У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 листопада 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого в ОВС Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 , погоджене заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця м. Ужгород, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, у кримінальному провадженні № 0000009, відомості про яке 29.01.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

встановив:

старший слідчий в ОВС Управління СБ України в Закарпатській області ОСОБА_6 , за погодженням із заступником керівника Закарпатської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні за № 0000009, відомості про яке 29.01.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 369-2 КК України, про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділу Управління Служби безпеки України в Закарпатській області перебуває вказане кримінальне провадження.

Слідчий зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, 30.04.2025 близько 08 год. 55 хв. одержав для себе від громадянина України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який діяв під контролем правоохоронних органів, неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 124 694,1 грн., за здійснення ним впливу на прийняття рішення посадовими особами КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради (м. Ужгород, вул. Минайська, буд. 71), які, згідно примітки до ст. 369-2 КК України, є особами, уповноваженими на виконання функцій місцевого самоврядування, та які, згідно своїх службових повноважень та обов`язків, уповноважені на надання медичних висновків та складання документів медичного характеру, які можуть бути підставою для зняття осіб призовного віку з військового обліку або ж оформлення відстрочки від проходження військової служби.

На виконання злочинного умислу та переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_4 у період з 31 березня по 30 квітня 2025 року неодноразово під час особистих зустрічей у м. Ужгород, а також під час розмов з використанням терміналів мобільного зв`язку висловлював ОСОБА_8 вимогу про необхідність надання йому грошових коштів у сумі від 2500 до 7500 дол. США з метою організації виготовлення ним медичних документів, які дозволять останньому уникнути проходження військової служби.

Слідчий зазначає, що в ході телефонної розмови, яка відбулась 08.04.2025 о 20 год. 11 хв. ОСОБА_4 , з метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу, спрямованого на незаконне збагачення, повідомив ОСОБА_8 про те, що він готовий розпочати оформлення останньому фіктивної групи інвалідності одразу після того, як він надасть йому частину неправомірної вигоди за вчинення таких дій.

Після чого, 30.04.2025 близько 08 год. 55 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи неподалік магазину "Naturflora" за адресою: с. Минай Ужгородського р-ну, вул. Карпатського Патруса, 21, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, керуючись раніше виниклим корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення отримав від ОСОБА_8 неправомірну вигоду в сумі 3000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ становило 124 694,1 грн., за організацію оформлення для нього службовими особами КНП "Ужгородська міська багатопрофільна клінічна лікарня" Ужгородської міської ради групи інвалідності, яка б дала в майбутньому право ухилитись від проходження військової служби.

Вказує, що ОСОБА_4 підозрюється в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднаному з вимаганням такої вигоди, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

24.11.2025 стороною обвинувачення ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Того ж дня о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано уповноваженою особою на підставі п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 підтверджується протоколами за результатами проведення НСРД, протоколами допитів свідка ОСОБА_8 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати документи, речі які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на інших підозрюваних, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення в якому підозрюється.

З метою забезпечення кримінального провадження та виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, просить застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Сторона обвинувачення вважає, що інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 та не буде достатнім для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане клопотання підтримав з мотивів, наведених у ньому, просив його задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 усно та згідно з поданими письмовими запереченнями просив застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, а у разі, якщо суд дійде висновку про недостатність такого виду запобіжного заходу та застосує тримання під вартою, просив визначити заставу у мінімальному розмірі. Зазначив, що підозра необгрунтована та не підтверджується матеріалами клопотання. Водночас вказав, що ризики, зазначені у клопотанні також не підтверджені. Під час розгляду клопотання просив врахувати майновий та сімейний стан підзахисного, що такий є раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, є особою з інвалідністю 3 групи.

Підозрюваний підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Управління Служби безпеки України в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000009 від 29.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1 та ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Згідно з протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 24.11.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був затриманий 24.11.2025 о 10 год. 00 хв. в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

24.11.2025 ОСОБА_4 в межах кримінального провадження № 0000009, відомості про яке 29.01.2025 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто в в одержанні неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особами, уповноваженими на виконання функцій місцевого самоврядування, поєднаному з вимаганням такої вигоди.

Згідно змісту ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно положень ст. 178 КК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно правової позиції викладеній у рішенні Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року по справі «Харченко проти України» (п. 80), при розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років.

Дослідивши матеріали, долучені до клопотання, а саме: витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань; постанову про зміну групи прокурорів в кримінальному провадженні від 21.11.2025; інформаційну картку на особу ОСОБА_4 ; протокол затримання особи, підозрюваної у вчинені злочину від 24.11.2025; повідомлення про підозру від 24.11.2025; протокол допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 24.11.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від. 18.03.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від. 04.04.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_8 від. 06.11.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відео контроль особи) від 05.06.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відео контроль особи) від 05.06.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відео контроль особи) від 05.06.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відео контроль особи) від 05.06.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відео контроль особи) від 06.06.2025; протокол за результатами проведення контролю за вчиненням злочину від 06.06.2025; протокол про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 30.04.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії (аудіо-, відео контроль особи) від 17.07.2025; протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії зняття інформації з електронних комунікаційних мереж від 17.07.2025 та інші матеріали кримінального провадження, вважаю, обґрунтованою пред`явлену ОСОБА_4 підозру, оскільки додані до клопотання копії матеріалів кримінального провадження, з достатньою імовірністю підтверджують існування «розумної підозри» щодо причетності особи до вчинення інкримінованого злочину, в межах розслідування якого ставиться питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які містяться в клопотанні слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення інкримінованих кримінальних правопорушень є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України. Більше того, якщо виходити з поняття «обґрунтована підозра», наведеного в п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», то термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведення винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

У свою чергу, всі обставини провадження та правильність кваліфікації дій ОСОБА_4 мають з`ясовуватися судом під час судового розгляду у встановленому законом порядку.

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Під час перевірки наявності ризиків, передбачених ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до восьми років. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.

Крім того, слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винним у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, що хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності з наведеними вище обставинами суттєво збільшує ризик втечі, а тому враховується слідчим суддею при оцінюванні ризиків. Так, у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Оскільки у вказаному кримінальному провадженні є необхідність у проведенні ряду допитів осіб в якості свідків із обставин, що мають значення для кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні.

Водночас суд вважає недоведеними, зазначені прокурором ризики знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується, оскільки матеріалами клопотання такі не підтверджуються.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого умисного злочину, а також бере до уваги дані про особу підозрюваного, а саме, що останній є особою з інвалідністю 3 групи, працює автомеханіком, має міцні соціальні зв`язки.

З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, є обґрунтованим та підлягає задоволенню, оскільки жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе запобігти ризикам, наявність яких встановлено під час розгляду поданого клопотання.

Водночас, частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Частиною п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного.

На підставі вищенаведеного, слідчий суддя дійшов висновку, що застава в розмірі 70 (сімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави, на ОСОБА_4 необхідно покласти обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194 196, 197, 309 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до 20 січня 2026 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 70 (сімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 211 960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) грн. 00 коп.

Роз`яснити, що підозрюваний ОСОБА_4 або заставодавець мають право в будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

У разі внесення застави на ОСОБА_4 , у відповідності до ч. 5 ст.194 КПК України, покласти наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

- повідомляти слідчого та прокурора про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1