного впливу підозрюваного на свідків в даному кримінальному провадженні.

ОСОБА_5 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, які підлягають доказуванню, а тому, використовуючи службове становище працівника правоохоронного органу, може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

ОСОБА_5 має досвід впливу на осіб та велике коло спілкування, що дає йому можливість перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, наприклад залучати сторонніх осіб як самостійно так і через інших знайомих, родичів, які будуть чинити тиск на свідків, спотворювати обставини вчинення кримінального правопорушення, вживати заходи для уникнення відповідальності іншими особами, які на даний час встановлюються в ході проведення досудового розслідування.

Оскільки розслідувана неправомірна діяльність підозрюваного складається із декількох епізодів, то не виключається, що ОСОБА_5 продовжить в подальшому вчиняти інші аналогічні діяння.

Суд також враховує суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, оскільки злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , є однією з основних загроз національній безпеці, що підриває як довіру населення до держави, так і спроможність державних службовців захищати національні інтереси через використання посади для власного збагачення, сповільнює економічний розвиток, руйнує державні інституції, знецінює освіту та особисті досягнення, згубно впливає на моральні принципи в суспільстві.

З врахуванням викладеного клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Окрім того, з урахуванням особи підозрюваного, обставин вмінених тому злочинів, розміру отриманих грошових коштів, а також можливої системності вчинення аналогічних діянь, слідчий суддя вважає, що саме запропонований прокурором виключний розмір застави, як альтернативи триманню під вартою, що перевищує в межі, передбачені п.2 ч.5 ст.182 КПК України, забезпечить належне виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

При цьому, не виключається, що заставодавцем можуть бути не лише члени сім`ї та близькі родичі підозрюваного, а й будь - які інші фізичні чи юридичні особи, чиє фінансове становище дозволить внести визначений розмір застави.

Керуючись ст.ст.176-178,183,184,193,194 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 - задовольнити.

Застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.368, ч.3 ст.369-2 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з подальшим утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» - на строк до 07 березня 2026 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного триманню під вартою запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України, в розмірі 241 (двохсот сорока одного) прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 802048 (вісімсот дві тисячі сорок вісім) грн.

Підозрюваний (обвинувачений) або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу, після чого підозрюваний (обвинувачений) звільняється з-під варти.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до слідчого, який здійснює досудове розслідування даного кримінального провадження чи прокурора - процесуального керівника; не відлучатися за межі населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи; утримуватись від спілкування із допитаними свідками з приводу обставин, які розслідуються в даному провадженні; здати на зберігання до Головного управлянні Державної міграційної служби України в Одеській області паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну - на строк до 09 березня 2026 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана впродовж п`яти днів з дня її оголошення, а ув`язненим ОСОБА_5 - в цей же строк, з моменту вручення копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1