Єдиний унікальний № 946/5388/22
Провадження № 1-кп/946/158/25
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України

19 вересня 2025 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянув в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000109, на підставі угоди про визнання винуватості за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Озерне Ізмаїльського району Одеської області (далі с. Озерне), громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

раніше судимого:

06.06.2023 Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області за ч. 5 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 Кримінального кодексу України (далі КК) до чотирьох років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК,

сторона обвинувачення: прокурор ОСОБА_4 ,

сторона захисту: обвинувачений ОСОБА_3 , захисник ОСОБА_5 ,

інші учасники судового провадження: потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового розгляду були повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку судових повісток про виклик до суду в електронній формі через SMS-повідомлення. Суд, заслухавши думки учасників судового провадження про можливість за відсутності потерпілих вирішити питання про затвердження угоди, що укладена за письмовою згодою потерпілих, відповідно до ст. 325 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК), дійшов висновку про проведення судового засідання без їх участі.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним

1.04.02.2022 у період часу з 04:22 год. по 04:29 год., точний час не встановлено, ОСОБА_3 спільно з іншими особами, матеріали щодо яких виділені в окреме провадження, під`їхали на автомобілі марки «ВАЗ 2108» номерний знак НОМЕР_1 до будинку АДРЕСА_2 (далі м. Ізмаїлі), після чого пішки направився до будинку №3 по вул. Василя Стефаника в м. Ізмаїлі, де підійшли до автомобіля марки «Mercedes-Benz» номерний знак НОМЕР_2 , в салоні якого побачили потерпілого ОСОБА_6 . Далі, діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану, умисно, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, відкрили пасажирські двері автомобілю, та скориставшись тим, що ОСОБА_6 відкрив водійські двері, витягли його з автомобілю, поваливши на землю, чим здійснили насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого. Після чого, з салону вищевказаного автомобіля відкрито викрали сумку чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти у сумі 275 000 грн, папірці для нотаток з надписом «Пан Рибар», калькулятор чорного кольору з прозорою матовою кришкою, накладні з найменуванням товару, закріплені печаткою підприємства «Пан Рибар», свідоцтво про реєстрацію машини трактор гусеничний «ДТ-75» на ім`я ОСОБА_7 , що належать останньому. Далі, ОСОБА_3 спільно з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з місця вчинення злочину зникли, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_7 майнову шкоду на загальну суму 275 000 грн.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 186 КК, а саме відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

2.Крім того, ОСОБА_3 у невстановленому місці та час, всупереч передбаченому законом порядку, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків у результаті своїх дій, без передбаченого законом дозволу, порушуючи вимоги Положення про дозвільну систему, затверджене постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, Постанову Верховної ради України «Про право власності на окремі види майна» №2471-ХІІ від 17.06.1992, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї або вибухових матеріалів, затверджену наказом Міністерства внутрішніх справ України № 662 від 21.08.1998 (далі Інструкція), у невстановленої особи придбав ручну осколкову гранату РГД5 з маркуванням на корпусі «^ 118-83 Т» споряджену запалом «УЗРГМ-2» з маркуванням 97-81 УЗРГМ-2 УЗЧП» на зворотній стороні важеля «386 142-81», які надалі, без передбаченого законом дозволу, зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , без мети збуту до 18.03.2022, коли у період часу з 06:51 год. до 11:00 год. під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_3 працівниками поліції було виявлено та вилучено вказану ручну осколкову гранату.

Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК, а саме придбання та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Статті (частини статтей) КК, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винним у вчиненні яких визнається обвинувачений

«Стаття 186. Грабіж

1. Відкрите викрадення чужого майна (грабіж),

…

2. Грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства, або вчинений повторно, або за попередньою змовою групою осіб,

карається позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років.»

«Стаття 263. Незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами

1. Носіння, зберігання, придбання, передача чи збут вогнепальної зброї (крім гладкоствольної мисливської), бойових припасів, вибухових речовин або вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу

караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років.»

Відомості про укладену угоду

3.18.09.2025 під час судового провадження між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 472 КПК, та надана суду для розгляду.

4.Згідно вказаної угоди, обвинувачений ОСОБА_3 та прокурор ОСОБА_4 дійшли згоди щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, обов`язку обвинуваченого беззастережно визнати обвинувачення у судовому провадженні, а також покарання, яке повинен понести ОСОБА_3 за ч. 2 ст.186 КК у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців, за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки; у відповідності до ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим погоджено призначення ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців; у відповідності до ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2023, яким ОСОБА_3 засуджено до позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки, шляхом часткового складання покарань, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років. Також прокурор та обвинувачений узгодили застосування положень ст. 75 КК, тобто зі звільненням обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення та затвердження, встановлені ст. 473 КПК, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК.

Мотиви суду та положення закону, якими суд керувався

5.За змістом п. 2 ч. 1 ст. 468, п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

6.У судовому засіданні ОСОБА_3 повністю визнав себе винуватим у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень, повністю погодившись з обставинами їх вчинення, викладеними в обвинувальному акті, щиро розкаявся в їх вчиненні та пояснив, що вчинив кримінальні правопорушення за обставин, що докладно викладені в обвинувальному акті.

7.У даному кримінальному провадженні беруть участь потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які під час судового розгляду надали письмову згоду прокурору на укладення ними угоди про визнання винуватості з обвинуваченим ОСОБА_3 .

8.Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст. 94 КПК, суд дійшов висновку, що мали місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_3 , суд також погоджується з кваліфікацією його дій за ознаками кримінальних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК, які згідно ст. 12 КК є тяжкими злочинами. Судом також встановлено, що санкцією ч. 2 ст. 186 КК передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, а санкцією ч. 1 ст. 263 КК передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

9. При цьому судом установлено, що ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені йому п. 1 ч. 4 ст.474 КПК, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК, характер обвинувачення, вид та міру покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

10.У судовому засіданні суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

11.Також судом установлено, що умови угоди відповідають вимогам КПК і КК, інтересам суспільства, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним правилам призначення покарань, передбаченим КК, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

12.Так, при перевірці умов угоди на відповідність вимогам КК та інтересам суспільства суд враховує те, що ОСОБА_3 до розглядуваних злочинів інших кримінальних правопорушень не вчиняв, повністю визнав свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, щиро розкаявся в їх вчиненні, суд також враховує те, що у нього відсутні обставини, які обтяжують його покарання, у зв`язку з чим суд вважає за доцільним визначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст.70 КК у виді позбавлення волі та зі звільненням від його відбування з випробуванням на підставі ст. 75 КК.

13.Також, враховуючи, що кримінальні правопорушення за цим вироком ОСОБА_3 вчинив до ухвалення попереднього вироку Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2023, яким він засуджений за ч. 5 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК до чотирьох років позбавлення волі та звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК строком на два роки, то йому слід призначити покарання за цим вироком та за попереднім вироком за сукупністю кримінальних правопорушень за правилами ч. 4 ст. 70 КК. Вказані обставини справи дають підстави суду визначити ОСОБА_3 покарання в силу ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень із застосуванням принципу часткового складання призначених покарань.

14.З урахуванням характеру кримінальних правопорушень, обставин та причин їх вчинення, ролі обвинуваченого ОСОБА_3 в їх вчиненні, розміру заподіяної кримінальними правопорушеннями шкоди, суд вважає за доцільне визначити тривалість іспитового строку звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням у верхніх межах строку, визначеного ч. 4 ст. 75 КК.

15.Крім того, з урахуванням вказаних обставин, на думку суду, виправленню ОСОБА_3 сприятиме окрім обов`язкових обов`язків, передбачених ч. 1 ст. 76 КК, також додатково покладені обов`язки, передбачені п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

16.Обвинувачений ОСОБА_3 погоджується на призначення узгодженої ним та прокурором міри та виду покарання. Характер взятих обвинуваченим ОСОБА_3 на себе за угодою зобов`язань свідчить про можливість їх виконання.

17.Підстав для відмови в затвердженні угоди судом не встановлено.

18.Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 про визнання винуватості, і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання та звільнення від його відбування.

Мотиви ухвалення інших рішень при ухваленні вироку

19.Судом встановлено, що ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні був затриманий 18.03.2022 та перебував під вартою до 12.08.2022, оскільки ухвалою слідчого судді від 19.03.2022 відносно нього був застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Відносно ОСОБА_3 у цьому кримінальному провадженні також застосовувався запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк дії якого на теперішній час сплинув. Клопотань про застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не надійшло.

20.У силу вимог ч. 5 ст. 72 КК попереднє ув`язнення з 18.03.2022 до 12.08.2022 слід зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з розрахунку день за день, також в силу ч. 7 ст. 72 КК строк цілодобового домашнього арешту з 12.08.2022 до 12.10.2022 також слід зарахувати у строк покарання ОСОБА_3 у виді позбавлення волі з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

21.Питання про арешт майна та про долю речових доказів за епізодом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК, слід вирішити в іншому виділеному кримінальному провадженні, а за епізодом обвинувачення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, слід вирішити у відповідності до положень ч. 4 ст.174, ч. 9 ст. 100 КПК.

22.У силу ч. 2 ст. 124 КПК з обвинуваченого ОСОБА_3 мають бути стягнуті на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз за епізодом обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК №Се-19/116-22/3383-ФХВР від 11.04.2022 у сумі 1 716,20 грн, №СЕ-19/116-22/3384-ФХВР від 12.04.2022 у сумі 1 716,20 грн, №СЕ-19/116-22/3382-ФХД від 26.05.2022 у сумі 1 372,96 грн, №СЕ-19/116-22/2217-ТР від 16.02.2022 у сумі 514,86 грн, №СЕ-19/116-22/2243-ТР від 18.02.2022 у сумі 514,86 грн, №СЕ-19/116-22/2245-Д від 14.03.2022 у сумі 1 372,96 грн, №СЕ-19/116-22/2216-ТР від 16.02.2022 у сумі 514,86 грн, №СЕ-19/116-22/5214-ТР від 10.05.2022 у сумі 2 745,92 грн, а всього на загальну суму 10 983,68 грн. При визначені частки, яка має бути стягнута з обвинуваченого ОСОБА_3 за експертизи, що проведені за цим епізодом обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК, суд враховує те, що це кримінальне правопорушення вчинене ним за попередньою змовою групою осіб у складі трьох осіб, та вважає за доцільне розподілити ці процесуальні витрати порівну на кожного учасника. Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню 3 661,23 грн за епізодом обвинувачення за ч. 2 ст. 186 КК. Також за обвинуваченого ОСОБА_3 підлягають стягненню процесуальні витрати на залучення експертів за епізодом обвинувачення за ч. 1 ст. 263 КК, а саме за проведення судових експертиз №КСЕ-19/116-22/6234 від 20.06.2022 у сумі 1 510,24 грн та №КСЕ-19/116-22/6234 від 15.06.2022 у сумі 3 398,04 грн. Таким чином, з обвинуваченого ОСОБА_3 підлягає стягненню усього 8 569,51 грн процесуальних витрат на залучення експертів.

Керуючись ч. 2 ст. 373, ст. ст. 374, 474, 475, ч. 15 ст. 615 КПК, суд

ухвалив:

1.Затвердити угоду, укладену 18 вересня 2025 року між прокурором ОСОБА_4 , з одного боку, та обвинуваченим ОСОБА_3 , з іншого, у присутності захисника ОСОБА_5 , про визнання винуватості.

2. ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 263 КК, та призначити йому узгоджене сторонами покарання:

за ч. 2 ст. 186 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців;

за ч. 1 ст. 263 КК у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

3.На підставі ч. 1 ст. 70 КК ОСОБА_3 визначити покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки шість місяців.

4.Згідно ч. 4 ст. 70 КК, ОСОБА_3 визначити остаточне покарання за сукупністю кримінальних правопорушень за цим вироком та за попереднім вироком Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 06.06.2023, яким він засуджений за ч. 5 ст. 15 ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 194 КК до позбавлення волі на строк чотири роки зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст. 75, 76 КК строком на два роки, шляхом часткового складання покарань у виді позбавлення волі на строк п`ять років.

5.У відповідності до ст. 75 КК та досягнутої сторонами узгодженості ОСОБА_3 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю в три роки не вчинить систематично (три та більше) правопорушень, що потягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

6.У силу ст. 76 КК покласти на ОСОБА_3 обов`язки, передбачені ч. 1, п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 76 КК, а саме:

періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи та навчання;

не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

7.На підставі ч. 5 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_3 строк попереднього ув`язнення в строк покарання у виді позбавлення волі з 18.03.2022 до 12.08.2022, виходячи з розрахунку день за день. На підставі ч. 7 ст. 72 КК зарахувати ОСОБА_3 строк цілодобового домашнього арешту з 12.08.2022 до 12.10.2022 у строк покарання у виді позбавлення волі з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту відповідають одному дню позбавлення волі.

8.Згідно ч. 1 ст. 165 Кримінально-виконавчого кодексу України, іспитовий строк ОСОБА_3 обчислювати з моменту проголошення вироку, тобто з 19 вересня 2025 року.

9.Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз в сумі 8 569,51 грн (вісім тисяч п`ятсот шістдесят дев`ять гривень 51 копійка).

10.З набранням вироком законної скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 23.03.2022 арешт, та рештки ручної осколкової гранати РГД-5 з маркуванням на корпусі «118-83 Т» із запалом «УЗРГМ-2» з маркуванням на спусковому важелі 97-81 УЗРГМ-2 УЗЧП» на зворотній стороні важеля «386-142-81Т», які поміщено та упаковано в сейф-пакет експертної служби №5287875, що залишились після проведення експертизи, знищити.

11.Питання про арешт майна та про долю інших речових доказів вирішити в іншому виділеному кримінальному провадженні.

12.Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

13.Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

14.Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

15.Під час судового провадження судом застосовувалися Правила організації ефективного кримінального судочинства, які введені в дію рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020, з якими можна ознайомитись на сайті Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області за посиланням: https://iz.od.court.gov.ua/sud1510/, у розділі «Громадянам», вкладка «Проект «Суд, громадяни, суспільство, держава: співпраця заради змін», а також у секретаря судового засідання.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1