Провадження № 1-кп/761/533/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м. Київ

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000210 від 09.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження № 0000210 від 09.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

Під час судового засідання обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подані клопотання про звільнення їх від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення клопотання не заперечував.

Вивчивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Згідно пред`явленого обвинувачення, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2018 року, ОСОБА_5 познайомився із ОСОБА_6 , який звернувся до Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з метою отримання інформації щодо оренди об`єкта державного нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

У процесі спілкування ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що нібито має можливість «вирішити питання» щодо оренди зазначеного об`єкта державного майна в обмін на 5 000 доларів США (що за офіційним курсом НБУ станом на 11.01.2019 становить 141 351 гривню).

Проте, ОСОБА_5 створив хибне враження у ОСОБА_6 щодо наявних можливостей у вирішенні питання щодо оренди зазначеного об`єкта державного майна.

В подальшому, 11.01.2019 приблизно о 12 год. 10 хв. ОСОБА_5 , діючи умисно за попередньою змовою з ОСОБА_4 , перебуваючи поряд з будинком № 14 по вул. Велика Житомирська, усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, використовуючи обман, як спосіб заволодіння майном, запропонував ОСОБА_6 передати кошти його батьку ОСОБА_4 .

Тогож дня, приблизно о 13 год. 20 хв. у приміщенні кафе "Фрешлайн" (м. Київ, просп. Перемоги, 48А) ОСОБА_6 , передав ОСОБА_4 грошові кошти у сумі 5 000 доларів США (що еквівалентно 141 351 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 11.01.2019) вважаючи, що вони призначені для вирішення питання щодо оренди державного майна.

При цьому, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом та керуючись корисливим мотивом, ввели в оману ОСОБА_6 щодо вирішення питання про оренду державного нерухомого майна загальною площею 1300,83 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, тоді як наміру та можливостей вчиняти зазначені дії не мали.

Таким чином, ОСОБА_5 спільно з ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою, з прямим умислом та корисливим мотивом, шляхом обману виконавши при цьому всі дії скеровані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

Крім цього, ОСОБА_4 11.01.2019 приблизно о 13 год. 20 хв. у приміщенні кафе "Фрешлайн" (м. Київ, просп. Перемоги, 48А) зустрівся з ОСОБА_6 який, перебуваючи у введеному в оману ОСОБА_5 стані,передав грошові кошти у сумі 5 000 доларів США (що еквівалентно 141 351 гривень за офіційним курсом НБУ станом на 11.01.2019).

При цьому, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом та керуючись корисливим мотивом, ввели в оману ОСОБА_6 щодо вирішення питання про оренду державного нерухомого майна загальною площею 1300,83 кв.м за адресою: АДРЕСА_1, тоді як наміру вчиняти зазначені дії не мали.

Таким чином, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 , діючи за попередньою змовою, з прямим умислом та корисливим мотивом, шляхом обману виконавши при цьому всі дії скеровані на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , які вважали необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від їх волі.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні закінченого замаху на заволодіння чужим майном, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України.

Згідно ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

За ч. 1 ст. 285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Так, положеннями ст. 49 КК України визначено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею нетяжкого злочину і до дня набрання вироком законної сили минув п`ятирічний строк.

Матеріально-правовою підставою застосування інституту давності вважається істотне зменшення суспільної небезпечності вчиненого злочину внаслідок спливу певного проміжку часу, що суттєво позначається на досягненні мети покарання. Внаслідок цього ст. 49 КК України встановлює строки давності, тобто строки, після закінчення яких особа не може бути піддана кримінальній відповідальності за раніше вчинений злочин. Закінчення цих строків є підставою обов`язкового і безумовного звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого. Факт визнання чи невизнання особою своєї винуватості у даному випадку не має значення для вирішення питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з цієї підстави.

Таке звільнення є обов`язком, а не правом суду, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 5 ст. 49 КК України.

Як встановлено судом, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до ст. 12 КК України належать до категорії нетяжкого злочину (санкцією ч. 2 ст. 190 КК України в редакції Закону, чинній на момент вчинення кримінального правопорушення, передбачений вид основного покарання -штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправні роботи на строк від одного до двох років, або обмеження волі на строк до п`яти років, або позбавлення волі на строк до трьох років.).

Згідно з обвинувальним актом, з моменту вчинення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, минули відповідні строки давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Крім цього, судом встановлено, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності притягуються вперше, у розшуку не перебували, докази, що обвинувачені протягом цього періоду ухилялися від слідства або суду, або вчинили нове правопорушення, відсутні, отже перебіг давності не зупинявся та не переривався.

Обвинуваченими ОСОБА_4 та ОСОБА_5 надана згода на звільнення їх від кримінальної відповідальності відповідно до висунутого обвинувачення у зв`язку із закінченням строків давності, яка підтверджена в судовому засіданні.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про звільнення їх від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 49 КК України, ст. ст. 284-288, 369-372, 376 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000210 від 09.04.2019 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1