Справа №337/6188/25
Номер провадження 1-кс/337/477/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 рокум. Запоріжжя

Слідчий суддя Хортицького районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , неповнолітньої підозрюваної ОСОБА_5 , законного представника підозрюваної ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Магдалинівка, Оріхівського району, Запорізької області, громадянки України, учениці 9-го класу «Запорізької гімназії № 91» ЗМР, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, в кримінальному провадженні № 0001017 від 20.11.2025,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду з указаним клопотанням, посилаючись на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що 25.10.2025, у точно не встановлений у ході досудового розслідування час, неповнолітня ОСОБА_5 , перебуваючи між будівлею трансформатору та залізним гаражем, що розташовані на прибудинковій території між буд. за № 22 та за № 24 по вул. Стародніпровській у м. Запоріжжя, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою швидкого та незаконного збагачення, у період дії правового режиму воєнного стану в Україні, який введено в дію відповідно до Указу Президента України за № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин до потерпілого, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме удари кулаками та долонями по обличчю, заволоділа майном неповнолітнього ОСОБА_8 , а саме: грошовими коштами на суму 150 гривень та пристроєм для куріння - POD-системою марка та модель якого в ході досудового розслідування не встановлена, після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення у невідомому напрямку, розпорядившись, в подальшому викраденим майном на власний розсуд. Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, тобто у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

На обґрунтування застосування запобіжного заходу слідчим зазначено, що під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ризик - незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні.

Тому слідчий за погодженням із прокурором в клопотанні просить застосувати до підозрюваної запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період доби з 17:00 години по 07:00 годину наступного дня строком на 60 діб та покласти на неї відповідні обов`язки.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання з викладені у ньому підстави.

Підозрювана та законний представник підозрюваної проти задоволення клопотання слідчого заперечили без наведення обґрунтувань.

Захисник проти обрання зазначеного запобіжного заходу заперечив, з підстав, наведених у письмових запереченнях з додатками, наданими ним у судовому засіданні, зазначив про відсутність обґрунтованої підозри, що всі слідчі та процесуальні дії, в тому числі повідомлення про підозру та клопотання про обрання запобіжного заходу, складені неуповноваженою на те особою старшим слідчим слідчого відділення Відділу поліції № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , що призвело до чисельних порушень прав неповнолітньої у цьому кримінальному провадженні, у тому числі права на захист. Просив у задоволенні клопотання відмовити, а у разі, якщо суд прийме рішення щодо необхідності обрання запобіжного заходу - обрати запобіжний захід у вигляді передання ОСОБА_5 під нагляд її мати ОСОБА_6 .

Заслухавши доводи слідчого та прокурора, підозрюваного та його захисника, законного представника, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушеннями продовжити кримінальне правопорушення якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

За положеннями частин 1 та 5 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» № 2 від 15.05.2006 звернуто увагу судів на те, що передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, що підтверджується: протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) потерпілого ОСОБА_8 від 20.11.2025, протоколом слідчого експерименту від 21.11.2025, протоколами огляду місця події від 21.11.2025, протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.11.2025, протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_9 із застосуванням відеозапису від 26.11.2025, протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_10 із застосуванням відеозапису від 26.11.2025, протоколом допиту малолітнього (неповнолітнього) свідка ОСОБА_11 від 26.11.2025, протоколом огляду предмету від 28.11.2025.

Повноваження старшого слідчого слідчого відділення Відділу поліції № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 підтверджуються постановою про призначення групи слідчих від 20.11.2025 у кримінальному провадженні № 0001017, внесеному до ЄРДР 20.11.2025, а також наданим у судовому засіданні наказом ГУНП в Запорізькій області від 20.11.2025 № 1530 «Про закріплення слідчих за розслідуванням кримінальних проваджень за участю дітей», згідно з яким ОСОБА_4 закріплений за розслідуванням кримінальних проваджень за участю дітей (кримінальні правопорушення, учинені дітьми, стосовно дітей, у сфері дитинства).

Порушень прав неповнолітньої у цьому кримінальному провадженні, у тому числі права на захист, судом не встановлено.

При вирішенні питання застосування запобіжного заходу суд враховує практику Європейського суду з прав людини, згідно якої обмеження права особи на свободу та особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризики не можуть оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з врахуванням низки відповідних факторів, які можуть підтверджувати існування таких ризиків, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може слугувати підставою для запобіжного ув`язнення.

У кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного (обвинуваченого), а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Існують усталені правові позиції ЄСПЛ, згідно з якими сама лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується особа, не може виправдовувати застосування суворого запобіжного заходу.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , що відноситься до тяжких злочинів та за нього передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, зважаючи на її молодий вік (є неповнолітньою) та раніше не притягувалась до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання, наявність міцних соціальних зв`язків, так як вона належить до складу сім`ї своїх батьків, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваної запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з забороною покидати місце проживання з 17:00 години по 07:00 годину наступного дня за її місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у межах строку досудового розслідування.

Суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема передання ОСОБА_5 під нагляд її мати ОСОБА_6 , про який просить захисник, враховуючи відсутність у суду доказів здатності матері контролювати неповнолітню доньку, є недостатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, незаконно впливати на потерпілого та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 194 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у період часу з 17:00 години по 07:00 годину наступного дня за місцем її фактичного проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому вона проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця перебування;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у кримінальному провадженні.

Роз`яснити підозрюваній, що у разі ухилення або невиконання покладених на неї даною ухвалою обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити для виконання до ВП № 5 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області та для контролю до Дніпровської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області.

Строк дії ухвали - до 27 січня 2026 року включно.

Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 05.12.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1