Провадження № 1-кп/344/692/26
У Х В А Л А

22 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вербове, Павлоградського району, Дніпропетровської області,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області знаходиться обвинувальний акт про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 357 КК України.

Прокурор подала клопотання про продовження щодо обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою з посиланням на ризики, передбачені ст. 177 КПК України.

Захисник заперечив щодо клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначає, що шкода, яка завдана його підзахисним була відшкодована потерпілому. Прокурор не додає жодних доказів щодо підтвердження ризиків на які посилається. Тому просив обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Обвинувачений підтримав думку захисника. Просив визначити запобіжний захід у виді домашнього арешту. Його цивільна дружина зараз перебуває в лікарні та є нагальна потреба в піклуванні за її дітьми.

Потерпілий щодо клопотання прокурора поклався на розсуд суду.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, а також, враховуючи в сукупності всі обставини, у тому числі передбачені у ст. 178 КПК України, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Так, при вирішені питання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слід врахувати дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , якому інкриміновано кримінальні правопорушення, одне з яких згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років, а також його суспільну небезпечність.

Прокурором поза розумним сумнівом доведено, наявність ризиків, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема: п.1 - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_4 усвідомлює, тяжкість покарання за вчинення злочину. При цьому, він не має постійного зареєстрованого місця проживання, офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, перебував у розшуку; п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності.

Також, суд зазначає, що стороною захисту не було додано жодних підтверджуючи документів щодо місця проживання обвинуваченого для того, щоб суд мав змогу встановити інший запобіжний захід у даному кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий судя, суд зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Однак, у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Ураховуючи наведене, а також, те що у ОСОБА_4 відсутнє місце постійного проживання та немає офіційних джерел доходу, суд дійшов висновку, що є підстави визначити розмір застави, який не перевищує 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначення застави в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень буде співмірним та доцільним задля забезпечення дієвості даного кримінального провадження і виключно такий здатен забезпечити запобігання ризику переховування обвинуваченого від суду.

Керуючись ст. 177, ст. 182, ст. 183, ст. 194, 205, 331, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора - задоволити.

Продовжити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк до 22 березня 2026 року включно, а тримання його під вартою здійснювати в ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)».

Визначити заставу в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена, як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду протягом строку дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 на час розгляду кримінального провадження наступні обов`язки:

1) прибувати до прокурора, суду за кожною вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу прокурора або суду;

3) повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування із потерпілим та свідками у даному кримінальному провадженні;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвалу може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали суду.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Івано-Франківська установа виконання покарань (№ 12)» - для виконання.

Повний текст ухвалискладено та підписано 22 січня 2026 року.

Головуюча суддя ОСОБА_7