Справа номер №303/626/25
Провадження №1-кс/303/1455/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року м. Мукачево

Слідчий суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчої ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 09.10.2023 до ЄРДР за №0000447,

В С Т А Н О В И В:

Слідча СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 звернулася до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 09.10.2023 до ЄРДР за №0000447.

Подане клопотання мотивоване тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , 04.08.2023 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_1 та будучи військовослужбовцем військової служби, номеру обслуги 2 кулеметного відділення кулеметного взводу військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 ЗУ «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 129, 130, 199 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не бажаючи переносити труднощі військової служби, з метою тимчасово ухилитися від проходження військової служби, 12.08.2023 о 20 год. не повернувся зі звільнення, в яке був відпущений 10.08.2024 командуванням частини, чим самовільно залишив місце розташування в/ч НОМЕР_1 , що базується на території військового полігону АДРЕСА_1 та відсутній без поважних причин на військовій службі по теперішній час. ОСОБА_5 проводить час на власний розсуд, не пов`язуючи свою діяльність з проходженням військової служби, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України, тобто нез`явлення військовослужбовця вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Зважаючи на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_5 даного кримінального правопорушення, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання його винуватим, наявність визначених ст. 177 КПК України ризиків, з метою забезпечення належного виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, слідчий просить задовольнити подане клопотання.

В судовому засіданні слідчий та прокурор, кожен окремо, підтримали клопотання, просили суд його задовольнити.

Захисник підозрюваного заперечив проти обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за необґрунтованістю пред`явленої підозри та існування вказаних у клопотанні ризиків. Просив застосувати запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою, а саме заставу.

Підозрюваний ОСОБА_5 підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, приходжу до наступного висновку.

Так, згідно із п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Під час вирішення питання щодо запобіжних заходів оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

На підставі оцінки сукупності доданих до клопотання доказів, можна дійти висновку, що причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього запобіжного заходу.

Відповідно до рішення ЄСПЛ по справі «Москаленко проти України» №37466/04 від 20.08.2010 р. Європейський суд з прав людини зазначив, що орган судової влади неодноразово посилалися на імовірність того, що до заявника може бути застосоване суворе покарання, враховуючи тяжкість злочинів, у скоєнні яких він обвинувачується. У цьому контексті ЄСПЛ нагадав, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Також ЄСПЛ зазначив що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

Враховуючи наведене, а також те, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, яке віднесено до категорії тяжких злочинів, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, під час досудового розслідування більше двох років переховувся, що свідчить про високий рівень можливого переховування від органів досудового розслідування, суду, а тому приходжу до висновку про наявність достатніх підстав вважати щодо існування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Існування вказаних у клопотанні ризиків, передбачених п. 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, є виключно припущенням сторони обвинувачення та не ґрунтуються на попередній поведінці підозрюваного.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України, під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються у вчиненні злочину, передбаченого статтею 407 КК України застосовується виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З огляду на викладене, приходжу до висновку про неможливість застосування відносно підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, а тому вважаю, що для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 щодо останнього слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Разом із тим, положеннями ч. 4 ст. 183 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 407 КК України.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, яке є тяжким, а також враховуючи: тяжкість можливого покарання; наявність доведеного ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України; довготривале переховування підозрюваного (більше двох років) та довготривале перебування підозрюваного в розшуку; встановлення місцезнаходження ОСОБА_5 оперативно-розшуковими заходами, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для визначення останньому застави, як альтернативи триманню під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183,193, 194, 196-198, 200, 372, 376 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчої СВ ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному 09.10.2023 до ЄРДР за №0000447 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканця АДРЕСА_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 грудня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення, може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1