Справа № 215/9061/25
Вирок

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2025 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу

Дніпропетровської області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному провадженні, без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження, та відповідно до ч.4 ст. 107, статей 381, 382 КПК України без фіксування судового провадження технічними засобами, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань№0000379 від 14.10.2025за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, має повну вищу освіту, офіційно не працевлаштований, інвалідності не має, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.1 КК України.

Сторони кримінального провадження: прокурор Криворізької північної окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 , захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , обвинувачений ОСОБА_3 , потерпілий ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

13.10.2025 приблизно о 14.00 годині потерпілий ОСОБА_7 знаходився на зупинці громадського транспорту «Схід», що розташована по вул. Євгена Коновальця в Тернівському районі м. Кривого Рогу. Знаходячись в зазначеному місці в зазначений час до ОСОБА_7 підійшов раніше знайомий йому ОСОБА_3 , з яким останній привітався та між ним зав`язалась розмова, в ході якої між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 виник словесний конфлікт з приводу мобілізації та війни в Україні.

В цей час та місці у ОСОБА_3 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник прямий умисел, направлений на умисне завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій прямий умисел 13.10.2025 приблизно о 14.20 годині ОСОБА_3 , знаходячись на зупинці громадського транспорту «Схід» по вул. Євгена Коновальця в Тернівському районі м. Кривого Рогу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наблизився до потерпілого ОСОБА_7 та, розташувавшись обличчям до обличчя останнього, долонями правої та лівої руки наніс поштовх потерпілому ОСОБА_7 від себе в області плечей, від якого останній не втримався на ногах та втративши рівновагу почав падати назад. Під час падіння, потерпілий ОСОБА_7 , вдарився потиличною стороною голови об стіну виготовлену з бетону, яка була частиною зупиночного комплекс зупинки громадського транспорту «Схід», втратив свідомість та отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани потиличної області.

Після чого, ОСОБА_3 , доводячи свій прямий умисел до кінця та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, а саме спричинення тілесних ушкоджень, розуміючи перевагу у фізичній силі відносно потерпілого ОСОБА_7 , який знаходився в положенні лежачі на поверхні землі та приходить у свідомість, підійшов до останнього та розташувавши тулуб між своєю правою та лівою ногами, сів зверху на тулуб потерпілого ОСОБА_7 і почергово, кулаками правої та лівої руки почав наносити удари в область лівої та правої сторони обличчя потерпілому ОСОБА_7 , і в результаті завдав не більше 10 ударів в область обличчя, які спричинили тілесні ушкодження у вигляді забійної рани нижньої щелепи. Після чого, досягнувши свої мети та залишивши потерпілого ОСОБА_7 в положенні лежачи на поверхні землі, ОСОБА_3 присів на лавку в зупиночному комплексі зупинки громадського транспорту «Схід», куди в цей час прибули працівники поліції та припинили протиправні дії останнього.

В результаті протиправних дій ОСОБА_3 заподіяв потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді забійних ран голови та обличчя, які, згідно з висновком судово-медичного експерта №1886 від 13.11.2025, відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що мають незначні скороминучі наслідки (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 р. №6).

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч.1 ст.125 КК України за ознаками умисного легкого тілесного ушкодження.

Зазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, які надали згоду щодо розгляду обвинувального акта за їх відсутності, а обвинувачений, в присутності захисника беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку. Обвинуваченому роз`яснені обмеження на апеляційне оскарження вироку. Потерпілий ОСОБА_7 надав згоду щодо розгляду обвинувального акту за його відсутності та згоду на розгляд обвинувального акту в спрощеному провадженні, тому відповідно до вимог ч. 2 ст. 382 КПК України, суд вважає необхідним розглянути обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження на підставі вивчення обвинувального акту та доданих до нього матеріалів, замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин, та обмежується зазначенням встановлених органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, із ухваленням вироку.

Аналізуючи в сукупності надані прокурором та перевірені судом докази, які узгоджуються між собою, суд за вказаних обставин вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні.

Діяння ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнав: щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, не встановлено.

Цивільний позов по справі не заявлявся, речові докази по справі відсутні, запобіжний захід не обирався, судові витрати по справі відсутні.

При обранні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, данні про особу обвинуваченого, надану на особу характеристику з місця проживання, згідно якої скарг на нього з боку сусідів не надходило, наявність на утриманні малолітньої дитини, раніше не судимий, на обліку у лікарі-психіатра та нарколога не перебуває, не працює, не є особою з інвалідністю, з урахуванням принципу індивідуалізації покарання, та приходить до висновку, що для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень, необхідним і достатнім буде призначення покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 374, 381-382, главою 30 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, шляхом подачі апеляційної скарги через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Відповідно до положень ч.1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя