Провадження №1-кс/522/5329/25
УХВАЛА

19 вересня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеси, українки, громадянки України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимої:

-вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 06.02.2018 року за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років;

-вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 12.06.2020 року за ч. 2 ст. 190 КК України до покарання у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.;

-вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2024 року за ч. 2 ст. 190, ч.2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки;

-відносно якої 21.03.2025 року до суду направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185, ч.1 ст.357 КК України;

-відносно якої 02.09.2025 року до суду направлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185, ч.3 ст. 357 КК України,

підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001186 від 06.09.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

підозрюваної ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси надійшло клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001186 від 06.09.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, обґрунтоване наступним.

СВ ВП №2 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001186 від 06.09.2025 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи в умовах воєнного стану, який впроваджено на території України відповідно до Указу Президента України та Верховного головнокомандувача ОСОБА_8 від 24.02.2022 року №64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року №2102-ІХ, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 04.09.2025 року о 08 год. 38 хв. ОСОБА_5 , знаходячись у магазині «ЕВА», що за адресою: м. Одеса вул. Привозна, 3, помітивши на стелажі парфумовану чоловічу воду «Versace Eros», об`ємом 100 мл., та реалізуючи раптово виниклий корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх наслідки та бажаючи їх настання, пересвідчившись, що її дії не помітні для оточуючих, таємно викрав вищевказаний товар, після чого покинула місце вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядилась на власний розсуд, спричинивши ТОВ «РУШ» майнову шкоду на суму 3214,75 грн.

18.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Беручи до уваги наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та враховуючи неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий звернувся до суду із клопотанням про застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначенням розміру застави.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та просив його задовольнити у повному обсязі, посилаючись на те, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник ОСОБА_7 проти застосування запобіжного заходу у вигляді взяття під варту заперечували, посилаючись на те, що ризики не доведені, просили застосувати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Дослідивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання слідчого, допитавши підозрюваного, заслухавши учасників судового розгляду, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Згідно з ч. 2 ст. 8 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини

Окрім цього, відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до практики ЄСПЛ, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, передбачених законом (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Крім того, слідчий суддя враховує положення ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Погоджуючись з прокурором, слідчий суддя виходить з того, що діючий Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, що за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (Нечипорук і Йонкало проти України, no. 42310/04, § 219, 21 квітня 2011 року).

Відповідно до практики ЄСПЛ «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватися арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1(с) Конвенції». За визначенням ЄСПЛ «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йдеться у статті 5 § 1(с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.-F. проти Німеччини, 27 листопада 1997, § 57).

18.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за кваліфікуючими ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні матеріалами, а саме: протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом допиту потерпілого, протоколом свідка, протокол огляду предмету (DVD-R диску) та іншими доказами в сукупності.

З урахуванням конкретних обставин справи та практики ЄСПЛ, слідчий суддя вважає, що надані органом досудового розслідування до клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної ОСОБА_5 докази, в своїй сукупності, на даній стадії досудового розслідування, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_5 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів. Санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Отже, вивченням характеристики ОСОБА_5 встановлено, що підозрювана є громадянкою України, не заміжньою, офіційно не працевлаштованою, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , доказів знаходження на її утриманні неповнолітніх дітей та/або непрацездатних батьків суду не надано.

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, що підтверджує наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Ризик впливу на потерпілого, свідків, на думку слідчого судді, підтверджується тим, що ОСОБА_5 матиме можливість незаконно впливати на потерпілого, свідків у даному кримінальному провадженні, оскільки підозрювана обізнана про те, хто саме є потерпілим, свідками, їй відомо про їх зовнішність, що підтверджує існування ризику, передбаченого п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ризик вчинення підозрюваною іншого кримінального правопорушення, передбачений п.5 ч. 1 ст. 177 КПК України, підтверджується тим, що ОСОБА_5 неодноразово притягувалася до кримінальної відповідальності за вчинення майнових кримінальних правопорушень, останній раз вироком Приморського районного суду м. Одеси від 27.09.2024 року за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки. Крім того, на теперішній час до суду скеровано декілька обвинувальних актів відносно ОСОБА_5 за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України. Таким чином, вчинення кримінального правопорушення, яке наразі інкримінується ОСОБА_5 , дає підстави вважити, що підозрювана є особою, схильною до вчинення злочинів. Крім того, підозрювана офіційно не працевлаштована, будь-яких законних джерел її доходів не встановлено, що підтверджує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення з метою отримання коштів на власне існування.

За таких обставин, наявні достатні підстави вважати, що обрання менш суворого запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не запобігатиме наведеним ризикам.

ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, зібрані в ході досудового розслідування докази є вагомими, та у разі визнання її винною, їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, згідно з ч.2 ст. 183 дозволяє обрання відносно неї запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також уникнення ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме: переховування від органів досудового розслідування та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.

Інші, менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 219 КПК України, досудове розслідування має бути завершене протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину.

Враховуючи, що ОСОБА_5 було повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, 18.09.2025 року, то досудове розслідування має бути закінчено до 18.11.2025 року.

За результатом розгляду клопотання слідчого чи прокурора про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя застосовує запобіжний захід в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Відповідно до сформованої Європейським судом з прав людини практики, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», зазначив що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу, сприяти якому має й тримання під вартою.

Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, на підставі наданих матеріалів, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення відносно ОСОБА_5 застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2025 року, тобто у сумі 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.) гривень.

Для запобігання встановленим ризикам у випадку внесення застави доцільним буде покладення на підозрювану обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, які будуть додатковою гарантією його належної поведінки поряд з ризиком втрати грошових коштів, внесених в якості застави, у випадку невиконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Питання щодо доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого злочину та правильності кваліфікації її дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувались, оскільки підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 132, 177, 178, 183, 194, 197, 371-372, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_4 , про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваної у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0001186 від 06.09.2025 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, задовольнити.

Застосувати відносноОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у ДУ «Одеській слідчий ізолятор» строком на 60 (шістдесят) днів, але в межах строку досудового розслідування, тобто до 17.11.2025 року включно.

Строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 19.09.2025 року.

Визначити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави як запобіжного заходу, достатній для забезпечення виконання підозрюваною обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто у сумі 60560,00 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень 00 коп.) гривень.

Підозрювана або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на рахунок ТУ ДСА України в Одеській області, з призначенням платежу: застава за підозрювану ОСОБА_5 ; провадження по справі 1-кс/522/5329/25.

Підозрювана звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави, покласти на підозрювану ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора в розумні строки;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) не відлучатися з міста Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт, інші документи, що дають право на виїзд/в`їзд з України;

5) утримуватись від спілкування з представником потерпілого ОСОБА_9 та свідком ОСОБА_10 .

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 17.11.2025 року, тобто в межах строку досудового розслідування.

Роз`яснити підозрюваній наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрювана, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1