Справа №522/2913/16-к
Провадження №1-кп/522/1588/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2025 року місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0001544 від 02.11.2024 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Одеси, громадянина України, не одруженого, із незакінченою середньою освітою, учня Одеського ліцею №59 Одеської міської ради, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисника- ОСОБА_6

законного представника - ОСОБА_7

обвинуваченого - ОСОБА_3

інші учасники кримінального провадження:

представник ОМР - ОСОБА_8 ,

УСТАНОВИВ:

Неповнолітній ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України, за наступних обставин.

1. 01.11.2024 приблизно о 19 годині 00 хвилин, більш точного часу встановити не вдалося можливим, ОСОБА_3 , проходив по вулиці біля будинку за адресою: м.Одеса, Італійський бульвар, 8 де побачив раніше йому не знайому ОСОБА_9 , яка закривши ролети офісу набирала в телефоні номер служби охорони для їх повідомлення щодо необхідності взяття об`єкту під охорону. Помітивши в руках у ОСОБА_9 мобільний телефон, у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на відкрите викрадення вищевказаного телефону, який належав належний ОСОБА_10 та перебував у постійному користуванні у ОСОБА_9 .

При цьому, ОСОБА_3 було достовірно відомо про те, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ введено воєнний стан на всій території України, дію якого, згідно із Законом України «Про затвердження Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 23.07.2024 № 3891 -ІХ, продовжено з 12.08.2024 строком на 90 діб.

Діючи умисно з вказаною метою з корисливих мотивів та переслідуючи ціль особистого збагачення, перебуваючи біля вказаного будинку, ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно- небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи відкрито підійшов позаду до ОСОБА_9 , та шляхом ривку, вирвав з її рук вищевказаний мобільний телефон, а саме марки «Samsung Galaxy А12», IМЕІ: НОМЕР_1 , пам`яттю на 64 Gb, в корпусі чорного кольору, вартістю 3350 грн, належний ОСОБА_10 , з сім-карткою на номер НОМЕР_2 , яка майнової цінності для останнього не становить.

Відкрито заволодівши вказаним чужим майном та завдавши його власнику ОСОБА_10 майнової шкоди на суму 3350 гривень, ОСОБА_3 разом з викраденим мобільним телефоном покинув місце пограбування та розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

За наведених обставин неповнолітній ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.186 КК України, за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений в умовах воєнного стану.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України, визнав у повному обсязі та пояснив суду, що дійсно 01.11.2024 року перебував у вечірній час за адресою: м.Одеса, вул.Італійській бульвар 8. Там він помітив незнайому ОСОБА_9 у якої в руках був мобільний телефон, після чого у нього виник злочинний намір, спрямований на відкрите викрадення мобільного телефону, він підійшов позаду до ОСОБА_9 , та шляхом ривку, вирвав з її рук мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А12».

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилась, згідно письмової заяви просила проводити судові засідання без її участі.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_3 визнав свою винуватість у скоєнні злочину, підтвердивши викладене в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорюються, відсутні заперечення та сумніви у добровільності їх позицій, суд відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, вважає їх доведеними та кваліфікує дії ОСОБА_3 в межах пред`явленого обвинувачення.

При призначені покарання обвинуваченому суд керується положеннями ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, згідно із приписами ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Виходячи з указаної мети та принципів справедливості і індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного, які підлягають обов`язковому врахуванню. Під час вибору покарання мають значення обставини, які його пом`якшують відповідно до положень статей 66 КК України.

Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.4 ст.186 КК України, є тяжким злочином проти власності, який карається позбавленням волі на строк від 7 до 10 років.

ОСОБА_3 є громадянином України, із незакінченою середньою освітою, є учнем Одеського ліцею №59 Одеської міської ради,вчинив злочин у віці 15 років, вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується за місцем навчання, проживає разом з мамою і братом.

Згідно досудової доповіді, надісланої Сектором ювенальної пробації м.Одеси, встановлено наступне. ОСОБА_3 повідомив що проживає з матір`ю - ОСОБА_11 та молодшим братом в комунальний квартирі у двох кімнатах, забезпечений одягом та продуктами харчування, має комп`ютер для навчання. Хлопець зазначає, що в родині немає фінансових проблем, але мати не дає йому кишенькові гроші. Мати неповнолітнього повідомила, що телефони в сина декілька разів викрадали, тому телефону в нього не має. ОСОБА_3 також розповів, що навчається у 11 класі, навчання йому не подобається, має конфлікт з директором школи. Згідно повідомлення та характеристики Одеського ліцею, №59, ОСОБА_3 змінював місце навчання у 2022-2023 та у 2024-2025 навчальних роках, навчався за інклюзивною формою навчання, має труднощі у засвоєнні навчального матеріалу, в хлопця недостатній рівень знань з основних предметів, увага учня нестійка, виникають труднощі з запам`ятовуванням нового матеріалу, пропускав навчальні дні та окремі уроки без поважних причин. Мати каже, що ОСОБА_12 тричі змінював школу, проводить з ним бесіди з про необхідність навчатись, але він не дослухається до її порад.

ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому злочині та визнає свою вину та критично ставиться до скоєного. Для мінімізації ризиків вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає за можливе виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства за умови спільних зусиль обвинуваченого, його сім`ї, органу пробації спільно з органами і службами, установами та закладами, що здійснюють соціальний захист і профілактику правопорушень за таким напрямком, періодично здійснювати оцінку потреб сім`ї обвинуваченого, забезпечити надання родині ОСОБА_3 соціальних послуг, що потребує хлопець та члени його сім`ї. Відповідну роботу рекомендовано проводити Центру соціальних служб, Службі у справах дітей, проводити профілактичні та превентивні заходи виховного характеру щодо недопущення вчинення повторних кримінальних правопорушень зі сторони ОСОБА_3 рекомендовано пройти за індивідуально-профілактичною програмою "Життєві навички" ряд корекційних програм.

Ризик вчинення повторного злочину обвинуваченим, на думку органу пробації середній, та виправлення ОСОБА_3 можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк.

Також судом установлено, що обвинувачений виховувався в неповній сім`ї та зростав без батька.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікаря нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами - немає.

Згідно довідки КНП «Міський психіатричний диспансер Одеської міської Ради, ОСОБА_3 спостерігається психіатром з 27.01.2025 року з діагнозом «F91.1».

Завдану майнову шкоду потерпілій не відшкодовано.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст.66 КК України, суд визнає вчинення злочину неповнолітнім та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Судом враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ч.5 ст.12 КК України є тяжким злочином, особу неповнолітнього, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, та посередньо характеризується за місцем навчання.

Крім того судом встановлено наступне.

Положеннями статті 69 Кримінального кодексу України визначено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

При визначенні поняття та змісту обставин, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд має виходити із системного тлумачення статей 66 та 69 КК України і тих статей Особливої частини Кодексу, що визначають певні обставини як ознаки привілейованих складів злочину, що істотно зменшують їх суспільну небезпечність, наслідком чого є зниження ступеня тяжкості вчиненого злочину. Ці обставини у своїй сукупності повинні настільки істотно знижувати ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, що призначення винному навіть мінімального покарання в межах санкції було би явно несправедливим. Зазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, неодноразово викладеною в судових рішеннях (зокрема, у постанові від 17 вересня 2019 року у справі №744/884/17, провадження № 51-8413км18). Суд, посилаючись при призначенні покарання на ст.69 КК України, зобов`язаний не лише перерахувати обставини, що можуть бути враховані як такі, що пом`якшують покарання, а й обґрунтувати, виходячи із загальних засад призначення покарання, яким чином сукупність таких обставин істотно знизила тяжкість вчиненого злочину.

Відповідно до ч.1 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Крім того стаття 69 КК України підлягає виваженому застосуванню у тих випадках, коли для реалізації мети покарання установлені в певній санкції його вид і розмір є занадто суровим (несправедливим), а особа потребує поблажливого ставлення.

Через це суд вбачає можливість призначити покарання ОСОБА_3 відповідно до індивідуальних особливостей обвинуваченого та даного кримінального провадження.

Враховуючи кілька обставин, що пом`якшують покарання неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме те, що неповнолітній обвинувачений під час досудового розслідування та судового розгляду визнавав свою вину, щиро покаявся у вчиненому та висловив жаль з приводу вчиненого, осудив свою поведінку та з урахуванням особи винного, який є неповнолітнім, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, а також враховуючи індивідуальні особливості вказаного діяння, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, ставлення особи до своїх дій, думки потерпілої сторони, яка претензій до ОСОБА_3 не має, що у сукупності є підставою для застосування ст.69 КК України, суд вважає за можливе призначити неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 більш м`яке покарання, ніж передбачене санкцією ч.4 ст.186 КК України, у виді пробаційного нагляду з покладенням обовязків, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його перевиховання та попередження вчинення нових злочинів.

З огляду на викладене, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, його поведінку, ставлення до вчиненого, наявність вказаних пом`якшуючих обставин, які в сукупності істотно знижуються ступінь вчиненого, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 за вчинений ним злочин, передбачений ч.4 ст.186 покарання із застосуванням положень ч.1 ст.69 КК України нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.4 ст.186 КК України, з покладенням обовязків, передбачених п.п. 1,2,3 ч. 2 та п. 4 ч.3 ст.59-1 КК України, оскільки на думку суду, виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, вважаючи дане покарання достатнім для його перевиховання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою не заявлено, процесуальні витрати відсутні.

Підстав для обрання обвинуваченому запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не встановлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.1-379 КПК України, ст.ст.1-186 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.4 ст.186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п.п.1,2,3 ч.2 та п. 4 ч.3 ст.59-1 КК України покласти на ОСОБА_3 , наступні обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- виконувати заходи передбачені пробаційною програмою.

Початок строку відбування покарання у виді пробаційного нагляду ОСОБА_3 обчислювати з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації в порядку виконання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: два цифрові диски з відеозаписами з камер відеоспостереження - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою яка тримається під вартою, протягом цього ж часу з моменту отримання копії вироку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та обвинуваченому, а також не пізніше наступного дня після оголошення направити учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: