Справа № 308/7300/25
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03 грудня 2025 року м. Ужгород
Скаргу мотивує тим, що посилаючись на статті 94, 220, 40-1 КПК України, дізнавач не навів жодних конкретних, мотивованих причин для відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_3 . Замість аналізу суті його вимог, посилань на норми матеріального права (ст. 121, 126-1, 384, 146 КК України) та доказів (медичні документи, опис відеоматеріалів), дізнавач обмежився загальними та формальними фразами.
Зазначає, що дізнавач не виконав своїх обов`язків щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин справи, передбачених ст. 94 КПК України, неправильно застосував норми процесуального права, порушивши право ОСОБА_3 як потерпілого.
В судове засідання ОСОБА_3 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи чи про причини неявки в судове засідання не подано.
Дізнавач рішення якого оскаржується, інша уповноважена особа Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи,
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
Дослідивши матеріали поданої скарги з додатками, оцінивши надані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
26.11.2025 року ОСОБА_3 звернувся до дізнавача у данному кримінальному провадженні із клопотанням, в якому просив: Внести до ЄРДР відомості про вчинення ОСОБА_6 кримінальних правопорушень за ст.ст. 121, 384, 126-1, 146 КК України; Провести перевірку викладених фактів: Допитати ОСОБА_7 щодо відтворення відео, фізичного насильства, неправдивих свідчень та передачі паспорту, Вилучити відеоматеріали, надіслані родичам, та записи з камер чи чатів, Призначити судово-медичну експертизу для встановлення тяжкості ушкоджень (ст. 121) та психологічної шкоди (ст. 126-1), Перевірити медичну документацію щодо неправомірної госпіталізації (ст. 146).
26.11.2025 року старшим дізнавачем сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні винесено постанову, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_3 ..
Мотивуючи постанову дізнавач зазначив, що 17.12.2024 року в чергову частину Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшла заява гр. ОСОБА_3 про те, що ОСОБА_5 на думку заявника, порушила недоторканість приватного життя.
26.11.2025 року заявником було подане клопотання до сектору дізнання.
У подальшому, дізнавач у постанові зазначивши норми ст. 220, 94, 2, ч. 1, 4 ст.40-1 КПК України прийшов до висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 .
Згідно з п.7 ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
Відповідно до ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Строки, встановлені ч.1 ст. 304 КПК України, заявником не пропущено.
Що стосується самого предмету поданої скарги, то слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.
Нормами ст. 40-1 КПК України визначено, що дізнавач при здійсненні дізнання наділяється повноваженнями слідчого. Дізнавач несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення дізнання. Дізнавач, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення дізнавача.
Крім того, повноваження слідчого судді при розгляді скарг заявника, потерпілого, його представника чи законного представника, підозрюваного, його захисника чи законного представника, володільця тимчасово вилученого майна на стадії досудового розслідування зводяться до права на зобов`язання сторони кримінального провадження, якою є слідчий, дізнавач або прокурор, вчинити процесуальні дії, як-то розглянути клопотання, проте рішення по суті викладеного приймає слідчий, дізнавач (прокурор) самостійно.
Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне.
Слідчим суддею встановлено, що дізнавачем дотримані вимоги вказаних норм Закону, а саме 26.11.2025 року дізнавачем ОСОБА_4 надано відповідь на клопотання ОСОБА_3 у формі постанови.
Однак встановлено, що постанова дізнавача про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 не відповідає вимогам ч. 5 ст. 110 КПК України, зокрема така не є мотивованою, оскільки зі змісту такої не вбачається з яких підстав дізнавач прийшов до переконання, що у задоволенні поданого клопотання слід відмовити.
Дізнавачем не вжито достатньо заходів для всебічного, повного та неупередженого розгляду клопотання ОСОБА_3 , чим порушено його права як потерпілого, гарантовані КПК України.
Крім цього, зазначена постанова дізнавача не містить оцінки наявності чи відсутності підстав для відмови у задоволенні заявленого клопотання.
Зокрема, не вказує, які саме слідчі та процесуальні дії були проведені для перевірки обставин викладених у клопотанні ОСОБА_3 не надано їм оцінку.
Згідно ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування, може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання припинити дію, зобов`язання вчинити певну дію, відмову у задоволенні скарги.
Враховуючи наведене, з метою об`єктивності та повноти, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні підстави для повторного розгляду дізнавачем клопотання ОСОБА_3 .
За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що подана скарга є підставною, а тому підлягає до часткового задоволення, зокрема в частині скасування оскаржуваної постанови.
Разом з тим, що стосується вимог скарги ОСОБА_3 в частині визнати клопотання ОСОБА_3 від 26.11.2025 підлягаючим розгляду по суті, слідчий суддя вважає, що такі до задоволення не підлягають, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.
Крім того, обовязок розгляду дізнавачем клопотань під час досудового розслідування, в тому числі потрепілого, встановлений нормами ст. 220 КПК України, і немає підстав для додаткового визнання слідчим суддею його таким, що підлягає розгляду по суті.
Завданням слідчого судді, відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.
Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою, яка передбачає, в тому числі, чіткий розподіл повноважень і недопустимість заміщення слідчим суддею, як і судом, функцій органів державного обвинувачення та досудового розслідування (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04 квітня 2019 року у провадженні №11-945сап18).
Керуючись ст. 303, 304, 305, 309 КПК України, слідчий суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
Постанову старшого дізнавача сектору дізнання Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 від 26 листопада 2025 року про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_3 від 26 листопада 2025 року скасувати.
У решті вимог скарги відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1