Справа № 184/827/25
Номер провадження 1-кп/184/131/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 рокум. Покров

Покровський міський суд Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3

обвинувачений ОСОБА_4

потерпілий ОСОБА_5 (відсутній)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Покрові кримінальне провадження внесене 11.03.2025 в ЄРДР за № 0000104 від за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Орджонікідзе (Покров), Дніпропетровської області, громадянин України, українець, не одружений, освіта середня-спеціальна, не працює та не навчається, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

09.03.2025 приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходився біля будинку № 32 по вулиці Центральна в місті Покров Дніпропетровської області разом зі своїми знайомими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , де вони вживали алкогольні напої. В той же день та час, в ході вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виник словесний конфлікт, під час якого на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин у ОСОБА_4 виник злочинний намір, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 .

В цей же день та час, ОСОБА_4 знаходячись там же, з метою реалізації свого злочинного наміру, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в порушення вимог ст. 28 Конституції України, згідно якої кожен має право на повагу до його гідності, умисно наніс ОСОБА_5 два удари правим кулаком в область щелепи зліва. Вказаними навмисними діями ОСОБА_4 заподіяв потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді двобічного закритого перелому нижньої щелепи, посттравматичного остеомієліту нижньої щелепи, ускладненого підщелепною флегмоною, які згідно висновку експерта № 338 від 16.04.2025 відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за ознакою тривалого розладу здоров`я більше 21 доби (строк зростання кісткової тканини більше 21 доби) (згідно пункту 2.2.2 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень).

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному злочині визнав повністю, та підтвердив час, місце та обставини вчинення кримінального правопорушення, і показав, що 9 10 березня 2025 року біля 18 19 годині у дворі багатоповерхівки будинку де розташований магазин «Оскар», він разом з однокласниками ОСОБА_6 та ОСОБА_5 розпили пляшку коньяку. Він посварився та побився з ОСОБА_5 , який висловлювався на нього нецензурною лайкою, а обвинувачений завдав 2 удари кулаком в щелепу потерпілого, ОСОБА_6 їх розборонив та потерпілий пішов додому. Через два дні від поліції він дізнався про спричинені тілесні ушкодження потерпілому. Він згоден з висновками експерта щодо нанесених тілесних ушкоджень потерпілому. Згодом вони примирилися. Просив вибачення та суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, призначення покарання залишив на розсуд суду.

Суд визнає показання обвинуваченого ОСОБА_4 правдивими і достовірними, оскільки вони об`єктивно і в достатній мірі відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченим злочину, підстав для самообмови судом не встановлено.

Переконавшись, що всі учасники судового провадження вірно розуміють зміст фактичних обставин провадження, сумніви в добровільності їх позицій відсутні, роз`яснивши учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржити такі обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, що характеризують його особу, проти чого учасники судового провадження прокурор та обвинувачений не заперечували.

З огляду на викладене, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я потерпілого ОСОБА_5 .

Відповідно до статті 65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує тяжкість скоєного злочину вчинений не тяжкий злочин, так і особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше в порядку ст. 89 КК України не судимий, не перебуває на обліку у нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується нейтрально, за місцем військової служби характеризувався позитивно, а потім негативну у зв`язку з перебуванням у СЗЧ, не працює, за змістом наданої органом пробації досудової доповіді виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства можливе.

Обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_4 , відповідно до ст. 66, 67 КК України, судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у розмірі в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за скоєне, у вигляді обмеження волі у мінімальному розмірі. При призначенні покарання у вигляді обмеження волі, враховуючи тяжкість злочину, відсутність тяжких наслідків від злочину, особу обвинуваченого, обставини справи, поведінки обвинуваченого після скоєного злочину, визнання своєї вини та спричиненої шкоди, відсутність обтяжуючих обставин справи, матеріального становища обвинуваченого, який не працює, висновку органу пробації, який допускає виконання покарання у громаді, позицію прокурора, який просив призначити покарання обвинуваченому у вигляді обмеження волі з застосуванням ст. 75 КК України, тобто з іспитовим строком, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без відбування основного покарання за вчинений злочин, оскільки він не представляє великої суспільної небезпеки, а тому суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням в порядку ст. 75 КК України.

У відповідності до ч. 1 ст. 76 КК України на обвинуваченого ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Також, у відповідності до ч. 3 ст. 76 КК України, суд вважає за можливе покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та виконати заходи, передбачені апробаційною програмою.

Суд вважає, що такий вид покарання буде необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження інших злочинів і буде сприяти меті покарання.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази та судові витрати відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого частиною 1 статті 122 КК України та призначити йому покарання за частиною 1 статті 122 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі статей 75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконати заходи, передбачені пробаційною програмою.

До набрання чинності вироком суду ОСОБА_4 запобіжний захід не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Покровський міський суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя Покровського міського суду ОСОБА_1