Єдиний унікальний № 500/7762/18
Провадження № 1-кп/946/60/26
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання

09 лютого 2026 року місто Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючий - суддя ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 , захисник ОСОБА_5 ,

потерпілі ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

провівши у місті Ізмаїл Одеської області відкрите судове засідання у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001982, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ізмаїл Одеської області, громадянина України, із неповною середньою освітою, не працюючого, не одруженого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 355 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 408 КК України .

Під час судового розгляду від обвинуваченого ОСОБА_4 надійшло клопотання про залучення йому перекладача з української мови на російську мову з посиланням на те, що він недостатньо володіє українською мовою. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 клопотання підтримали.

Прокурор заперечував проти клопотання.

Обвинувальний акт з додатками у цьому кримінальному провадженні надійшов до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області 08 листопада 2018 року, ухвалою від 09 листопада 2018 року було призначено підготовче судове засідання, а ухвалою від 03 грудня 2018 року був призначений судовий розгляд, при цьому у підготовчому судовому засіданні ОСОБА_4 зазначив, що його права йому зрозумілі, клопотання про призначення йому перекладача не надходило ані від нього, ані від захисника, що вбачається з журналу та технічного запису судового засідання.

Судовий розгляд був розпочатий 27 грудня 2018 року з оголошення прокурором обвинувального акту. Після цього в порядку ст. 348 КПК України була встановлена особа обвинуваченого ОСОБА_4 та йому було роз`яснена суть обвинувачення. Обвинувачений ОСОБА_4 при цьому на запитання головуючого судді українською мовою надавав зрозумілі, чіткі та однозначні відповіді, а також чітко та однозначно зазначив, що обвинувачення йому зрозуміле, і висловив свою позицію щодо нього. Далі з урахуванням позиції обвинуваченого в порядку, встановленому ст. 349 КПК України, після надання сторонам кримінального провадження можливості виступити з вступними промовами, був визначений обсяг доказів, що підлягають дослідженню, та порядок їх дослідження. При цьому перед вказаними процесуальними діями перед початком судового розгляду ОСОБА_4 був ознайомлений з його правами та обов`язками, і він зазначив, що їх роз`яснень не потребує. При цьому усі вказані процесуальні дії вчинялися українською мовою, обвинуваченому ОСОБА_4 повною мірою забезпечена можливість виступати в суді та давати показання мовою, якою він бажає, а саме російською мовою, крім того в провадженні приймає участь захисник.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 жовтня 2021 року головуюча суддя ОСОБА_8 була замінена на головуючого суддю ОСОБА_1 , у зв`язку з чим з 25 січня 2022 року судовий розгляд був продовжений, під час проведення якого обвинувачений ОСОБА_4 на запитання головуючого судді українською мовою надавав відповіді.

Обвинувачений ОСОБА_4 є громадянином України, народився в Україні, з народження проживає в Україні, здобув повну загальну середню освіту в Україні, під час навчання вивчав українську мову, що свідчить про наявність у обвинуваченого ОСОБА_4 базових знань з української мови, які є достатніми для того, щоб він брав повну участь у розв`язанні питань, які для нього мають вирішальне значення. Більше того, обвинувачений ОСОБА_4 раніше під час цього ж кримінального провадження вже брав участь у судових засіданнях, які також велися державною мовою, давав пояснення про обставини, які він вважав необхідними та брав ефективну участь.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1 КПК України порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України. Кримінальне процесуальне законодавство України складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України.

За змістом ст. 2 КПК України до завдань кримінального провадження віднесено, у тому числі забезпечення швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

З ч. 1, 3 ст. 29 КПК України випливає, що кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 68 КПК України, у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

Крім того, відповідно до п/п. «е» п. 3 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2, 4, 7 та 11 до Конвенції» від 17.07.1997 р. №475/97-ВР, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше право, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не розмовляє нею, одержувати безоплатну допомогу перекладача.

У рішенні від 24 вересня 2002 року по справі Кускані проти Сполученого Королівства (Cuscani v UnitedKingdom) Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що перш за все «суд повинен пересвідчитись в тому, що відсутність перекладача не перешкоджає заявнику брати повну участь у розв`язанні питання, яке для нього мало вирішальне значення».

У даній ситуації суд повинен виходити із детального аналізу попереднього мовного досвіду обвинуваченого ОСОБА_4 для з`ясування дійсної необхідності залучення перекладача.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_4 про те, що він недостатньо володіє державною мовою, є надуманими та необґрунтованими, оскільки під час здійснення судового розгляду відсутні жодні підстави вважати, що у ОСОБА_4 виникають труднощі у розумінні та спілкуванні державною мовою. Крім того, він є громадянином України, проживає в Україні. Раніше під час досудового розслідування процесуальні дії здійснювалися українською мовою без залучення перекладача.

Із звукозапису та журналу судового засідання вбачається, що ОСОБА_4 чудово розуміє українську мову, давав чіткі та послідовні відповіді на питання, поставлені як українською, так і російською мовами, викладав свої думки з приводу процесуальних питань, що розглядалися, зазначив, що висунуте обвинувачення йому зрозуміле, виклав свою версію подій щодо висунутого обвинувачення, інших обставин справи, що підлягають доказуванню.

Право ОСОБА_4 виступати в суді та давати показання тією мовою, якою він бажає, забезпечено повною мірою, крім того в провадженні приймає участь захисник. За таких обставин, суд вважає, що будь-яких труднощів в розумінні української мови у ОСОБА_4 немає.

Суд також враховує, що ОСОБА_4 раніше був судимий, під час попереднього розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_4 перекладач йому не залучався. Більш того, ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду від 09 вересня 2024 року у кримінальному провадженні № 946/568/24 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 286-1 КК України в залученні перекладача ОСОБА_4 було відмовлено, при цьому було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 вивчав українську мову у період з 1997 до 2008 років, відповідно до документів про його освіту, має однакові оцінки з української мови і з української літератури та з російської мови і з російської літератури після здобуття повної загальної середньої освіти, а при здобутті базової середньої освіти його оцінки з української мови та з української літератури були вищими за оцінки з російської мови та російської літератури.

Таким чином, суд вважає, що відсутні підстави вважати ОСОБА_4 таким, що не розуміє та недостатньо володіє українською мовою, а його позиція в цій частині є недобросовісною. У зв`язку з викладеним, клопотання обвинуваченого та його захисника про залучення обвинуваченому перекладача є необґрунтованим.

За подібних обставин такого ж висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 03 червня 2021 року у справі №761/7017/17.

Суд також звертає увагу обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника, на положення постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 401 «Деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги» (зі змінами), згідно якій Кабінетом Міністрів України погоджена пропозиція Міністерства юстиції щодо залучення центрами з надання безоплатної вторинної правової допомоги перекладача (сурдоперекладача) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги суб`єктам права на таку допомогу відповідно до Закону України «Про безоплатну правову допомогу» у разі, коли зазначені суб`єкти не володіють державною мовою та/або є глухими, німими або глухонімими. Вказаною постановою також установлено, що перекладачі (сурдоперекладачі) залучаються для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги на підставі укладених договорів щодо надання послуг перекладу, у тому числі з фізичними особами підприємцями/юридичними особами, згідно з вимогами цивільного законодавства. А також внесені зміни до Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для оплати послуг та відшкодування витрат адвокатів, які надають безоплатну вторинну правову допомогу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2013 № 130, щодо оплати послуг таких перекладачів (сурдоперекладачів). Тому у випадку необхідності для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги обвинуваченому ОСОБА_9 може бути залучений перекладач відповідним центром з надання безоплатної вторинної правової допомоги в порядку, встановленому зазначеною постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №401 «Деякі питання залучення перекладачів (сурдоперекладачів) для забезпечення надання безоплатної вторинної правової допомоги».

Керуючись ст. 29, 68, 350, 370 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про залучення до участі у справі перекладача.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення

Повний текст ухвали проголошено 13 лютого 2026 року об 11 годині.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1