УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому засіданні в приміщені суду клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2025 (справа №761/28642/25) у межах кримінального провадження №0000695 від 10.06.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2025 (справа №761/28642/25) у межах кримінального провадження №0000695 від 10.06.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України.

В обґрунтування клопотання адвокат зазначив, що 14.07.2025 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва у рамках кримінального провадження №0000695 від 10.06.2025, було постановлено ухвалу у справі №761/28642/25 про накладення арешту на майно, яке вилучене 02.07.2025 під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Як зазначає адвокат в своєму клопотанні, що в подальшому застосуванні вказаного арешту майна, відпала потреба, з огляду на те, що з моменту накладення арешту минуло вже 5 місяці, жодній особі, у яких було вилучено майно, на даний час не повідомлено про підозру у межах цього кримінального провадження. Крім того, під час обшуку власники вилученого майна добровільно надали паролі доступу до мобільних телефонів та ноутбуків, відтак у органу досудового розслідування було достатньо часу для їх дослідження.

Таким чином, адвокат ОСОБА_3 просить скасувати арешт на вказане майно.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Прокурор Офісу Генерального прокурора ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час судового розгляду клопотання, в судове засідання не з`явився, водночас подав до суду заяву про розгляд клопотання за його відсутності, крім того заперечував щодо задоволення клопотання та скасування арешту на вказане майно, оскільки вказане майно визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, дійшов висновку про наступне.

Приписами статей 131, 132 КПК України передбачено, що арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які вживаються за наявності обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування відповідного заходу забезпечення.

При цьому підлягає врахуванню, чи виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи потреби досудового розслідування, а також, чи може бути виконане завдання, для виконання якого сторона обвинувачення звертається з відповідним клопотанням.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2025 у рамках кримінального провадження №0000695 від 10.06.2025, накладено арешт на майно, яке вилучене 02.07.2025 під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасований за клопотанням власника майна за умови, що останній доведе, що у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладений необґрунтовано.

Вказана процесуальна норма покладає на учасника кримінального провадження, яким ініціюється скасування арешту, обов`язок доведення зазначених обставин.

Отже, саме ця особа має навести необхідне та достатнє обґрунтування своїх доводів, надавши слідчому судді відповідні докази.

Виходячи з вказаної процесуальної норми, на заявника покладається обов`язок довести ті обставини, які можуть стати підставою для скасування арешту.

У той же час, оцінюючи наведені адвокатом доводи, слідчий суддя не знаходить їх переконливими, оскільки вони не доводять наявність підстав для скасування рішення слідчого судді про накладення арешту.

Крім того, відповідно до вимог ч. ч. 1, 3 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Водночас, особа, яка подала клопотання, в судове засідання не з`явилася, доводи клопотання не підтримала, хоча на неї і покладається такий обов`язок загальними засадами кримінального провадження, зокрема, принципом змагальності, визначеним ст. 22 КПК України, та принципом диспозитивності (ст. 26 КПК України), не довела необґрунтованості накладення арешту, а також не довела, що в подальшому застосуванні цього заходу забезпечення відпала потреба.

Так, Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000695 від 10.06.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209, ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 111 КК України.

03.07.2025 постановою слідчого у даному кримінальному провадженні майно, на яке адвокат просить скасувати арешт, визнано речовим доказом, оскільки воно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, а також містить сліди вчинення протиправної діяльності та відомості, що можуть бути використані як доказ факту та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому доводи клопотання не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування арешт накладено необґрунтовано чи необхідність в такому арешті майна на даний час відпала, та не містять доказів, які б спростували висновки, викладені в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2025.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд, та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, з урахуванням вищенаведеного, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2025.

Керуючись статтями 2, 7, 9, 98, 131-132, 170, 172, 173, 174, 309, 372, 376, 532 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 14.07.2025 (справа №761/28642/25) у межах кримінального провадження №0000695 від 10.06.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 1 ст. 1112, ч. 2 ст. 200, ч. 3 ст. 209 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1