Справа № 171/4429/25
Провадження № 1-кс/177/47/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2025 року м. Кривий Ріг

Слідчий суддя Криворізького районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Рогу скаргу ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою від 05.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000275 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

заявника ОСОБА_3 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

старшого слідчого СВ ВП № 8

Криворізького РУП ГУНП у

Дніпропетровській області ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

До Криворізького районного суду Дніпропетровської області, у порядку визначення підсудності, згідно з ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 12.12.2025, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 34 КПК України, надійшла вказана скарга, яка обґрунтована тим, що оскаржувана постанова слідчого про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000275 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України, є необґрунтованою. Слідчий безпідставно послався на відсутність та недоведеність ОСОБА_3 спричинення їй майнової та моральної шкоди діями державного виконавця ОСОБА_6 під час виконання виконавчого листа № 2-9157/2010 про стягнення з ОСОБА_3 заборгованості на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК», окільки саме внаслідок протиправних дій державного виконавця здійснено реалізацію рухомого та нерухомого майна виробничого комплексу Маслозавод, власником якого є ОСОБА_3 , на загальну суму понад 8000000,00 грн, тоді як сума боргу ОСОБА_3 перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» складала 2259680,84 грн. Окрмі того, державним виконавцем неправомірно внесено до виконавчого листа зміни щодо суми заборгованості та підстав повернення виконавчого листа стягувачу. У рамках цього ж кримінального провадження ОСОБА_3 подано цивільний позов про солідарне стягнення з державного виконавця, ГТУЮ та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» майнової та моральної шкоди, що також свідчить про те, що остання має бути визнана потерпілою в кримінальному провадженні № 0000275 від 14.11.2025.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_3 та її представник, адвокат ОСОБА_2 скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав та мотивів, що наведені в ній. Додатково зазначили, що посилання в постанові слідчого про те, що кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України є злочином із формальним, а не матеріальним складом злочину, що виключає можливість визнання ОСОБА_3 потерпілою в кримінальному провадженні, є безпідставними. Заявник указував, що першочергово він звернувся до ВП № 8 із заявою про вчинення державним виконавцем ОСОБА_6 і посадовими особами АТ КБ «ПриватБанк» кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 367 та 366 КК України, про що, у порядку ст. 214 КПК України, просив внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Оскільки такі відомості уповноваженою особою ВП № 8 не було внесено, заявником подано скаргу до слідчого судді та ухвалою слічого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.10.202 у справі № 171/3779/25, зобов`язано уповноважену особу ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровської області внести до ЄРДР відомості про вчинення кримінального правопорушення за заявою ОСОБА_3 від 08.10.2025, тобто, за ст. ст. 365, 367, 366 КК України. Водночас, ця ухвала слідчого судді виконана слідчим СВ ВП № 8 не в повному обсязі, а саме, відомості внесено виключно за ч. 1 ст. 366 КК України, а в частині внесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення за ст. 365, ст. 367 КК України, ухвала слідчого судді проігнорована. Із такими діями слідчої ОСОБА_4 заявник категорично не погоджується та вважає, що вони спрямовані на сприяння уникненню відповідальності винними особами, які зловживаючи владою, незаконно реалізували належне заявнику ОСОБА_3 майно, тим самим, спричинивши останній матеріальні збитки, відповідно, безпідставно позбавлючи її статусу потерпілої у вказаному кримінальному провадженні.

Старший слідчий ОСОБА_4 у судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала, як безпідставної та необґрунтованої. Зазначила, що нею прийнято оскаржувану постанову, а саме, постанову про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілою в рамках кримінального провадження № 0000275 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України, із дотриманням вимог чинного законодавства. На даний час триває досудове розслідування за ч. 1 ст. 366 КК України, щодо підроблення офіційних документів під час здійснення виконавчого провадження № 33338224, відкритого Апостолівським ВДВС на підставі виконавчого листа № 2-9157/2010, виданого Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська. У рамках кримінального провадження проводяться слідчі дії, витребовуються докази, допитано в якості свідка ОСОБА_3 та державного виконавця, у якої в провадженні перебувало вказане виконавче провадження, ОСОБА_6 . Щодо правової кваліфікації, слідчою вказано, що за результатами ознайомлення з заявою ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення від 08.10.2025, нею прийнято рішення про внесення відомостей до ЄРДР лише за ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки наявність ознак інших кримінальних правопорушень зі змісту заяви, встановлено не було. Також, слідчий пояснила, що кримінальне правопорушення за ст. 366 КК України є правопорушенням із формальним складом злочину, тоді як потерпілим, на підставі ст. 55 КПК України є особа, якій, серед іншого, спричено майному шкоду. Зі змісту заяви не вбачається, що саме підробленням офіційного документа в матеріалах виконавчого провадження спричинено майнову шкоду ОСОБА_7 , відтак, у визнанні останньою потерпілою відмовлено обґрунтовано.

Слідчий суддя, заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши матеріали скарги, а також матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність задоволення скарги, із таких підстав.

Встановлено, що старшим слідчим СВ ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000275 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України, відомості про яке внесено на підставі ухвали слідчого судді Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 30.10.2025 у справі № 171/3779/25 (провадження № 1-кс/177/44/25), якою зобов`язано уповноважену особу ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області, внести відомості до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 від 08.10.2025.

Як слідує зі змісту заяви ОСОБА_3 від 08.10.2025, остання, звертаючись до ВП № 8 із заявою про вчинення злочину, зазначала, що в діях посадових осіб АТ КБ «ПРИВАТБАН» та державного виконавця ОСОБА_6 , якими незаконно реалізовано майно заявника ОСОБА_3 , а саме, рухоме та нерухоме майно Маслозаводу, а також підроблено офіційні документи в рамках виконавчого провадження № 33338224 із виконання виконавчого листа № 2-9157/10 про стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованості, вчинено кримінальні правопорушення, передбачені ст. ст. 365, 367, 366 КК України, відомості про що просила внести до ЄРДР.

У межах вказаного кримінального провадження адвокатом ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_7 подано клопотання від 02.12.2025 про залучення ОСОБА_3 в якості потерпілого у кримінальному провадженні. Подане клопотання обґрунтоване посиланням на положення ч. 2 ст. 55 КПК України, а також на те, що ОСОБА_3 злочинними діями осіб, які причетні до незаконної реалізації рухомого та нерухомого майна Маслозаводу, власником якого є остання, у рамках виконавчого провадження, завдано моральну та майнову шкоду, про відшкодування якої остання в рамках цього кримінального провадження також подала цивільний позов, який долучено до матеріалів справи.

Постановою старшого слідчого СВ ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 05.12.2025 відмовлено у визнанні ОСОБА_3 потерпілою у кримінальному провадженні № 0000275 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України.

Зазначена постанова, яка є предметом оскарження, мотивована посиланням на ч. 5 ст. 55 КПК України, а також тим, що під час досудового розслідування будь-яких належних та допустимих доказів, які б могли свідчити про наявність очевидних та достатніх підстав вважати, що ОСОБА_3 завдано фізичну, моральну та матеріальну шкоду, не встановлено та заявником не надано. Слідчий зазначив, що оскільки кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 366 КК України відноситься до злочинів у сфері службової та професійної діяльності пов`язаної з наданням публічних послуг та має формальний склад злочину, визнання особи потерпілою не передбачено, тому ОСОБА_3 у рамках кримінального провадження допитана в якості свідка, як особа, які відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 9 КПК України передбачає, що слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (ч. 3 ст. 26 КПК України)

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора рішення прокурора, зокрема, про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, лише за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Разом з тим, у разі встановлення факту неможливості визнання потерпілим конкретної особи, виходячи з кримінально-правової характеристики кримінального правопорушення особа, яка приймає відповідне процесуальне рішення у будь-якому випадку має сформувати свої висновки у такий спосіб, що б вони кореспондували нормам ч. 5 ст. 55 КПК України, оскільки таке процесуальне рішення є кінцевим фактично для особи у кримінальному провадженні, відповідно має бути вмотивованим та зрозумілим, тобто відповідати критеріям законності, обґрунтованості і вмотивованості.

Роль потерпілого в кримінальному процесі вважається активною, адже передбачає здійснення особою певних дій, спрямованих на захист своїх прав та законних інтересів.

Статтею 13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини визначено, що кожен, чиї права та свободи, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Як встановлено судом у цьому конкретному кримінальному провадженні нині триває досудове розслідування та із метою виконання завдань кримінального провадження проводяться необхідні слідчі (розшукові) та інші процесуальні дії.

Згідно з матеріалів скарги та матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_3 є заявником у межах даного кримінального провадження, відомості до ЄРДР внесені саме на підставі її заяви про можливе вчинення кримінальних правопорушень.

Однак, слідчим внесено відомості виключно за ст. 366 КК України, тоді як заявник ОСОБА_8 просила внести відомості про вчинені кримінальні правопорушення за ст. ст. 365, 366 та 367 КК України.

Таким чином, не всі обставини, що викладені у заяві про злочин ОСОБА_3 , слідчим у рамках вказаного кримінального провадження перевірено, зокрема, і щодо заподіяння останній шкоди, відтак, постанова про відмову у визнанні останньою потерпілою в цьому кримінальному провадженні є передчасною.

В оскаржуваній постанові старшим слідчим ОСОБА_4 від 05.12.2025 про відмову у визнанні потерпілим аргументованих та таких, що враховували б всі аспекти кримінального провадження підстав відмови у визнані ОСОБА_3 потерпілою не наведено.

Старшим слідчим ОСОБА_4 в оскаржуваній постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, без урахування обставин, які підлягають з`ясуванню під час досудового розслідування, виходячи із фабули ч. 1 ст. 366 КК України. Слідчий відповідне рішення належним чином не мотивував, не надав оцінки викладеним в заяві про визнання ОСОБА_3 потерпілою обставинам, в частині спричинення заявникові матеріальної та моральної шкоди діями державного виконавця та працівниками АТ КБ «ПРИВАТБАНК», а тому, вказані обставини підлягали перевірці.

Цитування в постанові судових рішень у цивільних справах щодо оскарження, зокрема, дій та бездіяльності державного виконавця під час виконання ВП, не можна ототожнити з відомостями про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотивами прийняття постанови, їх обґрунтуванням.

Неналежне мотивування постанови про відмову у визнанні потерпілим, із одного боку, не відповідає вимогам процесуального законодавства, а з іншого, не дає слідчому судді змоги перевірити правильність прийнятого слідчим рішення про наявність чи відсутність шкоди для конкретної особи у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення.

Із урахуванням викладеного, постанова старшого слідчого СВ ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою від 05.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000275 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України, підлягає скасуванню.

Разом із тим, чинним законодавством не передбачено повноважень слідчого судді надавати вказівки слідчому чи прокурору щодо вчинення тих чи інших конкретних процесуальних дій за наслідками розгляду клопотань учасників кримінального провадження, за виключенням випадків, що прямо передбачені законом. Більше того, спроба вчинення таких дій з боку слідчого судді була б невиправданим втручанням у роботу слідчого в цілому, що прямо суперечить принципу диспозитивності. Із огляду на вказане, слід зазначити, що невнесення відомостей про вчинені кримінальні правопорушення до ЄРДР за заявою ОСОБА_3 , а саме, за ст. ст. 365, 367 КК України, на чому неодноразово акцентував увагу в судовому засіданні представник заявника, не є предметом розгляду у цій справі, та можуть бути оскаржені в порядку, визначеному ст. 303 КПК України.

За приписами ч. ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути, зокрема, про скасування рішення слідчого.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 24-26, 55, 56, 303, 306-307, 309-310, 369, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_3 , на постанову старшого слідчого СВ ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою від 05.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000275 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України задовольнити.

Постанову старшого слідчого СВ ВП № 8 Криворізького РУП ГУНП у Дніпропетровській області ОСОБА_4 про відмову у визнанні потерпілою від 05.12.2025 у кримінальному провадженні № 0000275 від 14.11.2025 за ч. 1 ст. 366 КК України, - скасувати.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 30.12.2025.

Слідчий суддя: