Справа № 128/2573/22
Провадження № 1-кп/127/35/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України, відомості про які внесено 01 серпня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000450,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 345 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб. Вважав, що ризики визначені ст. 177 КПК України не зменшились та продовжують існувати. Так, прокурор зазначив, що ОСОБА_4 вчинив особливо тяжкий умисний злочин, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна. Крім того, ОСОБА_4 офіційно не працює, під час досудового розслідування оголошувався в розшук та під час його переслідування працівником поліції вчинив одне із кримінальних правопорушень. Враховуючи тяжкість можливого покарання, дані ОСОБА_4 існує ризик переховування обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчинення іншого кримінального правопорушення. Крім цього, існує ризик незаконного впливу на потерпілого, який ще не був допитаний судом. Вказав, що інший більш м`який запобіжний захід не запобігатиме вищенаведеним ризикам.

Захисник ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечила щодо задоволення клопотання прокурора, просила змінити запобіжний захід на більш м`який не пов`язаний з тримання під вартою. З огляду на те, що ОСОБА_4 має міцні соціальні зв`язки, має матір із другою групою інвалідності, яка кожного дня потребує його опіки, піклування та догляду. Брат ОСОБА_4 , який здійснював догляд за матір`ю мобілізований до лав Збройних сил України. Ризики, на які посилається прокурор є лише припущенням, а сама лише тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушенням не може бути підставою для продовження запобіжного заходу у виді тримання

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Вирішуючи клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу, суд виходить з наступного.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29.10.2025 року ОСОБА_4 продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 27.12.2025 року.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, серед іншого, переховуватися від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому, зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її соціальними зв`язками.

Вирішуючи питання продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , суд дійшов висновку, що прокурором доведено наявність у провадженні ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні сукупності кримінальних правопорушень, більш тяжке передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від восьми до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна, а тому усвідомлюючи тяжкість покарання за вказані кримінальні правопорушення, ОСОБА_4 перебуваючи на волі може переховувати від суду з метою уникнення відповідальності. Разом з тим, сама лише тяжкість обвинувачення не є вирішальною для суду, проте оцінюється в сукупності з іншими даними провадження.

Вказане, а також факт того, що ОСОБА_4 під час досудового розслідування перебував у розшуку підсилює ризик переховування обвинуваченого від суду. Вказаний ризик вже набув статусу не просто обгрунтованого припущення можливої поведінки, а вже підтверджений вчиненням активних дій.

Так, дані про матеріальний, соціальний стан обвинуваченого, його соціальні зв`язки, значно підвищують небезпеку вчинення іншого кримінального правопорушення обвинуваченим, так як ОСОБА_4 , згідно обвинувачення, діяв із корисливою метою, офіційно не працює та стабільного джерела доходу не має, що свідчить про відсутність стримуючого фактору у виді бажання зберегти місце працевлаштування та джерела забезпечення.

З обвинувального акту слідує, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені не одиничного, а сукупності умисних кримінальних правопорушень. Подія кожного з правопорушень є умисним, з посяганням на здоров`я потерпілих та відбулися через невеликий проміжок часу, а саме 01.08.2022 року та 17.08.2022 року, що беззаперечно свідчить, що у кримінальному провадженні існує ризик вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, оскільки вже є дві події, які сторона обвинувачення оцінює як вчинення злочинів ОСОБА_4 .

Крім того, ОСОБА_4 перебуваючи на волі, зможе незаконно впливати на потерпілого, який ще не був допитаний судом.

Суд враховує дані про те, що ОСОБА_4 має матір з другою групою інвалідністю. Разом з тим, його сімейне становище та дані ОСОБА_4 не переважають над ризиками встановлені судом, а саме можливість переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на потерпілого.

Розглядаючи можливість застосування ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, суд зазначає, що встановлені ризики у справі свідчать про недоцільність застосування йому цілодобового домашнього арешту, оскільки вказаний запобіжний захід не забезпечить належну поведінку обвинуваченого. Суд наголошує, що запобіжний захід за своєю суттю є превентивним заходом та має запобігати умовам за яких можливий вплив обвинуваченого на потерпілого, допущення настання негативних наслідків у виді реалізованих ризиків, в цьому і полягає його мета.

Таким чином, ризики встановлені судом при обранні та продовженні запобіжного заходу продовжують існувати, а достатніми для їх запобігання запобіжним заходом буде тримання обвинуваченого під вартою, оскільки інші запобіжні заходи не будуть гарантувати належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, в зв`язку з чим дію запобіжного заходу доцільно продовжити на 60 діб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора задоволити.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - продовжити на 60 діб, починаючи з 17.12.2025 року до 14.02.2026 року, включно.

Копію ухвали направити до ДУ «Вінницька установа виконання покарань (№1)» для виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником, прокурором безпосередньо до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя: