справа №176/3539/25
провадження №1-кп/176/500/25
В И Р О К

Іменем України

10 жовтня 2025 р. м. Жовті Води Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м.Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, неодруженого, військовослужбовця військової служби призваного на військову службу за призовом під час мобілізації військової частини НОМЕР_1 , на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , військовому званні «солдат», фактично проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , фактично перебуває в ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.185 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 серпня 2025 року за № 0000403,

за участю прокурора ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , представника потерпілого ОСОБА_7 , -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби призваним під час мобілізації, військової частини НОМЕР_1 , на посаді стрільця ІНФОРМАЦІЯ_4 військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, всупереч інтересам служби, в порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 9, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 35-38, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №548-XIV, ст. ст. З, 4, 6 Дисциплінарною статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551 -XIV та Військової присяги, вчинив злочини проти власності за наступних обставин.

Так, 11 серпня 2025 року, приблизно о 17 год. 50 хв., більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 перебував за місцем свого мешкання в квартирі АДРЕСА_2 , заходячись в кімнаті вищевказаної квартири разом з потерпілою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в той час коли остання спала на ліжку, ОСОБА_3 виявив мобільний телефон марки «TECNO SPARK 8С» kg5k в корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_4 (сім карта матеріальної цінності для потерпілої не становить), маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, будучи обізнаним про введення воєнного стану в України, визначивши вищевказаний мобільний телефон, як предмет свого злочинного посягання, ОСОБА_3 , реалізуючи свій злочинний умисел на вчинення таємного викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись у відсутності свідків та інших очевидців та що за його діями ніхто не спостерігає, умисно, таємно викрав мобільний телефон марки «TECNO SPARK 8С» kg5k в корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , з сім картою мобільного оператора «Vodafone» НОМЕР_4 (сім карта матеріальної цінності для потерпілої не становить), належний потерпілій ОСОБА_8 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_8 на суму 3819 гривень 20 копійок, (три тисячі вісімсот дев`ятнадцять гривень 20 копійок).

Крім цього, 12 серпня 2025 року, приблизно о 10 год. 15 хв., більш точного часу встановити не надалось можливим, ОСОБА_3 перебуваючи в будинку АДРЕСА_3 , проходячи по коридору п`ятого поверху, виявив, що вхідні двері до кімнати №512 відчинені, в цей час в останнього виник умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, поєднано з проникненням до житла.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, 12 серпня 2025 року, приблизно о 10 год. 15 хв. ОСОБА_3 , скориставшись відчиненими вхідними дверима проник до кімнати шляхом вільного доступу. Перебуваючи в кімнаті 512 будинку АДРЕСА_3 , виявив мобільний телефон «Iphone 8», 64 GB, ІМЕІ: НОМЕР_5 , в корпусі білого кольору в силіконовому чохлі чорного кольору (чохол для потерпілого матеріальної цінності не становить), та мобільний телефон «Rеdmi 13С» 4/128 GB, Clover Green, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , ІМЕІ2: НОМЕР_7 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднаним із проникненням до житла, будучи обізнаним про введення воєнного стану в України, визначивши вищевказані мобільні телефони, як предмет свого злочинного посягання, ОСОБА_3 , впевнившись у відсутності свідків та інших очевидців та що за його діями ніхто не спостерігає, і не контролює їх, умисно, повторно, таємно викрав мобільний телефон «Iphone 8», 64 GB, НОМЕР_8, в корпусі білого кольору в силіконовому чохлі чорного кольору (чохол для потерпілого матеріальної цінності не становить) та мобільний телефон «Rеdmi 13С» 4/128 GB, Clover Green, ІМЕІ1: НОМЕР_6 , IMEI2: НОМЕР_7 , належний неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 , після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_3 завдав матеріальної шкоди неповнолітньому потерпілому ОСОБА_6 на суму 5875 гривень 00 копійок, (п`ять тисяч вісімсот сімдесят п`ять гривень 20 копійок).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе визнав повністю, від дачі показів відмовився на підставі ст..63 Конституції України.

Крім того, обвинувачений в судовому засіданні просив розгляд справи проводити в порядку ч.3 ст.349 КПК України. Правильно зрозумів зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. Посилання ОСОБА_3 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Потерпіла ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Потерпілий ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_7 в судовому засіданні не заперечували щодо розгляду справи на підставі ч.3 ст. 349 КПК України. Правильно зрозуміли зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважають недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд врахувати повне визнання вини його підзахисним, його щире каяття. Враховуючи повне визнання вини його підзахисного та не оспорювання стороною захисту фактичних обставин інкримінованого кримінального правопорушення, вважав можливим розгляд даного кримінального провадження провести на підставі ч.3 ст.349 КПК України та обрати обвинуваченому покарання не пов`язане з позбавленням волі

В постанові Об`єднаної Палати ККС ВС від 16 вересня 2024 року у справі № 444/870/22 Верховний Суд зазначив, що суд у конкретному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у тому числі, у разі часткового заперечення винуватості особи у вчиненні окремого кримінального правопорушення в сукупності кримінальних правопорушень, яке має окрему кваліфікацію, або є окремим епізодом кримінального правопорушення, чи невизнання цивільного позову, та у такому випадку щодо цих оспорюваних обставин провести судовий розгляд у загальному порядку, дослідивши докази, які підтверджують або спростовують ці обставини. Такий порядок розгляду кримінального провадження не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового провадження, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченою та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини кримінального провадження в апеляційному порядку, суд обмежився лише дослідженням таких матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу обвинуваченого, встановивши всі обставини, які підлягають доказуванню в даному кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.

Таким чином, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінальних правопорушень (злочинів) за ст. 185 ч. 4 КК України знайшла своє підтвердження в судовому засіданні повністю.

Дії ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч.4 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану та як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану, поєднана з проникненням до житла.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться до тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який в силу ст.. 89 КК України є раніше не судимий. Також суд враховує особу обвинуваченого, який згідно наданих довідок на обліку у лікаря-психіатра та лікаря нарколога не перебуває. За місцем проживання та місцем служби характеризується посередньо. Будучи військовослужбовцем самовільно залишив місце служби, про що надано відповідні акти про службове розслідування.

Відповідно до досудової доповіді на обвинуваченого, складеної провідним інспектором Кам?янського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській області від 08.10.2025 року ризики вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як середній та небезпеки для суспільства оцінюється як середній. Зроблено висновок про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства.

Обставиною, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшує покарання обвинуваченому є активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Аналіз поведінки обвинуваченого в судовому засіданні вказує на те, що щире каяття обвинуваченого не знайшло свого підтвердження.

Обставини, що відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, посереднє ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, вчинення кримінальних правопорушень після самовільного залишення військової частини, що має істотне значення для правопорядку у суспільстві в умовах воєнного стану, про наміри повернутись до військової служби не зазначав, а також відсутність обставини, які обтяжують покарання, суд, вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів буде мінімальне покарання в межах санкції частини та статті, за якою кваліфіковано його дії, у виді позбавлення волі. На думку суду, саме такий розмір покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, а також буде співмірним по відношенню між тяжкістю вчинених ним кримінальних правопорушень і наслідками, які настали в результаті його вчинення.

Висновок органу пробації щодо застосування до обвинуваченого покарання без ізоляції від суспільства, суд не може взяти в основу при призначенні покарання, оскільки вчинення військовослужбовцем кримінального правопорушення після самовільного залишення військової частини суттєво впливає на рівень довіри суспільства, крім того обвинувачений в судовому засіданні щиро не розкаявся у вчинених діяннях, вибачень потерпілим не надав, що в сукупності свідчить про те, що він є небезпечним для суспільства та потребує виправлення в умовах ізоляції.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили, оскільки судом встановлено, що ризики, передбачені статтею 177 КПК України, на даний час не відпали, враховуючи, що особа засуджується до реального покарання у виді позбавленні волі, з метою запобігти ризикам ухилитись від суду, відбування покарання та вчинення іншого кримінального правопорушення, суд вважає за необхідним до набрання вироку законної сили запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 залишити без змін, оскільки існує ризик перешкоджання кримінальному провадженню шляхом ухилення від виконання судового рішення та вчинення іншого кримінального правопорушення.

Строк відбування покарання слід рахувати з 05.09.2025 року, тобто із дня затримання на виконання ухвали слідчого судді від 05.09.2025.

Речові докази по справі, а саме мобільний телефон марки «Iphone 8», 64 GB, ІМЕІ: НОМЕР_5 , в корпусі білого кольору в силіконовому чохлі чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція №1543 слід повернути потерпілому ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «TECNO SPARK 8С» kg5k в корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні в ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція №1544 слід повернути потерпілій ОСОБА_8 . Судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою залишити в силі до набрання вироком законної сили, але не довше 60 діб з дня ухвалення даного вироку.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 05.09.2025 року, зарахувавши у строк відбування покарання строк тримання під вартою з розрахунку одному дню позбавлення волі відповідає один день попереднього ув`язнення у виді тримання під вартою.

Речові докази, а саме мобільний телефон марки «Iphone 8», 64 GB, ІМЕІ: НОМЕР_5 , в корпусі білого кольору в силіконовому чохлі чорного кольору, який знаходиться на зберіганні в ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція №1543 - повернути потерпілому ОСОБА_6 ; мобільний телефон марки «TECNO SPARK 8С» kg5k в корпусі сірого кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який знаходиться на зберіганні в ВП №5 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області, квитанція №1544 - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику та прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_1