УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання засудженого

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який відбуває покарання у виді позбавлення волі у Державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)»,

про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженому

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про зарахування йому строку попереднього ув`язнення у строк покарання відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з грудня 2012 по лютий 2016 року за ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва.

Прокурор ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання.

Дослідивши матеріали особової справи, суд вважає, що у задоволенні заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання слід відмовити.

ОСОБА_3 відбуває покарання у державній установі «Житомирська виправна колонія (№4)», за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 15.11.2024, зміненого ухвалою Київського апеляційного суду від 23.06.2025, якими ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні в період з 27.03.2024 по 31.03.2024 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 127, ч. 2 ст. 121 КК України і призначено на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років 6 місяців. Строк покарання ОСОБА_3 визначено обчислювати з 15.11.2024 року, зарахувавши в строк відбування покарання термін попереднього ув`язнення з 04.04.2024 року по 15.11.2024 року.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Частиною 2 статті 21 КПК України встановлено, що вирок та ухвала суду, що набрали законної сили у порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України», рішення № 32053/13 від 29.10.2015, одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

За таких обставин, період який засуджений просить зарахувати йому у строк покарання, а саме : з грудня 2012 по лютий 2016, не є строком попереднього ув`язнення у кримінальному проваджені в межах якого ухвалений ОСОБА_3 обвнувальний вирок та за яким останній відбуває покарання в ДУ «Житомирська виправна колонія (№4)», тому суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України,

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом семи днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою, на протязі того ж строку з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1