Справа № 191/4725/25
Провадження № 1-кп/191/446/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного провадження за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000139 від 06.09.2025, стосовно

ОСОБА_3 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Синельникове Дніпропетровської області, громадянки України, із середньою освітою, незаміжньої, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

-09.06.2025 Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.125 КК України до 100 годин громадських робіт,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 відповідно до вироку Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 визнано винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено покарання у виді 100 годин громадських робіт.

06.08.2025 ОСОБА_3 посадовими особами Синельниківського районного відділу №2 філії Державної установи «Центр пробації» в Дніпропетровській області ознайомлено з порядком і умовами відбування покарань у вигляді громадських робіт, а також попереджено про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт.

Відповідно до ч.1 ст.36 Кримінально-виконавчого кодексу України покарання у вигляді громадських робіт відбувається за місцем проживання засудженого. Громадські роботи полягають у виконанні засудженим у вільний від основної роботи чи навчання час безоплатних суспільно корисних робіт, вид яких визначають органи місцевого самоврядування.

06.08.2025 працівниками Синельниківського районного відділу №2 засудженій ОСОБА_3 видано направлення для відбування покарання у виді громадських робіт, починаючи з 11.08.2025 в КП «Благоустрій» Синельниківської міської ради, однак ОСОБА_3 до відбування покарання не приступила без поважних причин.

15.08.2025 до ОСОБА_4 застосовано застереження у виді письмового попередження про притягнення до кримінальної відповідальності. В цей же день до КП «Благоустрій» СМР відносно ОСОБА_4 направлено повідомлення, згідно з яким початком відбування покарання за раніше виданим направленням вважати 18.08.2025.

Наказом КП «Благоустрій» СМР №160 від 15.08.2025 ОСОБА_5 прийнято до відбуття громадських робіт, складено графік виходу на роботу засудженої до громадських робіт на серпень 2025 року. Однак, ОСОБА_6 до відбування покарання у виді громадських робіт не приступила без поважних причин.

18.08.2025 за фактом невиходу на відбуття покарання у виді громадських робіт без поважної причини до засудженої повторно застосовано застереження у виді письмового попередження про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.389 КК України за ухилення від відбування покарання у виді громадських робіт. Засуджену ОСОБА_3 зобов`язано приступити до відбування покарання у виді громадських робіт з 19.08.2025. Проте засуджена ОСОБА_3 до відбування громадських робіт в установлений термін не приступила.

Отже, ОСОБА_3 до відбування покарання не приступила та не виходила на відпрацювання громадських робіт, а відповідні документи, які б підтверджували поважність причин не виходу для відбування покарання, відсутні.

У зв`язку з вищевикладеним, начальником Синельниківського районного відділу №2 направлено подання до Синельниківського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для вирішення питання про притягнення до кримінальної відповідальності

ОСОБА_3 19.08.2025 по теперішній час ОСОБА_3 не вжила жодних заходів для відпрацювання визначеного вироком суду покарання.

Станом на 12.09.2025 у ОСОБА_3 , засудженої до покарання у виді 100 годин громадських робіт, невідбута частина покарання становить 100 (сто) годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_3 , діючи умисно, ухилилася від відбування покарання у виді громадських робіт, а саме від обов`язку у вільний від роботи та навчання час безкоштовно виконувати суспільно корисні роботи протягом строку визначеного вироком суду, що виразилось у невиході більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Умисні дії ОСОБА_3 виразились в ухиленні засудженого від відбування покарання у виді громадських робіт, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

В обвинувальному акті, який погоджено з прокурором Синельниківської окружної прокуратури ОСОБА_7 , зазначено те, що обвинувачена беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акта за її відсутності у відповідності до положень ч.1 ст.302 КПК України. Тому просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту прокурором додані:

-письмова заява ОСОБА_3 щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомленням з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Захисник обвинуваченої - адвокат ОСОБА_8 підтвердив добровільність беззаперечного визнання винуватості ОСОБА_3 , згоду зі встановленими в результаті досудового розслідування обставинами і згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності;

- матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання обвинуваченою своєї винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні відповідає вимогам ст. 302 КПК України.

В заяві про визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, складеній в присутності захисника- адвоката ОСОБА_8 , обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та погодилася із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, викладеними в обвинувальному акті. Згідно з даною заявою ОСОБА_3 ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку, а також погодилася на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

На підставі ч.2 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що вимоги КПК України виконано, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, передбаченому ст. 381-382 КПК України.

Дослідивши наявні у кримінальному провадженні докази, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення повністю доведена та її дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст.389 КК України як ухилення засудженої від відбування покарання у виді громадських робіт.

При призначенні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, а також особу обвинуваченої, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

ОСОБА_3 раніше судима, офіційно не працевлаштована, у лікаря психіатра та нарколога на обліку не перебуває.

До пом`якшуючих обставини, згідно положень ст. 66 КК України, суд відносить щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання, згідно зі ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд враховує положення ст. 50, 65 КК України нормами яких встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами і особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Детально проаналізувавши поведінку обвинуваченої після вчинення проступку, її щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути кримінальної відповідальності, також враховуючи, що при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає, що виправлення обвинуваченої можливе без її ізоляції від суспільства, а покарання має бути призначено в межах інкримінованого їй діяння, а саме у виді пробаційного нагляду, що буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до ст.59-1 КК України покарання у виді пробаційного нагляду полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства.

Виходячи з аналізу вказаної норми закону, структура покарання у виді пробаційного нагляду полягає у накладені певних обов`язків на винного з визначенням строку у продовж якого засуджений має виконувати вказані обов`язки.

Отже, призначення покарання у виді пробаційного нагляду не може існувати без встановлення відповідних обов`язків.

Зважаючи на те, що ОСОБА_3 вчинила кримінальне правопорушення, не відбувши іншого покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2025, суд призначає їй покарання у відповідності до положень ч.1 ст. 71, ч.1 ст.72 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2025.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 не обирався і підстав для його обрання судом не встановлено.

Керуючись ст. 368-370, 373-374, 381-382, ч.1 ст. 394 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1(один) рік.

На підставі статей 71, 72 КК України до покарання за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.06.2025 та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання за сукупністю вироків у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік 10 (десять) днів.

Відповідно до ст. 59-1 КК України в період пробаційного нагляду покласти на ОСОБА_3 такі обов`язки:

- періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання,

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

- виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня постановки її на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку може бути оскаржений в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його отримання до Дніпровського апеляційного суду через Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області з урахуванням особливостей, передбачених частиною 1 статті 394 КПК України.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 КПК України, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1