Роздільнянський районний суд Одеської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/3292/25

Номер провадження: 1-кп/511/340/25

16.12.2025 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Роздільна Одеської області, клопотання прокурора Роздільнянської окружної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у кримінальному провадженні №0000607 від 30 травня 2025 року відносно обвинуваченого:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Труд-Куток Роздільнянського району Одеської області, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 286 КК України, -

сторони та інші учасники кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_3

потерпіла ОСОБА_5

представник потерпілої адвокат ОСОБА_6 (дистанційно)

обвинувачений ОСОБА_4

захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Роздільнянського районного суду Одеської області перебуває на розгляді вказаний обвинувальний акт.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби обвинуваченому, в обґрунтування якого зауважив, що раніше встановлені ризики не зменшилися, зокрема: обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку з наведеним прокурор вважає необхідним продовжити строк дії застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, оскільки інші, більш м`які запобіжні заходи не забезпечать запобіганню вказаним ризикам.

Стислий виклад позиції сторін відносно клопотання.

Сторона обвинувачення підтримала клопотання.

Сторона захисту не заперечувала проти задоволення клопотання.

Висновки суду за результатами розгляду клопотання.

Частина перша статті 331 КПК України регламентує, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Згідно з частиною третьою статті 331 КПК України за результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Відповідно до частини 1 статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (частина 2 статті 177 КПК України).

Під час розгляду клопотання, прокурором доведено, що встановлені раніше ризики не відпали.

Втім, суд вважає необхідним зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених диспозицією статті 177 КПК.

У рішенні по справі «W проти Швейцарії» від 26 січня 1993 року ЄСПЛ вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

На підставі викладеного, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора.

Керуючись статтями 177, 178, 181, 183, 194, 331 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 днів, тобто до 13 лютого 2026 року (включно), із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 22:00 години по 06:00 годину, за виключенням необхідності залишити житло під час оголошення повітряної тривоги в Одеській області, отримання невідкладної медичної допомоги, стихійного лиха, а також виконання обов`язків за трудовим договором, з покладенням наступних обов`язків:

-прибувати до суду за першою вимогою;

-не відлучатися за межі Одеської області без дозволу суду;

-здати на зберігання до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1