Справа № 359/3697/25
Провадження № 1-кп/359/507/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2025 року м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду з технічною та відео фіксацією кримінальне провадження № №0000553 від 26.07.2023, що надійшло до суду з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луганськ, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

в с т а н о в и в:

26.07.2023 приблизно о 18.00 год., керуючи технічно справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснюючи рух автодорогою О100409 від с. Старе в бік до перехрестя з автодорогою Н-08, Бориспільського району Київської області проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, у порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (д), 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та своєчасно не відреагував на її зміну, наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись другорядною дорогою О100409, не надав дорогу транспортним засобам, які наближалися до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі Н-08, внаслідок чого допустив зіткнення з автобусом «Богдан А092» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався головною автодорогою Н-08 в напрямку до м. Переяслав Бориспільського району Київської області, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, тобто у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілих.

В судовому засіданні дав показання, що 26.07.2023 він на автомобілі Део-Ланос виїжджав з військового полігону військової частини НОМЕР_3 з АДРЕСА_2 . Їхав з побратимом ОСОБА_10 , він сидів з переду на пасажирському сидінні. Виїжджаючи на перехрестя Бориспіль-Переяслав, він проявив неуважність і не помітив автобуса. Швидкість автомобіля булим приблизно 70 км./год. Під час зіткнення вдарився головою, а тому самого ДТП він не пам`ятає. Це був світлий день, видимість була гарна. Ні алкогольних, ні наркотичних, ні інших засобів не вживав, був здоровий. Причини ДТП пояснити не може. Жодних перешкод не було, нічого не заважало руху транспортному засобу.

У зв`язку з тим, що в нього немає фінансової можливості виплатити вартість цивільних позовів повністю, так як після відкриття кримінального провадження він не отримує повну заробітну плату, коли йому буде відновлено заробітну плату він буде намагатися виплатити шкоду, а тому цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 він визнає частково на суму 500000 грн., цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 на суму 300000 грн., цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 визнав повністю.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 дала показання, що 26.07.2023 вона рухалася на автобусі з місця роботи додому. Вона сиділа зі сторони водія приблизно третє місце ззаду, в напрямку м.Переяслав. Під час руху закрила очі. Відчула удав, але не зрозуміла нічого. Коли відкрила очі, зрозуміла, що сидить біля автобуса без ноги. Від удару її викинуло з автобуса, але як це було не знає. Її було доставлено до Бориспільської центральної лікарні. Цивільний позов підтримує повністю, хоча дана сума не перекриє придбання протезу для ноги.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 дав показання, що 26.07.2023 він знаходився в автобусі на задньому сидінні з правої сторони. Аварію він не пам`ятає, так як вдарився головою і в нього з життя випав цілий місяць життя, який він не пам`ятає. На данй час він не може сконцентруватися, забуває робочі питання, забуває суть розмови по її закінченню. Цивільний позов визнає повністю. Матеріальна шкода підтверджується чеками з лікарні. Моарилу шкоду просить 1000000, так як стан здоров`я погіршився, проблеми з пам`яттю, повільно усвідомлює, не може займатися активним життям.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 дав показання, що 26.07.2023 він був водієм автобуса. Дорожня обстановка була нормальна, було сухо, все було видно. Рухався зів швидкістю 70 км/год. По головній дорозі. Перед ним транспортних засобів не було, руху нічого не заважало. На повороті в с.Старе, на перехресті, удар був у задню частину автобуса і автобус перевернувся на його сторону. Причини ДТП він не бачив, це відбулося близько 18 год. Отрнимав тілесні ушкодження у вигляді чесання обличчя, забій ребер, та як наслідок воспалилася язва. Цивільнй позов підтримує повністю.

У зв`язку з тим, що обвинувачений та інші учасники кримінального процесу не оспорювали фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, прокурор, потерпілі, представник потерпілої, обвинувачений та його захисник, визнали недоцільним досліджувати докази стосовно цих фактичних обставин та обмежується допитом обвинуваченого та дослідженням доказів які характеризують його особу, дослідити цивільні позови потерпілих та здійснити допит потерпілих по суті та в частині цивільного позову, вирішити питання щодо речових доказів та судових витрат і цим обмежитись.

Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники кримінального провадження розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

В судовому засіданні були дослідженні наступні письмові докази:

висновок судово-медичної експертизи №340/Е від 21.12.2024 відповідно до якого згідно наданої медичної документації у гр. ОСОБА_4 , 1982 р.н., мали місце тілесні ушкодження у вигляді: травматична ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні колінного суглобу (в подальшому з метою лікування за медичними показами було проведено ампутацію на рівні середньої третини лівого стегна); множинні садна правої половини обличчя, волосистої частини голови, верхніх та нижніх кінцівок. Ушкодження у вигляді травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки утворилися від контакту з тупими предметами, яким могли бути деформовані частини салону автомашини при зіткненні з іншим транспортним засобом, могли утворитись в термін та за обставин вказаних в постанові та в медичній документації, відповідно до п. 2.1.4 Г «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді множинних саден обличчя, волосистої частини голови, верхніх та нижніх кінцівок відносяться до легких тілесних ушкоджень, так як для загоєння подібних ушкоджень необхідний термін до 6 діб з моменту їх отримання;

висновок судово-медичної експертизи №338/Е від 28.12.2024 відповідно до якого згідно наданої медичної документації та заключения консультанта рентгенолога КОБ СМЕ у гр. ОСОБА_6 , 1998 р.н. мали місце тілесні ушкодження у вигляді: перелому виличноорбітального комплексу праворуч; перелому правої скроневої, тім`яної кісток праворуч, лінійного перелому лівої тім`яної кістки, перелому лобних кісток з гострою епідуральною гематомою обох лобних та правої скроневої долі, гематосинусом, пневмоцефалією. Саден та синців на обличчі, саден на верхніх та нижніх кінцівках. Ушкодження у вигляді перелому виличноорбітального комплексу праворуч, перелому правої скроневої, тім`яної кісток праворуч, лінійного перелому лівої тім`яної кістки, перелому лобних кісток з гострою епідуральною гематомою обох лобних та правої скроневої долі, гематосинусом, пневмоцефалією, саден та синців на обличчі складають комплекс закритої черепно-мозкової травми (в наданій медичній документації відсутній опис об`єктивних даних які б могли свідчити за наявність у пацієнта відкритої черепно-мозкової травми), тобто утворилися одномоментно або в швидкій послідовності один за одним від контакту з тупими предметами, могли утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові та в медичній документації, відповідно до п. 2.1.3. Б та 2.1.3. Г «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Ушкодження у вигляді саден на верхніх та нижніх кінцівках утворились від контакту з тупими предметами, могли утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові та в медичній документації - відноситься до легких тілесних ушкоджень;

висновок судово-медичної експертизи №341/Е від 28.12.2024 відповідно до якого згідно наданої медичної документації та заключения консультанта рентгенолога КОБ СМЕ у гр. ОСОБА_5 , 1967р.н., мали місце тілесні ушкодження у вигляді: саден на лівому передпліччі, рани на лівому передпліччі, перелому 10, 11 ребер зліва. Ушкодження у вигляді переломів ребер утворились від контакту з тупими предметами, могли утворитись в термін та за обставин які вказані постанові та в наданій на експертизу медичній документації, відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі що спричинили тривалий розлад здоров`я, так як для зрощення переломів такого характер необхідний термін більший за 21 день. Ушкодження у вигляді рани та саден на лівій верхній кінцівці утворились від контакту з тупими предметами, могли утворитись в термін та за обставин вказаних в постанові та в медичній документації - відноситься до легких тілесних ушкоджень. Діагноз: «Забій грудної клітини, нижньо-грудного від. хребта» відповідно д п. 4.6. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6 встановлений на основі суб`єктивних факторів і не підтверджується об`єктивними відомостями, а тому не враховується при оцінці ступеня тяжкості.

Суд встановив обставини справи, оцінюючи досліджені докази, вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення у судовому засіданні доведена повністю і досліджених доказів достатньо для визнання його винним.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілим тяжкі тілесні ушкодження.

Об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, включає такі обов`язкові ознаки: діяння, обстановку, наслідки та причинний зв`язок між діянням і наслідками.

Діяння полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, яке може вчинятися шляхом дії або бездіяльності і полягати у: вчиненні дій, які заборонені правилами; невиконанні дій, які особа може й зобов`язана вчинити, відповідно до вимог правил безпеки руху й експлуатації транспорту. Діяння при вчиненні цього злочину завжди пов`язане з недотриманням вимог відповідних нормативних актів - правил безпеки руху та експлуатації транспортних засобів.

Причинний зв`язок між діяння м і наслідками має місце тоді, коли порушення правил безпеки руху або експлуатації транспорту допущене винним, закономірно тягне за собою наслідки передбачені ст. 286 КК України.

Суб`єктивна сторона злочину визначається ставленням винного до наслідків і, у цілому, характеризується необережною виною.

Так, обвинувачений ОСОБА_8 , 26.07.2023, приблизно о 18.00 год., керуючи технічно- справним автомобілем марки «DAEWOO LANOS TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснюючи рух автодорогою О100409 від с. Старе в бік до перехрестя з автодорогою Н-08, Бориспільського району Київської області, проявив особисту необережність та недбалість до забезпечення вимог безпеки дорожнього руху, у порушення вимог пунктів 1.5, 2.3 (д), 16.11 та дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» Правил дорожнього руху України належним чином не стежив за дорожньою обстановкою та своєчасно не відреагував на її зміну, наближаючись до перехрестя нерівнозначних доріг, рухаючись другорядною дорогою О100409, не надав дорогу транспортним засобам, які наближалися до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі Н-08, внаслідок чого допустив зіткнення з автобусом «Богдан А092» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який рухався головною автодорогою Н-08 в напрямку до м. Переяслав Бориспільського району Київської області, що призвело до виникнення дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді заподіяння потерпілим ОСОБА_4 та ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, а потерпілому ОСОБА_5 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Додаткові обставини, які сприяли настанню цих наслідків, суд не встановив. Між діями обвинуваченого ОСОБА_8 та заподіяннями тілесних ушкоджень трьом потерпілим, існує безпосередній причинно-наслідковий зв`язок. Обвинувачений не передбачав можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх діянь, хоча повинен був і міг їх передбачити. Це свідчить про наявність у його діяннях злочинної недбалості. Вчинене кримінальне правопорушення є закінченим.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, обставини його вчинення, дані про особу обвинуваченого й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, у зв`язку з чим прийшов до висновку про необхідність обрання обвинуваченому покарання визначеного санкцією ч. 2 ст. 286 КК України.

Судом враховується те, що ОСОБА_8 вчинив злочин з необережності, який відноситься до категорії тяжких злочинів.

Як роз`яснив Верховний суд (Касаційний кримінальний суд) від 22.03.2018, у справі №759/7784/15-к, розуміння поняття «щире каяття» як таке, що передбачає розкаяння, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що, насамперед, повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. Факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

Обставиною, що пом`якшують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, у відповідності до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Досліджені судом докази які характеризують особу обвинуваченого, вказують на те, що він раніше не судимий. З 24.03.2022 ОСОБА_8 призваний на військову службу, яку проходить на даний час. На обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Указані обставини потребують додаткового врахування при призначенні покарання обвинуваченому, оскільки мають істотне значення для вивчення його особистості та відношення до скоєного ним.

З цього приводу, суд вважає за доцільне призначити покарання ОСОБА_8 у виді чотирьох років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами на три роки, що визначене санкцією кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Підстави для застосування положення ст. 69 КК України судом не встановлені.

Відповідно до правової позиції прокурора в судових дебатах, він просив призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі, яку підтримали потерпілі та представник.

Разом з тим, виходячи із фактичної тяжкості вчиненого ОСОБА_8 кримінального правопорушення, зокрема, характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу його вчинення, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і мети кримінального правопорушення, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення, обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням кримінального правопорушення та характеризують його поведінку після вчинення кримінального правопорушення та індивідуальних особливостей обвинуваченого, зокрема, що він є особою молодого віку, проходить військову службу під час дії воєнного стану. Суд враховує наявність щирого каяття та вибачень перед потерпілими, його бажання виплатити потерпілим завдані збитки, відсутність обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, суд приходить до висновку, що вищенаведені обставини істотно знижують фактичну ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і ступінь небезпечності винної особи для суспільства. Вказані вище обставини утворює підставу для висновку, що перевиховання та виправлення ОСОБА_8 залишається можливим без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне застосувати до нього положення ст. 75 та ст. 76 КК України, призначивши покарання з іспитовим строком терміном на три роки з визначенням відповідних обов`язків судом.

Підсумовуючи все вище зазначене, суд вважає, що саме дана міра покарання відносно обвинуваченого, є необхідною і достатньою для виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого.

У ході розгляду кримінального провадження представником потерпілої ОСОБА_4 - адвокатом ОСОБА_7 , до обвинуваченого ОСОБА_8 пред`явлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 33583,59 грн. та моральної шкоди на суму 2000000 грн., завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Крім встановлених тілесних ушкоджень, вона з моменту ДТП і до сьогодні змушена проходити курси лікування та реабілітації, здійснювалися хірургічні втручання, що вимагало значних коштів. Сім`єю потерпілої були витрачені власні грошові кошти для придбання ліків, різноманітних медичних засобів для правильного лікування та відновлення потерпілої; реабілітація проходить і зараз.

Потерпіла збирає кошти для встановлення їй необхідного біонічного протезу після травматичної ампутації лівої нижньої кінцівки на рівні середньої третини лівого стегна.

Відповідно до платіжних документів, що зібрані позивачем та які збереглися, вона витратила на лікування 33 583,59 гривень.

Завдані тілесні ушкодження є психотравмувальною подією як для потерпілої ОСОБА_4 , так і для її сім`ї.

Своїми злочинним діями ОСОБА_8 завдав цивільному позивачу неймовірних моральних страждань. Потерпіла щодня думає про ДТП, при чому спогади носять негативний характер, адже постійно в думках «прокручується» подія, що ледь не стала для неї смертельною. Цивільний позивач постійно переживає, відчуває насторогу, тривогу, відчуває емоційні реакції при згадуванні.

Повсякденне життя її повністю порушилось. Тривалий час після ДТП вона перебувала у лікарні на стаціонарному лікуванні, їй довелося заново навчатися елементарним речам, для прикладу, самостійно ходити з урахуванням ампутації, користуватися милицями, обслуговувати себе. Вона досі часто бачить неприємні сновидіння. Вона стала емоційно напруженою, замкнутою, має бажання уникати контактів, почувається ображеною, приниженою, постійно відчуває обурення поведінкою обвинуваченого, досаду.

Стан здоров`я її після події вже не відновиться. Їй постійно доводиться лікуватися, купувати дорогі медикаменти, проходити реабілітацію.

Варто також зазначити, що на момент її звернення з цим позовом, обвинувачений навіть не намагався хоч якимсь чином відшкодувати матеріальну чи моральну шкоду, завдану його неправомірними, суспільно-небезпечними діями, не надавав їй допомоги, не цікавився станом її здоров`я тощо. Навіть не попросив пробачення за скоєне. Очевидною є байдужість з боку ОСОБА_8 як до скоєного кримінального правопорушення, так і до його наслідків. Тим більше, зважаючи на його переховування за межами країни.

Визначаючи вартість розміру завданої моральної шкоди, вона виходить із того, що вартість необхідного їй біонічного протезу буде становити орієнтовно 2 000 000 гривень. На момент подання цього цивільного позову відповідь на адвокатський запит щодо вартості протезу ще не надійшла та буде долучена пізніше.

Обвинувачений ОСОБА_8 пред`явлений до нього цивільний позов потерпілою ОСОБА_4 визнав частково, на суму 500000 грн.

Представником потерпілого ОСОБА_6 - адвокатом ОСОБА_7 , до обвинуваченого ОСОБА_8 пред`явлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди на суму 75819,80 грн. та моральної шкоди на суму 1000000 грн., завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди. Крім встановлених тілесних ушкоджень, вона з моменту ДТП і до сьогодні змушений проходити курси лікування та реабілітації, здійснювалися хірургічні втручання, що вимагало значних коштів. Сім`єю потерпілого були витрачені власні грошові кошти для придбання ліків, різноманітних медичних засобів для правильного лікування та відновлення потерпілого; реабілітація проходить і зараз.

Відповідно до платіжних документів, що зібрані позивачем та які збереглися, він витратив на лікування 75 819 гривень 80 копійок.

Завдані тілесні ушкодження є психотравмувальною подією як для потерпілого ОСОБА_6 , так і для його сім`ї.

Своїми злочинним діями ОСОБА_8 завдав цивільному позивачу неймовірних моральних страждань. Потерпілий щодня думає про ДТП, при чому спогади носять негативний характер, адже постійно в думках «прокручується» подія, що ледь не стала для нього смертельною. Цивільний позивач постійно переживає, відчуває насторогу, тривогу, відчуває емоційні реакції при згадуванні.

Повсякденне життя потерпілого повністю порушилось. Тривалий час після ДТП потерпілий перебував у лікарні в комі, а потім на стаціонарному лікуванні.

Потерпілий досі часто бачить неприємні сновидіння. Він став емоційно напруженим, замкнутим, має бажання уникати контактів, почувається ображеним, приниженим, постійно відчуває обурення поведінкою обвинуваченого, досаду.

Стан його здоров`я після події досі не відновився. Йому постійно доводиться лікуватися, купувати дорогі медикаменти, проходити реабілітацію. Він постійно відчуває сильні головні болі, не може виконувати тривалу фізичну роботу, йому заборонені навантаження. Варто також зазначити, що на момент звернення його з цим позовом обвинувачений навіть не намагався хоч яким-небудь чином відшкодувати матеріальну чи моральну шкоду, завдану його неправомірними, суспільно- небезпечними діями, не надавав потерпілому допомоги, не цікавився станом його здоров`я тощо. Навіть не попросив пробачення за скоєне. Очевидною є байдужість з боку ОСОБА_8 як до скоєного кримінального правопорушення, так і до його наслідків. Тим більше, зважаючи на його переховування за межами країни.

Визначаючи вартість розміру завданої моральної шкоди, він виходить із того, що стан здоров`я його досі не відновився і уже навряд чи відновиться до попереднього стану. Таким чином, загальна сума компенсації моральної шкоди, завданої цивільному позивачу відповідачем вчиненням кримінального правопорушення, становить 1 000 000, 00 гривень (один мільйон гривень).

Потерпілим ОСОБА_5 до обвинуваченого ОСОБА_8 подано цивільний позов на відшкодування матеріальної шкоди в сумі 41997,52 грн. та 30000 грн. моральної шкоди. Згідно з даними довідки №0А00-000017 від 04.09.2023 р. (копія додається) ОСОБА_5 у період з 10.08.2022 р. по 04.09.2023 р. працював у Приватному підприємстві «АВТО ПАС ЛАЙН» () на посаді водія автотранспортних засобів. За період 01.01.2023 р. по 30.06.2023 р. позивач отримував заробітну плату у розмірі 6 800,00 грн (шість тисяч вісімсот гривень 00 коп.).

Відповідно до довідки №25/04 від 25.04.2025 р. (копія додається), виданої за попереднім місцем роботи, а саме Приватним підприємством «АВТО ПАС ЛАЙН» (), ОСОБА_5 втратив працездатність у зв`язку з вищезазначеною дорожньо-транспортною пригодою і перебував на лікарняному з 27.07.2023 р. по 03.08.2023 р. (№ЛН 8007520-1), 04.08.2023 р. по 11.08.2023 р. (№ЛН 8157550-1), 12.08.2023 р. по 18.08.2023 р. (№ЛН 8233663-1), з 19.08.2023 р. по 28.08.2023 р. (№ЛН 8352126-1), за період якого отримав виплату в розмірі 7 341,18 грн (сім тисяч триста сорок одну гривню 18 коп.).

Станом на липень 2023 року кількість робочих днів позивача становила 18 (вісімнадцять) робочих днів (за виключенням 3 (трьох) робочих днів періоду лікарняного), а станом на серпень 2023 року - 6 (шість) робочих днів (за виключенням 17 (сімнадцяти) робочих днів періоду лікарняного).

Таким чином, за період лікування, у зв`язку з вищезазначеною дорожньо-транспортною пригодою, ОСОБА_5 втратив можливий заробіток (дохід) у розмірі 5 997,52 грн (п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім гривень 52 коп.), а саме: за липень 2023 року - 971, 43 грн (дев`ятсот сімдесят одну гривню 43 коп.), за серпень - 5 026,09 грн (п`ять тисяч двадцять шість гривень 09 коп.).

Відповідно до виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3670/596 від 30.04.2025 р. (копія додається) ОСОБА_5 перебував на лікуванні у хірургічно-травматологічному відділенні КНП «Переяславська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування» у період з 28.07.2023 р. по 08.08.2023 р. з діагнозом «Виразкова хвороба шлунку, ускладнена кровотечею. Інфікована рана лівого передпліччя», зумовленого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. У зв`язку з цим позивач поніс витрати у розмірі 30 000,00 грн (тридцяти тисяч гривень 00 коп.).

На утримані позивача перебуває його син - ОСОБА_11 , який, станом на липень-серпень 2023 року, є непрацездатною особою з інвалідністю з дитинства III групи, у зв`язку з чим щомісяця необхідно придбавати лікарські засоби за рецептами лікарів (без встановлених пільг їх безоплатного отримання). Згідно з даними довідки про отримання (неотримання) допомоги №317 від 25.04.2025 р. (копія додається), виданої Управлінням соціального захисту населення Переяславської міської ради, за липень-серпень 2023 року йому нарахована допомога у розмірі 4 200,00 грн (чотири тисячі двісті гривень 00 коп.), що становить 60% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. Однак, зазначеної державної соціальної допомоги недостатньо, враховуючи дороговартісні ліки, необхідні син позивача, та витрати на мінімальні життєві потреби. Таким чином, щомісячний розмір утримання сина ОСОБА_5 становить 6 000,00 грн (шість тисяч гривень 00 коп.).

Захисник обвинуваченого підтримав позицію свого підзахисного щодо кожного з позовів.

Прокурор при вирішенні цивільних позовів поклався на розсуд суду.

Щодо вирішення пред`явлених цивільних позовів, у рамках даного кримінального провадження, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову у кримінальному провадженні.

Частиною 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно із ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Порядок та підстави відшкодування шкоди визначено в ст.ст.1166, 1167, 1168, 1188 ЦК України.

Суд звертає увагу, що ВСУ у постанові по справі №6-2808цс15 від 20.01.2016, зробив правовий висновок, що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, тобто останній вправі одержати повне відшкодування шкоди безпосередньо від особи, яка її завдала, не залежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність такої особи.

Заданих обставин, на користь кожного з потерпілих з обвинуваченого, необхідно стягнути вказані в цивільному позові суми матеріальної шкоди в повному обсязі, які підтверджені належними доказами.

Щодо стягнення на користь кожного з потерпілих заявлених ними сум моральної шкоди, суд вважає за доцільне в цій частині задовольнити частково з таких підстав.

Згідно з п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначені розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

На переконання суду, у наслідок ДТП, кожному з потерпілих завдано, крім фізичних страждань та втрати здоров`я, моральна шкода, суть якої кожен з потерпілих виклав у позовних заявах та надав показання в суді.

Щодо визначення суми моральної шкоди потерпілій ОСОБА_4 , суд приходить до переконання, що жодна сума не компенсує їй втрату лівої нижньої кінцівки на рівні колінного суглобу та тих моральних страждань, яких вона отримала під час хірургічного втручання та психотравмуючого факту щодо її втрати. Проте суд вважає за доцільне зменшити суму моральної шкоди до 800000 грн. зважаючи на принцип розумності.

Потерпілим ОСОБА_6 подано позов на відшкодування моральної шкоди в розмірі 1000000 грн. у зв`язку з погіршенням його фізичного здоров`я та психотравмуючого фактору пов`язаного з цим так як йому була встановлена третя група інвалідності довічно у зв`язку з трудовим каліцтвом внаслідок даного ДТП, тому враховуючи принцип розумності, на його користь з обвинуваченого необхідно стягнути суму моральної шкоди в розмірі 300000 грн.

Суму матеріальної та моральної шкоди потерпілого ОСОБА_5 обвинувачений визнав повністю, тому вона підлягає стягненню в повному обсязі.

Окрім того, з обвинуваченого на користь держави, слід стягнути витрати на проведення експертизи у розмірі 11950 гривень 00 копійок.

Під час досудового розслідування підозрюваному ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням розміру застави та в разі її внесення визначені обов`язки, які ухвалою суду були продовжені до 28.06.2025, дія яких на день ухвалення вироку закінчилася. У зв`язку з тим, що обвинувачений вказані обов`язки не порушував, підстав для обрання йому запобіжного заходу до вступу вироку суду в законну силу, суд не вбачає. Питання про повернення застави заставодавцю не ініціювалося, квитанцію про сплату застави не подано. Думка заставодавця щодо можливого відшкодування шкоди за рахунок застави, не відома.

Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 122, 124, 126, 127-129, 318, 322, 342-351, 358, 363-368 КПК України, ст.ст. 50, 65-66, 75-77, ч. 2 ст. 286 КК України, ч. 3 ст. 23, ст. ст. 1166, 1167, 1168, 1187, 1188 ЦК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортирними засобами на 3 ( три) роки.

Звільнити ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном 3 (три) роки, з покладенням на нього, відповідно до ст. 76 КК України, обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк відбуття покарання строк його перебування під вартою з 24.03.2025 по 28.03.2025 з розрахунку один день перебування під вартою відповідає одному дню відбування покарання.

Дія запобіжного заходу у вигляді застави продовжити до вступу вироку в законну силу. Питання про повернення застави заставодавцю не ініціювалося, квитанцію про сплату застави не подано. Думка заставодавця щодо можливого відшкодування шкоди за рахунок застави, не відома.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 11950 гривень 00 копійок.

Цивільний позов представника потерпілої ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальну шкоди в розмірі 33583 (тридцять три тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. 59 коп. та моральної шкоди в розмірі 800000 (вісімсот тисяч) грн., що в загальному становить 833583 ( вісімсот тридцять три тисячі п`ятсот вісімдесят три) грн. 59 коп., у задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.

Цивільний позов представника потерпілого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матеріальну шкоди в розмірі 75819 (сімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 80 коп. та моральної шкоди в розмірі 300000 (триста тисяч) грн., що в загальному становить 375819 (триста сімдесят п`ять тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 80 коп., у задоволенні іншої частини позовних вимог, відмовити.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , матеріальну шкоди в розмірі 41997 (сорок одну тисячу дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 52 коп. та моральної шкоди в розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн., що в загальному становить 71997 (сімдесят одну тисячу дев`ятсот дев`яносто сім) грн. 52 коп.

Речові докази після вступу вироку в законну силу: DVD-R диск «ALERUS» залишити при матеріалах кримінального провадження; автобус «Богдан А092» реєстраційний номер НОМЕР_2 залишити у володінні та розпорядження ОСОБА_12 ; автомобіль марки «DAEWOO LANOS TF69Y» реєстраційний номер НОМЕР_1 повернути власнику.

Вирок суду може бути оскаржений до Київського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення через Бориспільський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Вирок суду набирає законної сили по завершенню строку на його апеляційне оскарження, а у разі оскарження вироку в апеляційному порядку - після постановлення судом апеляційної інстанції рішення за наслідками перегляду такого вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1