Подільський районний суд міста Києва
Справа № 945/129/22
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року м. Київ

Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

та її захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого - ОСОБА_6 ,

та його захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Києва клопотання прокурора про продовження строку покладених обов`язків на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

встановив:

На розгляді Подільського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

Прокурор Подільської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотаннями про продовження обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , посилаючись на тяжкість покарання у разі визнання обвинувачених винними, а також на існування ризиків переховування від суду, незаконного впливу на свідків, потерпілого.

В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав із викладених у ньому підстав.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 , обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник адвокат ОСОБА_7 просили відмовити у задоволенні клопотання. Вказали, що ризики зазначені прокурором необгрунтовані, відсутній ризик впливу на свідків, потерпілого, який не з`являється в судові засідання. Окрім того, обвинувачений ОСОБА_6 повідомив суд, що відносно нього розглядається інше кримінальне провадження, де запобіжний захід не обирався.

Розглянувши клопотання, заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме: 1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю; 2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; 3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; 4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом; 5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом; 6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності; 7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання; 8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 9) носити електронний засіб контролю.

Відповідно до ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Так, за протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дане кримінальне провадження у зв`язку із відрахуванням із штату Подільського районного суду м. Києва судді ОСОБА_10 . 02.08.2023 року розподілено судді ОСОБА_1 .

Суд звертає увагу, що з цього часу потерпілий ОСОБА_11 жодного разу до суду не прибув, знав про розгляд справи в суді та судові засідання, жодних заяв на адресу суду не надсилав. Також суд ураховує, що під час розгляду справи попереднім складом суду потерпілий також у судові засідання не з`являвся, що вбачається з матеріалів кримінального провадження.

При цьому відносно обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_12 було обрано запобіжні заходи у виді домашнього арешту та останні добросовісно виконували обов`язки, покладені на них ч. 7 ст. 42 КПК України.

Після зміни запобіжного заходу з домашнього арешту на особисте зобов`язання обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_12 продовжували сумлінно виконували покладені на них обов`язки, не вчиняли дій, які б вказували на ухилення від суду, чи на перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.

В обґрунтування вимог про покладення на обвинувачених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України прокурор посилається на існування ризиків, передбачених п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Доказів наявності ризику впливу на свідків стороною обвинувачення не надано, потерпілого також, останній в судові засідання не з`являється, місцезнаходження не відоме, про що було постановлено відповідну ухвалу про надання судового доручення встановити його місцезнаходження та накласти грошове стягнення.

Щодо ризику переховування обвинуваченого від суду суд зазначає, що тяжкість покарання сама по собі не є підставою для обрання запобіжного заходу.

Так, ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинувачених, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Так, ризики, що є підставою для застосування запобіжного заходу, можуть змінюватися з часом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Судом більше десяти разів відносно обвинувачених продовжувались обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, останні завчасно з`являлись на судові засідання, доказів впливу на свідків, потерпілого судом не встановлено.

Суд також бере до уваги, що обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_4 мають постійне місце проживання в м. Київ.

Суд також зауважує, що відповідний стандарт, за яким ризик втечі зменшується зі збігом часу, вже протягом тривалого часу використовується Європейським судом з прав людини («Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), § 10).

Отже, оцінивши в сукупності всі наведені вище обставини, а також беручи до уваги, що даних про виникнення нових ризиків у поведінці обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_4 встановлено не було, враховуючи належну процесуальну поведінку обвинувачених під час судового провадження, суд доходить висновку про відсутність підстав для чергового продовження строку покладених обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176 - 178, 179, 193 - 194, 196 КПК України, суд

постановив:

У задоволенні клопотання прокурора Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про продовження строку покладених обов`язків на ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Cуддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1