Справа № 171/348/25
УХВАЛА
26 листопада 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю учасників кримінального провадження:
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
У провадженні Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської областіперебуває вказане кримінальне провадження.
На даний час судовий розгляд у даному кримінальному проваджені не завершений, а строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 спливає 30.11.2025.
Прокурор подала до суду письмове клопотання про продовження застосування обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Дане клопотання обґрунтовується тим, що на даний час продовжують існувати ризики, які були підставою для обрання та продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема, обвинувачений перебуваючи на волі може переховуватись від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілих, вчинити інше кримінальне правопорушення. Інші більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти ризикам, які передбачені ст. 177 КПК України.
У судовому засіданні прокурор підтримала подане клопотання і просила його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_3 заперечував щодо клопотання про продовження йому вказаного запобіжного заходу, просив відмовити у задоволенні клопотання, пославшись на наявність у нього малолітнього сина та дружини та вкотре наголосив, що доказів його причетності до злочинів, у яких він обвинувачується, наразі немає.
Захисник обвинуваченого підтримала думку свого підзахисного, проти задоволення клопотання прокурора заперечила, просила відмовити його задоволенні та застосувати до обвинуваченому більш м`який запобіжний захід. Вважає, що існування зазначених прокурором ризиків жодним доказом не доведено, як і того, що вони на даний час не зменшились.
Суд, вислухавши клопотання прокурора, з`ясувавши думку обвинуваченого та його захисника, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується.
Вирішуючи питання доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_3 під вартою, суд враховує що він обвинувачується у вчинені тяжких злочинів, за які законом передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років. Тобто, розуміючи тяжкість вчинених злочинів, суворість та невідворотність послідуючого покарання, обвинувачений може переховуватись від суду.
Суд також враховує дані про обвинуваченого ОСОБА_3 , який офіційно не працевлаштований, тому немає стабільного джерела доходів. Наявність у ОСОБА_3 родини та малолітнього сина не можливо віднести до тих стримуючих чинників, які могли у повному обсязі мінімізувати ймовірність вчинення обвинуваченим дій, спрямованих на ухилення від можливого покарання.
Щодо ризику незаконного впливу на свідків, частина з них ще не допитана в суді, то також наявні підстави вважати, що продовжує існувати ризик того, що обвинувачений ОСОБА_3 може впливати на них у цьому кримінальному провадженні, оскільки будучи ознайомленим із протоколами допитів встановлених досудовим розслідуванням свідків, обвинуваченому стали відомі як їх персональні дані, так і зміст наданих ними показань
Крім того, суд враховує наявність в обвинуваченого іншої судимості, оскільки згідно з пред`явленим ОСОБА_3 обвинуваченням він вчинив злочини проти власності у період іспитового строку, встановленого вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.12.2023, що підтверджує наявність ризику вчинення іншого кримінальне правопорушення.
З урахуванням вказаних в сукупності обставин, суд приходить до висновку про наявність ризиків, передбачених п.п.1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, на які вказує прокурор.
Крім того, варто зазначити, що КПК України не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
Зазначені обставини свідчать про необхідність ізоляції обвинуваченого ОСОБА_3 задля нівелювання ризиків можливості переховуватися від суду, незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення, що є вагомою підставою вважати, що єдиним дієвим у даному випадку запобіжним заходом, який зможе гарантувати належну процесуальну поведінку обвинуваченого буде саме тримання під вартою.
Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_3 у разі ухвалення обвинувального вироку, підвищену суспільну небезпечність злочину та особи, яка його скоїла, суд вважає, що виключно запобіжний захід у виді тримання під вартою забезпечить виконання покладених на обвинуваченого процесуальних обов`язків та дасть можливість запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Застосувати більш м`які запобіжні заходи до ОСОБА_3 не можливо, оскільки особисте зобов`язання та домашній арешт розраховані, в першу чергу, на сумлінне дотримання обвинуваченим їх умов, в той же час характер і тяжкість злочину у вчинені якого його обвинувачують, та можливе покарання, вчинення обвинуваченим кримінальних правопорушень проти власності в період відбування покарання з випробуванням, вказує на неможливість застосування вказаних запобіжних заходів. Відсутність осіб, які заслуговують на довіру та поручаються за виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а також відсутність у обвинуваченого на цей час офіційного місця роботи та постійного джерела доходів, унеможливлює застосування відносно нього запобіжних заходів у вигляді особистої поруки.
Щодо зазначення обвинуваченим про його непричетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень, то наразі суд не приймає рішення, що стосується доведеності або недоведеності вини обвинуваченого, а лише розглядає заявлене прокурором клопотання. Оцінка всіх доказів, зокрема, що стосуються наявності або відсутності вини ОСОБА_3 у пред`явленому йому обвинуваченні, судом буде надаватися у нарадчій кімнаті під час ухвалення рішення.
Обставин, які б спростовували правомірність подальшого тримання обвинуваченого під вартою судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Враховуючи тяжкість злочинів, обставини кримінального правопорушення, майновий, сімейний стан обвинуваченого, суд прийшов до висновку про необхідність залишення без змін визначеного обвинуваченому ОСОБА_3 мінімального розміру застави у межах 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 60 560 гривень, із покладенням на нього певних обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст. 176-178, 182, 183, 194, 196, 197, 199, 331, 372, 376 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.
Продовжити застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Криворізькій установі виконання покарань (№3)» на час розгляду справи у суді, але не більше ніж на 60 (шістдесят) днів, тобто по 24 січня 2026 року включно.
Визначити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розмір застави, який здатний забезпечити виконання покладених на нього обов`язків, у вигляді 20 (тридцяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок.
Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі визначеному в ухвалі про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом терміну дії цієї ухвали.
У разі внесення застави, покласти на обвинуваченого наступні обов`язки з моменту звільнення з під варти:
1) прибувати до суду за викликом;
2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;
3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
4) утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками з приводу обставин кримінального правопорушення;
5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
6) носити електронний засіб контролю.
Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначається терміном дії цієї ухвали.
У разі внесення застави, уповноваженій службовій особі місця ув`язнення необхідно звільнити обвинуваченого з-під варти та повідомити про це суд.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України і використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави у дохід держави суд вирішує питання про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня проголошення.

Суддя