Справа № 752/7800/25
Провадження №: 1-кп/752/1237/26
У Х В А Л А

15.01.2026 м. Київ

Голосіївський районний суд міста Києва у складі

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представників потерпілих:

Акціонерного товариства "Комерційний банк "ПриватБанк" - ОСОБА_4 , Акціонерного товариства "Банк Кредит Дніпро" - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 (ВКЗ), ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (ВКЗ), ОСОБА_10 (ВКЗ),

захисників ОСОБА_11 (ВКЗ), ОСОБА_12 (ВКЗ), ОСОБА_13 (ВКЗ), ОСОБА_14 (ВКЗ), ОСОБА_15 (ВКЗ),

під час проведення відкритого підготовчого судового засідання в залі суду у м. Києві з розгляду кримінального провадження № 0000912 за обвинуваченням:

1. ОСОБА_7 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

- ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018 (два епізоди),

- ч 3 ст. 209 КК України (два епізоди),

- ч. 3 ст. 358 КК України,

- ч. 2 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України

- ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018) два епізоди);

- ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України;

2. ОСОБА_9 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ), у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

- ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018),

- ч 3 ст. 209 КК України (два епізоди),

- ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018) два епізоди);

- ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України;

- ч. 2 ст. 309 КК України,

3. ОСОБА_16 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

- ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону № 2617-VIII від 22.11.2018) два епізоди),

- ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018),

- ч. 3 ст. 358 КК України,

- ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України,

4. ОСОБА_8 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

- ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018),

- ч. 3 ст. 209 КК України,

- ч. 3 ст. 358 КК України,

- ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України,

- ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України;

5. ОСОБА_10 (дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_5 , місуе проживання: АДРЕСА_5 ) у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

- ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону України № 2617-VIII від 22.11.2018),

- ч. 4 ст. 190 КК України,

- ч. 3 ст. 209 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.01.2026 у підготовчому судовому засіданні адвокат ОСОБА_11 підтримав подані ним до суду заяви про повернення застави, зокрема грошових коштів в сумі 908 400 грн, які були внесені згідно з платіжною інструкцією № 0.0..1 від 29.04.2024 у справі № 752/8998/24 в рамках кримінального провадження № 00912.

У таких заявах зазначено, що ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.04.2024 у справі № 752/8994/24 до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб та визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400,00 грн. 29.04.2024 згідно з платіжною інструкцією№ 0.0..1 від 29.04.2024 на рахунок Державного Казначейства в м. Києві ним внесено заставу за підзахисну ОСОБА_7 в сумі 908 400,00 грн. Строк дії обов`язків особи, яка звільнена під заставу після застосування до неї запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_7 продовжувався неодноразово, востаннє за ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.07.2025, строком до 31.08.2025. з 01.09.2025 такі обов`язки ОСОБА_7 більше не продовжувалися, а запобіжний захід припинив свою дію.

До заяви приєднано платіжну інструкцію, довідку Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві від 13.10.2025 про підтвердження надходження внесених в якості застави з ОСОБА_7 коштів на спеціальний депозитний рахунок за ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27.04.2024 № 752/8998/24 в сумі 908 400,00 грн, вступну та резолютивну частини ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду міста Києва від 27.04.2024 у справі № 752/8998/24, копію паспорта ОСОБА_11 .

Під час розгляду цих заяв захисники обвинуваченої ОСОБА_7 та пані ОСОБА_7 підтримали вимоги адвоката ОСОБА_11 , наголосили на тому, що обов`язки, які виникли у ОСОБА_7 за ст. 194 КПК України у зв`язку з внесенням застави, не продовжені, а тому застава має бути повернута заставодавцеві.

Прокурор заперечив проти задоволення заяв адвоката ОСОБА_11 , послався на те, що при обранні виняткового запобіжного захожу у виді тримання особи під вартою з можливістю внесення застави, після внесення грошових коштів, змінений вид запобіжного заходу у виді застави дії безстроково. Також прокурор пояснив, що він заявляв клопотання про продовження стоку дії обовязків за ч. 5 ст. 194 КПК України щодо обвинуваченої ОСОБА_7 , проте ухвалою суду було відмовлено у задоволенні його клопотання. Крім того, прокурор клопотав про відкладення розгляду заяв з метою підготовки та заявлення клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання ОСОБА_7 під вартою.

Представники потерпілих заперечили проти задоволення заяв про повернення застави.

Решта учасників поклалася на розсуд суду.

У задоволенні клопотання прокурора про відкладення розгляду заяв адвоката ОСОБА_11 було відмовлено, адже розгляд по суті цих заяв процесуально не пов`язано з необхідністю (наявністю підстав) для заявлення прокурором клопотання про обрання запобіжного заходу до обвинуваченої.

Проаналізувавши заслухані доводи, вивчивши наявні матеріали, які стосуються розгляду поданих заяв, суд не вбачає підстав для їх задоволення, зважаючи на наступне.

За приписами розділу ІІ КПК України у кримінальному провадженні, з метою його дієвості, можуть бути застосовані заходи забезпечення, до яких, серед іншого, належать запобіжні заходи, у тому числі тримання під вартою та застава.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті (переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується).

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків (ч. 1 ст. 182 КПК України).

В абз. 2 ч. 4 ст. 183 КПК України закріплено, що в ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави,

Частиною ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Приписами абз. 4 ч. 4 ст. 202 КПК України унормовано, що з моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний, обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Матеріалами справи підтверджується, що 24.07.2024 слідчим суддею Голосіївського районного суду міста Києва № 752/8998/24 за клопотанням слідчого, погодженого прокурором, до ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою з можливістю внесення застави в межах 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400,00 грн.

Заставу за пані ОСОБА_7 було внесено одним з її захисників - адвокатом ОСОБА_11 , що доводиться платіжною інструкцією від 27.04.2024 № 752/8998/24 у сумі 908 400,00 грн, та довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в місті Києві від 13.10.2025.

Матеріалами кримінальної справи підтверджується, що у подальшому строк дії обовязків для обвинуваченої ОСОБА_7 (прибувати за кожною вимогою (викликом) до суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; не відлучатися за межі Рівненської області без дозволу слідчого суду, крім прибуття до суду у цьому кримінальному провадженні; утримуватися від спілкування з підозрюваними: ОСОБА_9 , ОСОБА_8 , ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , свідками: ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та представником потерпілого ОСОБА_24 ) неодноразово продовжувався, востаннє за ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 03.07.2025.

Положення ч. 5 та. 6 ст. 194 КПК України визначають правові підстави та надають перелік обмежувальних заходів (обов`язків), які покладаються на підозрюваного, обвинуваченого одночасно із застосуванням запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Однією із характерних рис таких обов`язків є їх строковий характер (ч. 7 ст. 194 КПК України). Так, обов`язки, покладені на підозрюваного, обвинуваченого у зв`язку з застосуванням запобіжного заходу, виникають із моменту прийняття відповідного процесуального рішення слідчим суддею, судом (ухвали) або настання певної умови (внесення застави як альтернативного запобіжного заходу). Вони припиняють свою дію після закінчення, зміни або скасування самого запобіжного заходу.

Разом з цим, припинення дії таких обов`язків свідчить лише про пом`якшення обмежувальних заходів під час застосування запобіжного заходу і не тягне за собою автоматичне припинення запобіжного заходу у виді застави. Це пояснюється тим, що такі обов`язки не мають самостійного значення і є доповненням до будь-якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою і є допоміжним заходом процесуального примусу, що спрямований на зменшення ризиків кримінального провадження, наявність яких установлена під час розгляду питання про обрання запобіжного заходу та його продовження.

Як вбачається з поданих заяв, питання зменшення ризиків, які слугували підставою для обрання та продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 , зміни та/або скасування запобіжного взагалі перед судом не піднімається.

З викладеного слідує, що припинення дії додаткових обов`язків не є підставою для скасування основного запобіжного заходу, яким у цьому випадку є застава, а тому, у зв`язку з тим, що у клопотанні про повернення застави не порушується питання про зменшення заявлених стороною обвинувачення ризиків, суд доходить висновку про доцільність відмови у задоволенні заяв адвоката ОСОБА_11 .

Керуючись ст. 2, 8, 9, 84, 182, 183, 194, 369, 372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяви адвоката ОСОБА_11 про повернення коштів, внесених в якості застави за ОСОБА_7 , залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 19.01.2026 о 09:05.

Суддя ОСОБА_1