УХВАЛА

підготовчого судового засідання

про призначення судового розгляду

Справа № 621/3539/25

Провадження 1-кп/621/322/25

31 жовтня 2025 року м. Зміїв Харківської області

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники справи:

прокурор ОСОБА_3

потерпілий ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_5

захисник - адвокат ОСОБА_6

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальну справу №621/3539/25 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 350 Кримінального кодексу України

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Зміївського районного суду Харківської області перебуває кримінальна справа №621/3539/25 (провадження ЄРДР №0000431 від 03.09.2025) за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 350 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 28.10.2025 по справі призначено підготовче судове засідання.

У підготовче судове засідання з`явилися учасники справи.

В підготовчому судовому засіданні прокурор вважав за можливе призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні, в яке викликати учасників справи.

Одночасно заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту. В обґрунтування клопотання вказав, що строк дії раніше обраного запобіжного заходу спливає 02.11.2025, судовий розгляд справи тільки починається, і на даний час продовжують існувати ризики, передбачені статті 177 КПК України, а саме обвинувачений може переховуватися від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати провадженню іншим чином. Зазначив, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам.

Потерпілий вважав за можливе призначити справу до судового розгляду та підтримав клопотання прокурора про продовження обвинуваченому запобіжного заходу.

Захисник ОСОБА_6 вважала за неможливе призначення справи до судового розгляду та заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

В обгрунтування клопотання вказала, що стороною обвинувачення в обвинувальному акті не чітко та не конкретизовано викладено суть фактичних обставин справи, нічим не підтверджено віднесення потерпілого ОСОБА_7 до службових осіб як особи, яка виконує організаційно-розпорядчі чи адміністративно - господарські функції, а в матеріалах справи відсутнє навіть службове посвідчення потерпілого як працівника ТЦК, а отже діяння обвинуваченого неправильно кваліфіковано за ч.2 статті 350 Кримінального кодексу України, оскільки в результаті його дій не було завдано шкоди здоров`ю службової особи. Окрім того, в резолютивній частині обвинувального акту взагалі зазначено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 150 Кримінального кодексу України (експлуатація дітей). Тому, сторона захисту вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недоліків.

Щодо продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту зазначила, що з існуванням жодних ризиків, зазначених у клопотанні прокурором, по суті сторона захисту не згодна, бо такі ризики не обгрунтовані й нічим не підтверджені. Однак, оскільки з боку працівників ТЦК, і в тому числі продовжується тиск на обвинуваченого, вручаються повістки в поліції, сторона захисту не заперечує проти продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому, оскільки такий запобіжний захід захищає фактично обвинуваченого від протиправних дій ТЦК.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору та не заперечував проти продовження домашнього арешту.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши обвинувальний акт та реєстр матеріалів, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.3 статті 314 КПК України, в підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення:

- затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 цього Кодексу;

- закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу;

- повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу;

- направити обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до відповідного суду для визначення підсудності у випадку встановлення непідсудності кримінального провадження;

- призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру;

- доручити представнику персоналу органу пробації скласти досудову доповідь.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Вимоги до обвинувального акту встановлені статтею 291 КПК України, де, відповідно до частини другої цієї статті вказано, що обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу); розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного; довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Надання суду інших документів до початку судового розгляду забороняється.

Аналіз вище наведених норм кримінального процесуального закону свідчить про те, що на стадії підготовчого провадження в суді першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору допускається лише у разі порушення прокурором чи слідчим вимог ч.2 статті 291 КПК.

Виходячи з завдань підготовчого судового засідання, на цій стадії встановлюється лише відповідність форми обвинувального акту вимогам, визначеним кримінальним процесуальним законом, як це передбачено статтею 291 КПК України, при тому, що оцінка викладених в обвинувальному акті обставин та їх відповідність формулі кваліфікації, відноситься до стадії судового розгляду кримінального провадження. З цього приводу Верховним Судом України у постанові № 5-328кс16 від 24.11.2016 викладено відповідний правовий висновок.

У пунктах 2 та 3 мотивувальної частини свого рішення, Верховний Суд вказав, що за змістом положень пункту 5 частини другої статті 291 КПК, закон вимагає обов`язкового відображення в обвинувальному акті трьох складників:

1) фактичних обставин кримінального правопорушення;

2) правової кваліфікації (в теорії кримінального процесу використовується назва «формула обвинувачення»);

3) формулювання обвинувачення.

При цьому в доктрині кримінального процесу під формулюванням обвинувачення розуміється офіційно сформована на досудовому розслідуванні версія про вчинення особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи № 635/3539/25, обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 350 Кримінального кодексу України, містить всі необхідні відомості щодо формулювання обвинувачення, визначені процесуальним законом, які в своїй сукупності дають повне уявлення стосовно кожного з елементів складу кримінального правопорушення, що, у свою чергу, дає можливість зіставити фактичну складову обвинувачення з його юридичною формулою.

Зазначення в резолютивній частині обвинувального акту кваліфікацію дій обвинуваченого як ч.2 статті 150 Кримінального кодексу України є явною технічною опискою замість правильного номеру статті "350", оскільки надалі за текстом викладений зміст формулювання правопорушення, саме передбаченого ч.2 статті 350 Кримінального кодексу України, що узгоджується в цілому зі змістом обвинувального акту і не свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам статті 291 КПК України.

Інші наведені захисником твердження щодо недоліків обвинувального акту зводяться до незгоди з кваліфікацією дій обвинуваченого з посиланням на матеріали кримінального провадження, які на стадії підготовчого судового засідання у суду відсутні, та не є предметом вирішення у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, вимоги закону щодо форми і наявності трьох складників в обвинувальному акті дотримано, а правильність і відповідність правової кваліфікації інкримінованого обвинуваченому діяння підлягає з`ясуванню на стадії судового розгляду.

При цьому суд зазначає також, що відповідно до ч.1 статті 338 КПК України, прокурор має право змінити (доповнити) обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та виникне необхідність зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору на підставі п.3 ч.3 статті 314 КПК України.

За змістом ч.1 статті 315 КПК України, якщо під час підготовчого судового засідання не будуть встановлені підстави для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини 3 ст.314 КПК України суд проводить підготовку до судового розгляду.

Кримінальне провадження стосовно обвинуваченого надійшло до суду, в межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення, що відповідає положенням статті 32 КПК України.

Враховуючи, що підстав для повернення обвинувального акту, закриття провадження з підстав, визначених статтею 284 КПК України, чи інших заяв, що перешкоджають призначенню справи до судового розгляду, угод про визнання винуватості чи про примирення у порядку ст.ст. 468 - 475 КПК України не надходило, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду суддею одноособово у відкритому судовому засіданні з викликом в судове засідання учасників справи.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому, суд зазначає наступне:

Відповідно до ч.3 статті 315 КПК України, під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

За змістом статті 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Ухвалою слідчого судді Зміївського районного суду Харківської області від 03.09.2025 обвинуваченому обрано запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, строк якого спливає 02.11.2025 року

Відповідно до положень статті 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган Національної поліції повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

На час розгляду клопотання про продовження строку запобіжного заходу судовий розгляд кримінального провадження не завершено, ризики, що були підставою для застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту, не зменшилися та продовжують існувати.

З огляду на зазначені обставини, суд вважає обґрунтованим твердження сторони обвинувачення про високу ймовірність настання ризиків переховування від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим суд вважає за доцільне продовжити раніше обраний обвинуваченій запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки, на думку суду, інші, більш м`які запобіжні заходи, передбачені статті 176 КПК України, не зможуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та належну поведінку.

При цьому, застосовуючи запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч.5 статті 194 КПК України..

На підставі викладеного, керуючись статтями 176-178, 183, 193, 194, 196, 314-316, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акта прокурору - відмовити.

Призначити кримінальну справу №621/3539/25 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 статті 350 Кримінального кодексу України - до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 11:45 годину 07 листопада 2025 року.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту зі встановленням заборони залишати житло за адресою місця проживання: АДРЕСА_1 .

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, визначені ч.5 статті 194 КПК України, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за кожною вимогою, або повідомляти про неможливість прибуття;

- повідомляти про зміну місця проживання та засобів зв`язку слідчого, прокурора чи суд.

Строк дії ухвали про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту встановити 2 (два) місяці, тобто до 31.12.2025 року включно.

Ухвалу про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому направити до відділу поліції №2 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області до виконання.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, що здійснює процесуальне керівництво в даному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та апеляційному оскарженню не підлягає..

Повний текст ухвали складено 31.10.2025

Суддя ОСОБА_8