Провадження № 1-кс/752/9639/25
У Х В А Л А

17 листопада 2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 , подане у кримінальному провадженні № 0001256 від 30.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України, про арешт тимчасово вилученого майна,

в с т а н о в и в:

до слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_4 в якому просить накласти арешт на вилучене в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 майно.

Слідчий, прокурор та власник майна у судове засідання не з`явились, про день, час та місце засідання повідомлялись належним чином.

Від старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд клопотання про арешт тимчасово вилученого майна за його відсутності, яке просить задовольнити в повному обсязі.

Нявка слідчого, прокурора, власника майна у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання у відповідності до ч. 1 ст. 172 КПК України.

Вивчивши клопотання, та матеріали, якими воно обгрунтовується, прихожу до наступних висновків.

Із матеріалів клопотання вбачається, що у провадженні відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001256 від 30.09.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що політична партія «ГАРАНТ» (), жодної діяльності спрямованої щодо виборчого процесу фактично не здійснювала, будь-якого доходу не декларувала, податкову звітність не подавала. Відповідно до даних реєстрів нерухомого майна у своїй власності та оренді жодного майна не мала, трудові відносини із фізичними особами (працівниками) не підтримувала. Крім того, встановлено, що політична партія «ГАРАНТ» не орендувала жодних офісних приміщень для своєї діяльності.

Відповідно до рішення Київського окружного адміністративного суду від 07.10.2024 адміністративний позов Міністерства юстиції України до політичної партії «ГАРАНТ» про анулювання політичної партії задоволено, а реєстрацію політичної партії анульовано, у зв`язку із виявленням фактом підроблення установчих документів, які стали підставою для реєстрації партії.

Вказане рішення постановою колегії суддів Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.10.2025 залишено без змін та воно набрало законної сили.

Водночас, ОСОБА_5 , будучи особою яка займала посаду керівника політичної партії «ГАРАНТ», будучи обізнаним щодо рішення суду про анулювання реєстрації політичної партії, розуміючи неможливість проведення виборів до Верховної Ради України у період воєнного стану на території України, усвідомлюючи неможливість реєстрації Центральною виборчою комісією кандидатів, включених до виборчих списків партій, розуміючи відсутність будь-яких підстав для фінансування виборчої діяльності, у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці вирішив неправомірно, шляхом обману, отримати від фізичної особи грошові кошти, за відсутності підстав зазначених у Виборчому кодексі України.

Так, з цією метою ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Бориса Грінченка 2, з метою власного протиправного збагачення, маючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами шляхом обману (шахрайства), в ході особистої зустрічі з ОСОБА_6 , 23.09.2025приблизно о 13 год. 00 хв., повідомив останньому, що він має можливість та може включити ОСОБА_6 до списків політичної партії «ГАРАНТ» та зробити так, що ОСОБА_6 буде прийнято до політичної партії «ГАРАНТ» у якості кандидата у народні депутати до Верховної Ради України та в подальшому за результатами проведених майбутніх виборів гарантує отримання мандату народного депутата України. При цьому, ОСОБА_5 наголосив що за вказані дії ОСОБА_6 повинен надати йому нарочно грошові кошти в сумі 100 000 доларів США, а також щомісячно сплачувати 30 000 доларів США в якості внеску для підтримування діяльності політичної партії.

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману (шахрайства), розуміючи, що реєстрація партії «ГАРАНТ» анульовано, 29.10.2025 приблизно о 13 год. 45 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська 7, зустрівся із ОСОБА_6 . В ході особистої бесіди ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_6 , що для того, щоб він почав здійснювати роботу, спрямовану на прийняття останнього до політичної партії «ГАРАНТ» та у подальшому отримання ОСОБА_6 мандату народного депутата Верховної Ради України, останній повинен невідкладно передати вищевказані грошові кошти. Більше того, ОСОБА_5 повідомив, що у зв`язку із тим що з їх попередньої зустрічі пройшов тривалий час та ним вже витрачено певну суму грошових коштів на здійснення політичної діяльності ОСОБА_6 повинен сплатити одразу 160 000 доларів США, тобто 100 000 доларів США за вступ до політичної партії «ГАРАНТ», із подальшим обранням до Верховної Ради України і 60 000 доларів США по 30 000 доларів США за кожен місяць - на розвиток партії.

Продовжуючи реалізацію вищевказаного злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману (шахрайства), діючи з прямим умислом та в особистих інтересах, з корисливих мотивів, 11.11.2025 близько 13 год. 40 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Київська область, с. СофіївськаБорщагівка, вул. Велика Кільцева, 58, зустрівся із ОСОБА_6 . В ході особистої бесіди, з метою введення останнього в оману, ОСОБА_5 , використовуючи мобільний додаток «WhatsApp» надіслав ОСОБА_6 документи, які начебто необхідні для прийняття останнього до політичної партії «ГАРАНТ».

В подальшому, ОСОБА_5 , реалізуючи злочинний умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 шляхом обману (шахрайства), 12.11.2025 приблизно о 11 год. 50 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Велика Васильківська 41, зустрівся із ОСОБА_6 . З метою введення в оману ОСОБА_6 щодо цілі отримання грошових коштів, переконуючи останнього щодо його обізнаності у майбутніх виборах, ОСОБА_5 повторно зазначив, що для забезпечення прийняття ОСОБА_6 до прохідного списку політичної партії «ГАРАНТ», та в подальшому обрання народним депутатом України, останній повинен передати йому особисто грошові кошти на вищевказану суму.

Надалі, ОСОБА_6 , який діяв під контролем правоохоронних органів, розуміючи, що ОСОБА_7 його вводить в оману та хоче заволодіти його грошовими коштами, з метою викриття злочинних дій ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою м. Київ, пр. Голосіївський 87, 12.11.2025 близько 19 год. 10 хв., на вимогу останнього, передав ОСОБА_5 грошові кошти на суму 160 000 доларів США за прийняття його до прохідного номеру в списку політичної партії «ГАРАНТ» з подальшим обранням до Верховної ради України. Після того, 12.11.2025 о 19 год. 19 хв. ОСОБА_5 , який знаходився за адресою: м. Київ, пр. Голосіївський 87, після отримання грошових коштів від ОСОБА_6 був затриманий працівниками правоохоронних органів.

У зв`язку з чим, ОСОБА_5 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

Враховуючи вищевикладене, ОСОБА_5 виконавши всі дії, які вважав необхідними, вчинив закінчений замах на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 в сумі 160 000 доларів США (згідно офіційного курсу Національного банку України становить 6 722 224 грн.) шляхом обману (шахрайства), проте кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

12.11.2025 у порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_5 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

13.11.2025 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190 КК України.

12.11.2025 у ході особистого обшуку ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України виявлено та вилучено: мобільний телефон "iPhone 15 ProMax", ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , із сім карткою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; мобільний телефон "iPhone 14 ProMax", ІМЕІ НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 , із сім карткою НОМЕР_7 ; 7 купюр номіналом 100 Євро; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "AudiQ7", р/н НОМЕР_8 , серії НОМЕР_9 ; ключ від автомобіля Audi; візитівка Валерія Токара "Голова політичної партії "Гарант"; "Кандидат на посаду Президента України"; аркуш паперу формату А4 з чорновими записами; 2 аркуші паперу формату А4 з друкованим текстом "Відкритий лист народу України"; заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про прийняття в члени політичної партії "Гарант" від 12.11.25 на 1 арк.; анкета керівників обласних організацій і потенційних кандидатів у депутати ВРУ ОСОБА_6 на 6 арк.; бланк "Договору цільової фінансової допомоги" без номеру, дати та з порожніми незаповненими пунктами на 3 арк. у двох екземплярах.

12.11.2025 постановою слідчого вище зазначені речі визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 7 ст. 237 КПК України, вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ст. 168 КПК України, тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставленням затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом. Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, до матеріалів клопотання долучена постанова старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_8 від 12.11.2025, якою вилучене в ході особистого обшуку ОСОБА_5 майно, а саме: мобільний телефон "iPhone 15 ProMax", ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , із сім карткою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ; мобільний телефон "iPhone 14 ProMax", ІМЕІ НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 , із сім карткою НОМЕР_7 ; 7 купюр номіналом 100 Євро; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "AudiQ7", р/н НОМЕР_8 , серії НОМЕР_9 ; ключ від автомобіля Audi; візитівка Валерія Токара "Голова політичної партії "Гарант"; "Кандидат на посаду Президента України"; аркуш паперу формату А4 з чорновими записами; 2 аркуші паперу формату А4 з друкованим текстом "Відкритий лист народу України"; заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про прийняття в члени політичної партії "Гарант" від 12.11.25 на 1 арк.; анкета керівників обласних організацій і потенційних кандидатів у депутати ВРУ ОСОБА_6 на 6 арк.; бланк "Договору цільової фінансової допомоги" без номеру, дати та з порожніми незаповненими пунктами на 3 арк. у двох екземплярах, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0001256 від 30.09.2025.

Таким чином, у відповідності до ч. 3 ст. 170 КПК України, є достатні підстави вважати, що вилучені речі та документи можуть відповідати критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Крім того, слідчий посилається на те, що санкція кримінального правопорушення за частиною 5 статті 190 Кримінального кодексу України, передбачає позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна, що відповідно до частини 6 статті 12 Кримінального кодексу України зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії особливо тяжких злочинів.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Слідчий зазначає, що підставою для накладення арешту на вищевказане майно, мобільні телефони, документи та грошові кошти, відповідно до п.п. 1, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, є: необхідність збереження речових доказів; конфіскації майна як виду покарання.

Виявлений та вилучений мобільний телефон має істотне значення для досудового розслідування та буде використовуватись як доказ протиправної діяльності вищевказаної злочинної організації, а також буде використовуватись під час проведення експертних досліджень, в тому числі, як покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до ч.5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого, прокурора про арешт тимчасово вилученого майна повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, у якої його було вилучено. У разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Беручи до уваги вищевикладене, а також враховуючи, що слідчий у відповідності до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт вилученого майна, також з метою збереження речового доказу, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, та забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст. ст. 131, 132, 170-173, 175 Кримінального процесуального кодексу України,-

п о с т а н о в и в:

клопотання - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене в ході особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 майно, а саме на:

-мобільний телефон "iPhone 15 ProMax", ІМЕІ НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , із сім карткою НОМЕР_3 та НОМЕР_4 ;

-мобільний телефон "iPhone 14 ProMax", ІМЕІ НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 , із сім карткою НОМЕР_7 ;

-7 купюр номіналом 100 Євро;

-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу "AudiQ7", р/н НОМЕР_8 , серії НОМЕР_9 ;

-ключ від автомобіля Audi;

-візитівка Валерія Токара "Голова політичної партії "Гарант"; "Кандидат на посаду Президента України";

-аркуш паперу формату А4 з чорновими записами;

-2 аркуші паперу формату А4 з друкованим текстом "Відкритий лист народу України";

-заява ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про прийняття в члени політичної партії "Гарант" від 12.11.25 на 1 арк.;

-анкета керівників обласних організацій і потенційних кандидатів у депутати ВРУ ОСОБА_6 на 6 арк.;

-бланк "Договору цільової фінансової допомоги" без номеру, дати та з порожніми незаповненими пунктами на 3 арк. у двох екземплярах.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1