ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року Індустріальний районний суд міста Дніпра у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в режимі відеоконферензв`язку кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000089 від 10.01.2021 року, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Ясинувата Донецької області, громадянина України, із вищою освітою, не одруженого, раніше не судимого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого 289 ч. 1 КК України,

за участі: прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 10.01.2021 приблизно о 01 год. 30 хв. перебував разом з ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншою особою, знаходилися біля будинку № 7 по вулиці Південній у м. Краматорську Донецької області, де в той час проїжджав автомобіль «Volkswagen Caddy» білого кольору, р.н. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_9 під керуванням ОСОБА_14 .

Під час руху вказаного автомобілю у ОСОБА_9 виник конфлікт з ОСОБА_15 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та іншою особою, в ході якого пасажири ОСОБА_9 , ОСОБА_16 та водій ОСОБА_14 вийшли з салону автомобілю та перебували поряд з ним.

В цей момент у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen Caddy» білого кольору, р.н. НОМЕР_2 який належить на праві приватної волосності ОСОБА_9 .

Того ж дня, приблизно о 01 год. 40 хв. ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння транспортним засобом, скориставшись тимчасовою відсутністю водія транспортного засобу за кермом, підійшов до водійської двері автомобіля «Volkswagen Caddy» білого кольору, р.н. НОМЕР_2 яка була незамкнена, відчинив її після чого, проник у салон вказаного автомобілю. Перебуваючи у салоні вищезазначеного автомобіля ОСОБА_5 за допомогою ключа, який знаходився в замку запалення, запустив двигун даного автомобіля та зрушив його з місця, а саме виїхав за територію подвір`я будинку АДРЕСА_2 та в подальшому приїхав до перехрестя вулиць О. Вишні та Чернишевського у м. Краматорську де і залишив вказаний автомобіль, тим самим умисно, незаконно, заволодів транспортним засобом - автомобілем «Volkswagen Caddy» білого кольору, р.н. НОМЕР_2 вартістю 325586 гривень 98 копійок, який належить потерпілому ОСОБА_9 .

Таким чином, дії обвинуваченого ОСОБА_5 виразилися у незаконному заволодінні транспортним засобом, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України.

У судовому засіданні при допиті обвинуваченого, ОСОБА_5 свою провину у незаконному заволодіння транспортним засобом не визнав та пояснив, що 10.01.2021 року у нічний час, разом з малознайомим ОСОБА_13 , ОСОБА_12 і ще одним хлопцем, ім`я якого не пам`ятає, повертались додому з кафе «Ріо» у місті Краматорську. ОСОБА_13 зупинився під деревом, щоб справити природну потребу, коли біля нього зупинився автомобіль «Volkswagen Caddy». ОСОБА_5 почув, як ОСОБА_13 відповів водію зазначеного автомобіля їхати далі своєю дорогою, але водій перегородив дорогу та між ними почався конфлікт. Потім ОСОБА_5 побачив, як з автомобіля з`явилася рука, яка тримала пістолет і почув звук схожий на постріл. ОСОБА_13 почав заламувати руку з пістолетом і намагався вирвати пістолет з рук ОСОБА_9 . В цей час з автомобіля вийшов ОСОБА_16 , який перебував на пасажирському сидінні автомобіля і ОСОБА_9 вибіг з автомобіля і почав кричати, що всіх перестріляє та поводив себе агресивно. ОСОБА_5 разом з іншими хлопцями злякались, і ОСОБА_12 почав викликати поліцію. ОСОБА_5 і ОСОБА_12 побігли у двір будинків, а ОСОБА_13 наздогнали та побили ОСОБА_9 разом з ОСОБА_16 . Обвинувачений ОСОБА_5 стверджував у суді, що за кермо автомобіля ОСОБА_9 не сідав, двигун не запускав і не заволодівав транспортним засобом.

Незважаючи на невизнання своєї провини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винність у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України підтверджується доказами, які надані прокурором та безпосередньо дослідженими судом під час судового розгляду кримінального провадження.

Так, потерпілий ОСОБА_9 стверджував у суді, що з обвинуваченим ОСОБА_5 до січня 2021 року не був знайомий, ніяких відносин не мав, причин оговорювати його не має. 10.01.2021 року близько о 01.30 годин їхали на автомобілі«Volkswagen Caddy» разом з дружиною ОСОБА_17 , яка була за кермом, по вул. Південна у м. Краматорську, перед автомобілем йшли четверо хлопців. Хлопці тримали в руках пляшки зі спиртними напоями, а саме з коньяком, деякі справляли нужду на дорозі, поводили себе агресивно. Дружина ОСОБА_17 , яка перебувала за кермом, посигналила і відкрила вікно, на що чоловіки повідомили, що ця дорога для пішоходів. ОСОБА_9 почув гуркіт по автомобілю і вийшов з нього та побачив, що обвинувачений ОСОБА_5 б`є ногами машину по ліхтарям, та розбив задні ліхтарі. Тоді, ОСОБА_9 відштовхнув ОСОБА_5 від автомобіля, а в цей час з автомобіля вийшла дружина ОСОБА_17 , якій ОСОБА_9 сказав, щоб вона тікала додому, і ОСОБА_17 побігла додому. ОСОБА_5 сів у автомобіль на водійське сидіння і поїхав. ОСОБА_9 почав бігти за автомобілем, щоб наздогнати його, але потім зрозумів, що не наздожене його. Троє хлопців, які були разом з ОСОБА_5 втекли з місця вчинення злочину, але одного хлопця вдалось наздогнати та затримати і викликали поліцію. Коли приїхали співробітники поліції, всі сіли до них в автомобіль і вони по рації передали, що автомобіль виявили на вулиці Південна у місті Краматорську.

Свідок ОСОБА_18 суду повідомив, що 10.01.2021 року у нічний період доби перебував на зміні та надійшло орієнтування про угон автомобіля «Volkswagen Caddy». Під`їхавши на місце виклику, ОСОБА_18 побачив, що людям надається допомога та поїхав разом з іншим поліцейським шукати автомобіль. Транспортний засіб «Volkswagen Caddy» знайшли неподалік вул. Південна у провулку, біля автомобіля нікого не було, візуально автомобіль був не пошкоджений.

Свідок ОСОБА_19 суду повідомив, що 10.01.2021 року у нічний час був в екіпажі, отримали виклик про угон транспортного засобу. Приїхавши на місце скоєння злочину, побачили там потерпілого ОСОБА_9 та ще двох хлопців, які були знайомими потерпілого. Власник транспортного засобу повідомив, що на вул. Південній викрали автомобіль, яким керувала його дружина. Приблизно через півтори години автомобіль відшукали.

Пізніше, через 3 години ОСОБА_19 відбирав заяву про погрозу пістолетом, чоловік повідомив, що він разом з друзями йшов додому та з власником автомобіля сталася сутичка в ході якої, власник транспортного засобу почав погрожувати пістолетом.

Свідок ОСОБА_16 суду повідомив, що з обвинуваченим ОСОБА_5 особисто не знайомий. З потерпілим знайомий, є сусідами з ОСОБА_9 10.01.2021 року вночі вертався додому з гаражу. Біля будинку №7 по вул. Південній стояв автомобіль «Volkswagen Caddy», ОСОБА_16 підійшов ближче до автомобіля, привітався з ОСОБА_9 , потім сіли в автомобіль і почали рух. Через 50 метрів побачили групу чоловіків, які справляли нужду на дорозі, жінка ОСОБА_9 , яка керувала автомобілем, посигналила їм, на що ОСОБА_5 , який стояв на дорозі, підійшов до відкритого вікна і почав ображати жінку потерпілого. ОСОБА_9 разом з ОСОБА_16 вийшли з автомобіля. ОСОБА_5 почав штовхати ОСОБА_9 , потім підійшли ще хлопці, ОСОБА_16 побачив як ОСОБА_5 почав бити по автомобілю. Інші хлопці почали відволікати ОСОБА_9 , а в цей час ОСОБА_5 сів в автомобіль «Volkswagen Caddy», і поїхав. Чоловіки, які були разом з ОСОБА_5 почали тікати, одного з них затримали, бо він впав, після чого викликали поліцію.

Свідок захисту ОСОБА_12 суду повідомив, що з ОСОБА_5 малознайомий, бачив декілька разів. 10.01.2021 року був конфлікт з чоловіками, які під`їхали на машині. ОСОБА_12 побачив у чоловіків вогнепальну зброю, як тільки вони вийшли з машини і він одразу почав телефонувати на 102. Йому чоловіки, які вийшли з автомобіля, нанесли удари, а потім ці ж чоловіки побили ОСОБА_13 . Де в цей час перебував ОСОБА_5 свідок не бачив і після події з ним не спілкувався, також не міг зазначити у суді особу, яка заволоділа транспортним засобом.

Також судом було досліджено письмові докази, які надані прокурором.

Відповідно до проколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 10 січня 2021 року, потерпілий ОСОБА_9 звернувся з заявою про притягнення до кримінальної відповідальності невідомих осіб, які заволоділи його транспортним засобом, а саме автомобілем «Volkswagen Caddy» н/з НОМЕР_1 білого кольору, чим спричинили й ому майнову шкоду.

Відповідно до протоколу огляду місця події від 10.01.2021 року з фото таблицею до нього, було оглянуто ділянку місцевості на перехресті вул. О.Вишні та вул. Чернишевського в м. Краматорську, де виявлено автомобіль білого кольору Volkswagen Caddy н/з НОМЕР_1 , автомобіль має пошкодження на задніх ліхтарях у вигляді сколів, шкіряний чорний гаманець, в якому знаходяться документи на ім`я ОСОБА_9 .

Як слідує із протоколу пред`явлення особи для впізнання від 25.02.2021 року за участю потерпілого ОСОБА_9 , останній впізнав ОСОБА_5 , як особу, яка о 02.00 годин 10.01.2021 року біля будинку №7 по вул. Південній у м. Краматорськ, зупинила автомобіль ОСОБА_9 , на якому їхала його дружина і після чого ОСОБА_5 заволодів транспортним засобом та поїхав з місця вчинення злочину.

Постановою від 20 січня 2021 року визнано речовим доказом автомобіль білого кольору «Volkswagen Caddy» н/з НОМЕР_1 , який передано на зберігання власнику ОСОБА_9 .

Згідно з висновку судової автотоварозначної експертизи №680 від 11.03.2021, залишкова вартість, з урахуванням зносу, на момент скоєння злочину, тобто на 10.01.2021 року транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Caddy» білого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 у стані та з пробігом на момент огляду, становила 325586,98грн. (триста двадцять п`ять тисяч п`ятсот вісімдесят шість грн. 98коп.).

Суд, безпосередньо дослідивши письмові докази по кримінальному провадженню, доводи захисника ОСОБА_11 в частині визнання недопустимими доказами, які були надані стороною обвинувачення, вважає необґрунтованими з наступних підстав.

У відповідності до ст.84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Статтею 87 КПК України визначено недопустимість доказів, отриманих внаслідок істотного порушення прав та свобод людини і встановлено: Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Відповідно до ст. 94 КПК України, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Крім того, суд зазначає, що вирішуючи питання про застосування правил ст. 87 КПК України до наданих сторонами доказів, слід виходити з того, що ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті (правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 08.10.2019 р. в справі № 639/8329/14-к, від 01.12.2021 р. у справі № 501/740/18).

Що стосується доводів захисника ОСОБА_11 про те, що протокол огляду місця події, протокол впізнання особи, слідчий експеримент з потерпілою стороною фіксували обставини, які відбулись вже після того, як був знайдений автомобіль потерпілого та проведенням слідчих, процесуальних дій не було встановлено жодного доказу перебування ОСОБА_5 в салоні автомобіля; експертне дослідження лише встановлює вартість спричиненої шкоди та не доводить участь ОСОБА_5 у заволодінні автомобілем потерпілого, судом не можуть бути прийняти до уваги, оскільки становлять суб`єктивну думку захисника на досліджені судом докази, які надані стороною обвинувачення та жодним чином не доводять невинність обвинуваченого ОСОБА_5 у заволодінні автомобілем потерпілого ОСОБА_9 .

На думку суду, коли сторона вимагає визнати певні докази недопустимими посилаючись на порушення, допущене під час кримінального провадження, вона має обґрунтувати не лише наявність такого порушення, але й переконати, що воно істотно позначилося на можливостях сторони відстоювати свою позицію у справі і це не було виправлено в ході кримінального провадження. Для цього сторона, крім іншого, має продемонструвати, що вона під час кримінального провадження вжила заходів у межах процесуальних можливостей, наданих їй кримінальним процесуальним законодавством, для виправлення ситуації, що склалася внаслідок стверджуваного порушення, і скористалася можливостями, наданими їй іншою стороною та/або судом.

Під незаконним заволодінням транспортним засобом (ст. 289 КК) слід розуміти умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо.

Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цей злочин визнається закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запуску двигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.

Незаконне заволодіння транспортним засобом означає, що винна особа не має права використовувати транспортний засіб для поїздки на ньому. Суб`єктивна сторона злочину характеризується лише умисною формою вини у вигляді прямого умислу. При незаконному заволодінні транспортним засобом винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння та бажає його вчинити. Мотив і мета цього злочину можуть бути різноманітними і на кваліфікацію не впливають, але підлягають обов`язковому з`ясуванню для визначення способу вчинення злочину та призначення покарання.

При цьому оцінюючи в сукупності зібрані та досліджені докази, суд зазначає, що сторона захисту не навела жодної обставини, на підставі якої можна було б піддати сумніву докази, які надані стороною обвинувачення, на підтвердження вини ОСОБА_5 .

У судовому засіданні судом у повному обсязі було досліджено усі надані стороною обвинувачення докази та документи та під час цього дослідження судом не встановлено їх очевидну недопустимість.

Всі докази на підтвердження вказаних обставин оцінені судом, як кожен окремо, так і в своїй сукупності. Вказані докази передбачені як джерела доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально процесуальним законодавством.

В суду немає підстав сумніватися в достовірності та правдивості показів потерпілого ОСОБА_9 , свідка ОСОБА_16 , які були безпосередніми свідками заволодіння обвинуваченим ОСОБА_5 автомобілем, оскільки вони не мають підстав обмовляти обвинуваченого, попереджені про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивих показів та їх покази є послідовними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими дослідженими доказами.

Належними і допустимими доказами суд визнає досліджені в судовому засіданні та деталізовані у вироку протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події, протокол проведення слідчого експерименту, протокол пред`явлення особи для впізнання. Таке рішення суд приймає, з урахуванням того, що вони складені відповідно до приписів КПК України.

Досліджений в судовому засіданні висновок автотоварозначної експертизи, суд вважає достовірним і покладає його в обґрунтування вироку, беручи до уваги складання його кваліфікованим, компетентним і не зацікавленим у справі експертом та узгодженістю з сукупністю інших доказів по справі.

Сукупність всіх досліджених доказів достатньо доводить спрямованість дій обвинуваченого на незаконне заволодіння транспортним засобом, тобто скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.289 КК України, оскільки вони повністю узгоджуються між собою та обставинами кримінального провадження.

Таким чином, винність обвинуваченої ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченому саме ч. 1 ст. 289 КК України повністю підтверджується письмовими доказами наданими прокурором у судовому засіданні та показами потерпілого і свідків, отриманими безпосередньо судом в ході судового розгляду, які узгоджуються між собою.

Досліджені в судовому засіданні докази суд вважає належними, оскільки вони стосуються обставин скоєного злочину і мають значення для кримінального провадження; допустимими, оскільки не встановлено порушень норм кримінально-процесуального закону під час їх збирання, а також достовірними, оскільки вони не суперечать один одному, доповнюють один одного та такі, що беззаперечно підтверджують винність обвинуваченого ОСОБА_5 .

Судом критично оцінюються показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він не сідав за кермо автомобіля ОСОБА_9 та не заволодів транспортним засобом потерпілого, оскільки вони суперечать дослідженим доказам у кримінальному провадженні, не відповідають обставинам, встановленим під час судового розгляду, такі показання обвинуваченого суд розцінює як намагання уникнути відповідальності за фактично вчинений ним злочин.

При обранні виду та розміру покарання, суд приймає до уваги ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення. Відповідно до ст.12 КК України, злочин передбачений ч.1 ст.289 КК України, є нетяжким злочином.

Згідно ч.2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Слід зазначити, що при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного обвинуваченого, який визнається винним у вчиненні кримінального правопорушення, суди мають суворо дотримуватись вимог ст. 65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_5 на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, є особою раніше не судимою, не має на утриманні малолітніх та непрацездатних осіб.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання судом не встановлено.

Визначаючи вид та розмір покарання, суд керується положеннями ст.50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі, з врахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, позиції сторони обвинувачення, захисту висловлену під час судових дебатів, в межах санкції ч.1 ст.289 КК України.

Суд вважає, що дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 289 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з дня його фактичного затримання, після набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави кошти за рахунок проведення експертизи у розмірі 817, 25 гривень, 1372,88 гривень.

Речовий доказ - автомобіль «Volkswagen Caddy» білого кольору, н/з НОМЕР_1 , що знаходиться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_9 - залишити потерпілому, як власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до судової палати з кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення, а особою, відносно якої винесено обвинувальний вирок, у той же строк з дня врученя копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуюча: ОСОБА_1