Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/9060/25
Провадження № 1-кс/644/1153/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 р. м. Харків

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

29.09.2025 до слідчого судді Індустріального районного суду м. Харкова надійшло вищевказане клопотання слідчого.

У клопотанні слідчого зазначено, що слідчим відділенням ВП № 1 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню, внесеному 27.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001358 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що 27.09.2029 надійшло повідомлення зі служби 102, про те, що 27.09.2025 о 09:03 за адресою: м. Харків, вул. Плиткова буд. 2, водій автомобіля Chery, AX0434EC, cірого кольору, гр. ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , скоїв наїзд на пішохода-жінку гр. ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого гр. ОСОБА_6 , отримала тілесні ушкодження. 27.09.2025 в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди було вилучено: автомобіль марки «Chery E5», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , vin - НОМЕР_2 , який направлено на майданчик тимчасового утримання за адресою: м. Харків, вул. Г. Сковороди 107. Вищевказаний автомобіль є речовим доказом у зазначеному кримінальному провадженні, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що зберіг на собі його сліди. Таким чином, з метою зберігання речових доказів та для проведення авто-технічної експертизи (технічного стану) та інших експертиз з метою встановлення істини та досягнення завдань кримінального провадження виникла необхідність накладення арешту на автомобіль із забороною ремонтування, користування, розпорядження та відчуження.

В судовому засіданні слідчий присутній не був, надав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Володілець майна ОСОБА_5 в судовому засіданні присутній не був, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя встановив наступні обставини та дійшов до таких висновків.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 автомобіль марки «Chery E5», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , належить ОСОБА_5 .

Відповідно до протоколу огляду місця ДТП від 27.09.2025, а також згідно з протоколом огляду та затримання транспорту від 27.09.2025 під час огляду було вилучено автомобіль марки «Chery E5», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 .

Зі змісту письмових пояснень ОСОБА_5 від 27.09.2025 видно, що він визнаєж факт керування вищевказаним автомобілем та факт «падіння» жінки перед його автомобілем 27.09.2025.

27.09.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, за подіями ДТП за участю вищевказаного автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , що підтверджується копією витягу з ЄРДР №0001358.

Згідно з довідкою з КНП «МКБЛ №15» ОСОБА_6 має діагноз «закритий перелом зовнішньої кісточки правої гомілки» з приводу ДТП 27.09.2025.

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області від 29.09.2025 вищевказаний автомобіль був визнаний речовим доказом.

Тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом, що передбачено ч. 1 ст. 167 КПК України.

Зі змісту ч. 2 ст. 167 КПК України вбачається, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення, 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Тимчасове вилучення майна може бути здійснене під час обшуку та огляду, що передбачено ч. 2 ст. 168 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Як встановлено в судовому засіданні, вказане в клопотанні майно було вилучено 27.07.2025 під час огляду місця події. Зазначене клопотання про арешт майна подано слідчим до суду 29.09.2025, тобто в межах строку, передбаченого ч. 5 ст. 171 КПК України.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Частина 1 ст. 170 КПК України вказує на те, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається, зокрема, і з метою забезпечення збереження речових доказів.

Зі змісту ч. 3 ст. 170 КПК України слідує, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

В свою чергу, статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Частина 2 ст. 173 КПК України зазначає, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен врахувати зокрема і: правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України) тощо.

Враховуючи вищенаведені правові норми та обставини, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, оскільки майно, яке було виявлено та вилучено 27.09.2025 під час огляду місця події, має значення для подальшого розслідування кримінального провадження, є доказом, а відтак для запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, а також з метою забезпечення проведення експертиз щодо цього майна є необхідність в його арешті з накладенням заборон користування, розпорядження та відчуження.

Стосовно прохання слідчого заборонити ремонтування автомобіля слідчий суддя зазначає, що заборона ремонтування автомобіля охоплюється заборонами користування та розпорядження автомобілем. Тому, у задоволенні вимоги слідчого про заборону ремонтування автомобіля слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 1 Харківського РУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_4 , про арешт майна задовольнити частково.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 27.09.2025 в ході огляду місця події, а саме на автомобіль марки «Chery E5», сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_4 , vin - НОМЕР_2 , із забороною користування, розпорядження та відчуження.

Відмовити у задоволенні іншої частини клопотання.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.Подання апеляційної скарги на ухвалу зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_7