У Х В А Л А

Іменем України

29 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді: ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання: ОСОБА_2

за участю:

заявника скарги: ОСОБА_3 ,

прокурора: ОСОБА_4 ,

слідчого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність та неправомірні дії слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 , а також уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 25.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 113 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність та неправомірні дії слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 , а також уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 25.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 113 КК України.

Скарга мотивована тим, що на досудовому розслідуванні УСБУ у Вінницькій області перебуває кримінальне провадження №0000169 від 25.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 113 КК України.

06.10.2025 ОСОБА_3 , перед проведенням його допиту, подано слідчому два письмових клопотання: про визнання його потерпілим та відсторонення ОСОБА_6 від посади керівника Вінницького НДЕКЦ МВС.

Однак, слідчий ОСОБА_5 усно відмовив у розгляді клопотань, посилаючись на те, що ОСОБА_3 являється заявником, а питання відсторонення від посади належить до компетенції прокурора.

В подальшому, 06.10.2025 ОСОБА_3 отримав електронною поштою відповідь від слідчого ОСОБА_5 , де зазначено, що він є заявником та допитувався як свідок, проте клопотання про потерпілого та відсторонення керівника не розглянуто.

09.10.2025 ОСОБА_3 направив службову заяву до керівника УСБУ у Вінницькій області (вх. №505/12) щодо недопустимості перекваліфікації злочину та збереження підслідності у СБУ.

13.10.2025 ОСОБА_3 отримав відповідь №53/6/1/7-1533 від слідчого ОСОБА_5 , який самовільно розглянув службову заяву, адресовану керівнику, не мав повноважень відповідати від імені керівництва та фактично підміняв керівника, надаючи роз`яснення, що виходять за межі його компетенції.

07.10.2025 ОСОБА_3 направив офіційне електронне звернення до Центрального апарату СБУ, однак відповідь на нього надано слідчим ОСОБА_5 , що свідчить про самовільне втручання у кореспонденцію та перевищення повноважень.

На думку заявника скарги, ці дії слідчого ОСОБА_5 створюють ознаки: незаконного втручання у службову кореспонденцію (ст. 163 КК України); перевищення службових повноважень (ст. 365 КК України); зловживання владою (ст. 364 КК України); порушення недоторканності приватного життя (ст. 182 КК України).

Також, на думку заявника скарги:

- дії слідчого суперечать ст. 36, 218 КПК України (питання підслідності та розгляду звернень вирішуються керівником або прокурором), ст. 303 КПК України (бездіяльність слідчого підлягає судовому оскарженню), ст. 110, 133, 135 КПК України (рішення слідчого оформлюється постановою), а також ст. 56 та 214 КПК України (процесуальні гарантії заявника).

- під час цього процесу мав місце серйозний конфлікт інтересів та упередженість місцевої прокуратури та УСБУ у Вінницькій області, оскільки Вінницький НДЕКЦ МВС, керівником якого є ОСОБА_6 , проводить експертизи для прокуратури та УСБУ.

З огляду на наведене вище, з посиланням на положення статей 36, 55, 110, 218, 220, 303 КПК України, ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в якій просив:

1. Визнати бездіяльність та неправомірні дії слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 щодо:

- невинесення постанов за клопотаннями про визнання ОСОБА_3 потерпілим та відсторонення ОСОБА_6 ;

- самовільного визначення статусу ОСОБА_3 як заявника;

- порушення порядку офіційної комунікації (перехоплення електронних звернень до Центрального апарату СБУ та службової заяви до керівника УСБУ);

- незаконне втручання у службову кореспонденцію;

- перевищення службових повноважень;

- зловживання владою.

2. Зобов`язати прокурора Вінницької області або уповноваженого прокурора Офісу Генерального прокурора:

- задовольнити клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим;

- задовольнити клопотання ОСОБА_3 про відсторонення ОСОБА_6 від виконання обов`язків керівника Вінницького НДЕКЦ МВС з попереднім оголошенням підозри;

- забезпечити належний процесуальний контроль за діями слідчого у зв`язку з конфліктом інтересів та упередженістю місцевої прокуратури та УСБУ.

3. Зобов`язати суд або прокурора:

- передати кримінальне провадження №0000169 до Центрального апарату СБУ для забезпечення неупередженого досудового розслідування;

- направити копію ухвали до Генеральної прокуратури України для контролю за дотриманням законності та перевірки конфлікту інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_3 повністю підтримав заявлені в скарзі вимоги та просив задовольнити скаргу з наведених у ній підстав.

Слідчий УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, зазначивши, що клопотання (заява) ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та відсторонення ОСОБА_6 від посади керівника Вінницького НДЕКЦ МВС слідчим розглянуто та прийнято рішення про відмову в задоволенні клопотання, яке надіслано електронною поштою заявнику, а решта вимог не підлягають розгляду судом.

Прокурор відділу Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на те, що вимоги, які заявником спрямовано до прокурора уже фактично розглянуто слідчим та ним прийнято рішення про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у даному кримінальному провадженні та про відмову у відстороненні ОСОБА_6 від посади керівника Вінницького НДЕКЦ МВС. На думку прокурора, оскільки рішення слідчого не скасовано, воно є чинним, та підстав для розгляду таких клопотань прокурором, на даний час, немає.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення заявника скарги, слідчого та прокурора, дослідивши матеріали скарги та оглянувши матеріли кримінального провадження №0000169, дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення скарги, з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, слідчим відділом УСБУ у Вінницькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000169 від 25.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 113 КК України.

Внесенню відомостей до ЄРДР передувало те, що ухвалою Вінницького апеляційного суду від 19.09.2025 (справа №127/25371/25) задоволено скаргу ОСОБА_3 та зобов`язано уповноважених осіб УСБ України у Вінницькій області внести до Єдиного реєстру досудового розслідування відомості про вчинене кримінальне правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 11.08.2025.

З витягів з ЄДРД від 29.09.2025 №0000169, №0000170 та №0000171 слідує, що відомості внесені на виконання ухвали Вінницького апеляційного суду від 19.09.2025 (справа №127/25371/25) за заявою ОСОБА_3 від 11.08.2025, у якій зазначено, що керівництво ДНДЕКЦ МВС та Вінницького НДЕКЦ МВС України умисно уповільнює процес ідентифікації загиблих воїнів ЗСУ, чим, на думку заявника, вчиняє злочини, передбачені ст. 109, 111, 113 КК України.

Попередня кваліфікація кримінальних правопорушень визначена за ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 113 КК України.

Постановами начальника 2 відділення слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області підполковника юстиції ОСОБА_7 від 25.09.2025 визначено групу слідчих у кримінальних провадженнях №0000169, №0000170 та №0000171 та старшим слідчої групи, який керуватиме діями інших слідчих, визначено слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області майора юстиції ОСОБА_5 .

Постановою заступника керівника Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_8 від 25.09.2025 визначено групу прокурорів для здійснення повноважень прокурорів у кримінальному провадженні №0000169 та старшим групи прокурорів призначено прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 .

Постановою прокурора відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_4 від 26.09.2025 матеріали досудових розслідувань у кримінальних провадженнях №0000169 від 25.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України, №0000170 від 25.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та №0000171 від 25.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 109 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження, якому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань присвоєно номер - №0000169.

06.10.2025 ОСОБА_3 звернувся до слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 з клопотанням про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні та про відсторонення ОСОБА_6 від посади керівника Вінницького НДЕКЦ МВС.

Вказаним клопотанням ОСОБА_3 просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні №0000169, оскільки він піддається постійному тиску з боку ОСОБА_6 та керівництва ДНДЕКЦ МВС, що виражається у погрозах життю та залякуваннях.

Крім того, ОСОБА_3 просив порушити питання відсторонення керівника Вінницького НДЕКЦ МВС від посади на період досудового розслідування.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження №0000169, 09 жовтня 2025 року слідчим слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 прийнято рішення у формі постанови про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_3 .

Постанова слідчого мотивована тим, що:

- потерпілим у кримінальному провадженні не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику певної частини суспільства, а будь-яких відомостей щодо завдання ОСОБА_3 фізичної чи майнової шкоди не надано, відтак вимоги клопотання про визнання потерпілим не підлягають задоволенню;

- клопотання про відсторонення від посади на час досудового розслідування начальника Вінницького НДЕКЦ МВС ОСОБА_6 не підлягають розгляду та задоволенню, оскільки ОСОБА_3 являється заявником та допитаний в якості свідка у даному кримінальному провадженні, та відповідно до положень статті 60 КПК України не наділений правом клопотати про проведення заходів забезпечення кримінального провадження, яким є відсторонення від посади. Крім того, відсторонення від посади може бути здійснено, щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, однак на даний час у кримінальному провадженні про підозру жодні особі не повідомлялося.

З матеріалів кримінального провадження №0000169 також вбачається, що постанова слідчого від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання 09.10.2025 о 17:45 год. була надіслана ОСОБА_3 на його електронну адресу.

Також з матеріалів кримінального провадження №0000169 слідчим суддею встановлено, що 09.10.2025 ОСОБА_3 направив «службову заяву» до керівника УСБУ у Вінницькій області (вх. №505/12), в якій просив:

- забезпечити подальше розслідування кримінального провадження №0000169 УСБУ у Вінницькій області або іншим територіальним підрозділом СБ України;

- не допускати перекваліфікації злочинів на менш тяжкі або їх передачі до інших органів.

Листом від 13.10.2025 №53/6/1/7-1533, за підписом слідчого ОСОБА_5 , ОСОБА_3 поінформовано, що він являється заявником та свідком у даному кримінальному провадженні, та відповідно до положень статей 60, 66 КПК України не має права звертатися з відповідними клопотаннями, а прийняття рішення про передачу кримінального провадження до іншого органу досудового розслідування відносить до повноважень органів прокуратури.

Також в матеріалах кримінального провадження наявне електронне звернення ОСОБА_3 від 28.09.2025 до Центрального апарату СБУ, щодо передачі кримінального провадження на розслідування до центрального апарату СБУ та ініціювання питання відсторонення від посади на час досудового розслідування керівника Вінницького НДЕКЦ МВС ОСОБА_6 .

Вказане звернення було перенаправлено до УСБУ у Вінницькій області та листом від 30.09.2025 №53/6/1/7-1405, за підписом слідчого ОСОБА_5 , ОСОБА_3 повідомлено, що він не являється будь-якою зі сторін кримінального провадження, хто має право подавати клопотання про проведення будь-яких процесуальних дій.

Надаючи оцінку обґрунтованості вимог скарги, в частині рішень, дій та бездіяльності слідчого ОСОБА_5 , слідчим суддею враховуються наступне.

З матеріалів поданої скарги та пояснень ОСОБА_3 в судовому засіданні слідчим суддею встановлено, що оскаржуючи дії чи бездіяльність слідчого ОСОБА_3 просив визнати бездіяльність та неправомірні дії слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 щодо:

- невинесення постанов за клопотаннями про визнання ОСОБА_3 потерпілим та відсторонення ОСОБА_6 ;

- самовільного визначення статусу ОСОБА_3 як заявника;

- порушення порядку офіційної комунікації (перехоплення електронних звернень до Центрального апарату СБУ та службової заяви до керівника УСБУ);

- незаконне втручання у службову кореспонденцію;

- перевищення службових повноважень;

- зловживання владою.

При цьому, як у самій скарзі, так і в судовому засіданні ОСОБА_3 зазначав, що він звертався до слідчого з клопотанням про визнання його потерпілим та відсторонення ОСОБА_6 від посади, однак слідчим усно відмовлено в задоволенні його клопотання, будь-яких письмових рішень слідчого ОСОБА_3 не отримував.

Положеннями статті 220 КПК України передбачено, що клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Проте, як встановлено судом при дослідженні матеріалів кримінального провадження №0000169, 09 жовтня 2025 року слідчим слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 прийнято рішення у формі постанови про відмову у задоволенні вищевказаного клопотання ОСОБА_3 .

Постанова слідчого мотивована тим, що:

- потерпілим у кримінальному провадженні не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику певної частини суспільства, а бідь-яких відомостей щодо завдання ОСОБА_3 фізичної чи майнової шкоди не надано, відтак вимоги клопотання про визнання потерпілим не підлягають задоволенню;

- клопотання про відсторонення від посади на час досудового розслідування начальника Вінницького НДЕКЦ МВС ОСОБА_6 не підлягають розгляду та задоволенню, оскільки ОСОБА_3 являється заявником та допитаний в якості свідка у даному кримінальному провадженні, та відповідно до положень статті 60 КПК України не наділений правом клопотати про проведення заходів забезпечення кримінального провадження, яким є відсторонення від посади. Крім того, відсторонення від посади може бути здійснено, щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, однак на даний час у кримінальному провадженні про підозру жодні особі не повідомлялося.

Таким чином, вимоги скарги в частині бездіяльності слідчого, щодо невинесення постанов за клопотаннями про визнання ОСОБА_3 потерпілим та відсторонення ОСОБА_6 від посади є безпідставними, оскільки такі вимоги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги, а навпаки спростовуються матеріалами кримінального провадження.

При цьому, та обставина чи отримав ОСОБА_3 вищевказану постанову слідчого, в контексті його вимог зазначених у скарзі (бездіяльність щодо невинесення постанов), не має правового значення, оскільки наявність чи відсутність такої обставини не спростовує того, що клопотання ОСОБА_3 розглянуто у строки встановлені законом та прийнято рішення про відмову в його задоволенні.

При цьому законність та обгрунтованість постанови слідчого не є предметом оскарження у даній справі та не є предметом дослідження слідчим суддею.

Аналізуючи інші вимоги ОСОБА_3 , в частині дій та/або бездіяльності слідчого (ініціювання відсторонення ОСОБА_6 від посади, самовільне визначення статусу ОСОБА_3 як заявника, порушення порядку офіційної комунікації (перехоплення електронних звернень до Центрального апарату СБУ та службової заяви до керівника УСБУ), незаконне втручання у службову кореспонденцію; перевищення службових повноважень; зловживання владою), слідчий суддя вважає такі вимоги також безпідставними, з огляду на таке.

Як уже зазначалося, відповідно до статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Вищевказана процесуальна норма чітко передбачає суб`єктів, які вправі звертатись до слідчого чи прокурора з відповідними клопотаннями, а саме:

- сторона захисту;

- потерпілий і його представник чи законний представник;

- представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Як встановлено судом, відомості до ЄДРД у кримінальних провадженнях №0000169, №0000170 та №0000171, які об`єднано, внесені на виконання ухвали Вінницького апеляційного суду від 19.09.2025 (справа №127/25371/25) за заявою ОСОБА_3 від 11.08.2025, у якій зазначено, що керівництво ДНДЕКЦ МВС та Вінницького НДЕКЦ МВС України умисно уповільнює процес ідентифікації загиблих воїнів ЗСУ, чим, на думку заявника, вчиняє злочини, передбачені ст. 109, 111, 113 КК України.

При цьому, постановою слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 від 09.10.2025 відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні його клопотання про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000169

Отже, оскільки заява про вчинення злочину подана ОСОБА_3 , який не є потерпілим у кримінальному провадженні, останній, у цьому кримінальному провадженні, має статус заявника.

Статтею 60 КПК України закріплено правовий статус та обсяг прав заявника.

Частиною першою та другою статті 60 КПК України передбачено, що заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.

Заявник має право:

1) отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію;

1-1) отримувати витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань;

2) подавати на підтвердження своєї заяви речі і документи;

3) отримати інформацію про закінчення досудового розслідування.

Згідно з частиною третьою статті 60 КПК України заявник, який є викривачем, крім передбачених цією статтею прав, має право в порядку, встановленому Законом України "Про запобігання корупції", отримувати інформацію про стан досудового розслідування, розпочатого за його заявою чи повідомленням.

Отже, діючим кримінально-процесуальним законодавством України не наділено заявника у кримінальному провадженні правом заявляти будь-які клопотання, в тому числі в порядку статті 220 КПК України, щодо проведення слідчих та/або виконання будь-яких процесуальних дій.

З огляду на наведе, вимоги ОСОБА_3 до слідчого, прокурора чи суду, щодо проведення слідчим чи прокурором слідчих та/або процесуальних дій, в тому числі застосування заходів забезпечення кримінального провадження таких як відсторонення особи від посади, не підлягають задоволенню.

Слідчий суддя наголошує, шо в тому числі з цих мотивів, слідчим ОСОБА_5 , постановою від 09.10.2025, відмовлено ОСОБА_3 у задоволенні клопотання про відсторонення від посади на час досудового розслідування начальника Вінницького НДЕКЦ МВС ОСОБА_6 .

Крім того, послідовно вирішуючи вимоги ОСОБА_3 , зазначені ним у скарзі, слідчий суддя звертає увагу на наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений статтею 303 КПК України, зокрема, відповідно до частини першої статті 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування;

2) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

3) рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;

5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, дізнавача, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником;

9-1) рішення прокурора про відмову в задоволенні скарги на недотримання розумних строків слідчим, дізнавачем, прокурором під час досудового розслідування - особою, якій відмовлено у задоволенні скарги, її представником, законним представником чи захисником;

10) повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником;

11) відмова слідчого, дізнавача, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, - стороною захисту, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, її представником.

З наведеної норми слідує висновок, що перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні є вичерпний та чітко зазначений у пунктах 1-11 частини першої статті 303 КПК України.

Однак, заявлені ОСОБА_3 у скарзі вимоги, щодо бездіяльності та дій слідчого в частині самовільного визначення статусу ОСОБА_3 як заявника, порушення порядку офіційної комунікації (перехоплення електронних звернень до Центрального апарату СБУ та службової заяви до керівника УСБУ), незаконного втручання у службову кореспонденцію, перевищення службових повноважень, зловживання владою, не відносяться до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні, що виключає можливість для задоволення скарги в цій частині.

Відповідно до частини другої статті 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього кодексу.

При цьому, в разі наявності у заявника підстав, та відповідних доказів, вважати, що слідчим вчиняються зазначені вище дії, в тому числі перевищення службових повноважень, зловживання владою тощо, заявник не позбавлений можливості звернутися до правоохоронних органів з відповідною заявою про вчинення кримінальних правопорушень.

Окремо слідчий суддя звертає увагу заявника на те, що вимоги скарги, в частині дій чи бездіяльності слідчого, щодо порушення порядку офіційної комунікації (перехоплення електронних звернень до Центрального апарату СБУ та службової заяви до керівника УСБУ) та незаконного втручання у службову кореспонденцію не відносяться до переліку рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

При цьому, як встановлено слідчим суддею в ході огляду матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 хоч і направляв «службову заяву» до керівника УСБУ у Вінницькій області та електронне звернення від 28.09.2025 до Центрального апарату СБУ, однак в кінцевому результаті зазначені документи надійшли до слідчого ОСОБА_5 для розгляду по суті, а відтак останній реагував на зазначені звернення та надавав на них відповідь в межах своїх повноважень та з урахуванням обставин кримінального провадження №0000169.

При цьому, та обставина, чому «службова заява», адресована до керівника УСБУ у Вінницькій області та «електронне звернення» від 28.09.2025 до Центрального апарату СБУ було перенаправлено слідчому ОСОБА_5 виходить за межі предмету дослідження у даній скарзі.

Таким чином, вимоги скарги ОСОБА_3 на бездіяльність та неправомірні дії слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 25.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 113 КК України, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду скарги та, відповідно, не підлягають задоволенню.

Вимоги ж скарги, в частині вимог до уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, також задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Заявник у скарзі просив зобов`язати прокурора Вінницької області або уповноваженого прокурора Офісу Генерального прокурора:

- задовольнити клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим;

- задовольнити клопотання ОСОБА_3 про відсторонення ОСОБА_6 від виконання обов`язків керівника Вінницького НДЕКЦ МВС з попереднім оголошенням підозри;

- забезпечити належний процесуальний контроль за діями слідчого у зв`язку з конфліктом інтересів та упередженістю місцевої прокуратури та УСБУ.

Як встановлено судом, процесуальне керівництво у кримінальному провадженні №0000169 здійснюється прокурорами Вінницької обласної прокуратури, а відтак будь-які вимоги про зобов`язання вчинити дії уповноваженими прокурорами Офісу Генерального прокурора не грунтуються на вимогах закону та не підлягають задоволенню.

Що стосується вимог про зобов`язання уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури задовольнити клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та задовольнити клопотання ОСОБА_3 про відсторонення ОСОБА_6 від виконання обов`язків керівника Вінницького НДЕКЦ МВС з попереднім оголошенням підозри, то такі вимоги також не можуть бути задоволенні, оскільки ці вимоги фактично дублюються з вимогами, які заявлялися ОСОБА_3 слідчому у клопотанні від 06.10.2025, та яке як встановлено судом, слідчим розглянуто та винесено постанову від 09.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання. При цьому законність та обгрунтованість постанови слідчого не є предметом оскарження у даній справі та не є предметом дослідження слідчим суддею.

Крім того, відповідно до частини першої статті 36 КПК України прокурор, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Проте, формулюючи у скарзі вимоги про зобов`язання прокурора задовольнити клопотання ОСОБА_3 про визнання його потерпілим та задовольнити клопотання ОСОБА_3 про відсторонення ОСОБА_6 від виконання обов`язків керівника Вінницького НДЕКЦ МВС з попереднім оголошенням підозри фактично йде мова про зобов`язання прокурора, який є самостійним у своїй процесуальній діяльності, прийняти конкретне рішення з приводу вимог клопотання ОСОБА_3 від 06.10.2025, що виходить за межі повноважень слідчого судді.

Слідчий суддя спрямовує та звертає увагу ОСОБА_3 на те, що діючим кримінальним процесуальним законодавством слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати прокурора чи слідчого повідомляти особі про підозру, здійснювати заходи щодо відсторення його від посади, завершувати досудове розслідування або закрити будь-яке кримінальне провадження тощо. Зокрема, повідомлення особі про підозру є процесуальним рішенням, а не слідчою дією, повідомлення про підозру здійснюється слідчим, дізнавачем або прокурором за наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення, проте слідчий суддя не наділений повноваженнями зобов`язувати прокурора чи слідчого прийняти рішення про повідомлення особі про підозру, оскільки слідчий, дізнавач чи прокурор самостійні у прийнятті таких рішень.

Вимоги ж скарги про зобов`язання прокурора забезпечити належний процесуальний контроль за діями слідчого у зв`язку з конфліктом інтересів та упередженістю місцевої прокуратури та УСБУ також не підлягають задоволенню, оскільки здійснення процесуального керівництва у кримінальному провадженні, а відтак і належний процесуальний контроль, є обов`язками та повноваженнями прокурора, закріпленими статтею 36 КПК України та додаткове покладення на прокурора таких обов`язків, шляхом винесення судового рішення, не потребується.

Що стосується вимог скарги про зобов`язання прокурора передати кримінальне провадження №0000169 до Центрального апарату СБУ для забезпечення неупередженого досудового розслідування, то такі вимоги скарги також не підлягають задоволенню, оскільки, як уже зазначалося, з урахуванням положень статті 60 КПК України, заявник не наділений правом на звернення до прокурора з відповідним клопотанням чи заявою.

В той же час, матеріали кримінального провадження не містять відомостей про звернення ОСОБА_3 до уповноважений осіб Вінницької обласної прокуратури, в тому числі до процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000169, з відповідною заявою чи клопотанням про визначення іншого органу досудового розслідування.

Вимог скарги про зобов`язання суд чи прокурора направити копію ухвали до Генеральної прокуратури України для контролю за дотриманням законності та перевірки конфлікту інтересів не підлягає задоволенню, оскільки не є вимогою скарги в розумінні статті 303 КПК України.

Крім того, така вимога не конкретизована та не обгрунтована, щодо того яку саме ухвалу та ким саме, прокурором чи судом, необхідно надіслати до Генеральної прокуратури України.

Частиною першою та другою статті 307 КПК України передбачено, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення скарги.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 2, 9, 220, 303-307, 309, 372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність та неправомірні дії слідчого слідчого відділу УСБУ у Вінницькій області ОСОБА_5 , а також уповноважених осіб Вінницької обласної прокуратури, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000169 від 25.09.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 109, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 113 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя