Справа № 548/2271/25
Провадження №1-кс/548/553/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2025 року м. Хорол

Слідчий суддя Хорольського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Хорольського районного суду Полтавської області клопотання слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Оржицького відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт майна -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, на обгрунтування якого зазначив, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбав метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 11.09.2025, приблизно о 16 годині 36 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , неподалік автовокзалу, з корисливих мотивів, шляхом продажу за 400 гривень, незаконно збув залегендованій особі ОСОБА_6 чотири білі таблетки, у яких згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/20457-НЗПРАП від 02.10.2025, виявлено наркотичний засіб - метадон, обіг якого обмежено, загальною масою 0,101 г.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу.

Окрім цього, ОСОБА_5 , при невстановлених слідством обставинах (точної дати та часу не встановлено), усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливою метою, незаконно придбав метадон у пігулках, який відноситься до наркотичних засобів, обіг яких обмежено, які незаконно зберігав при собі з метою збуту.

Продовжуючи свій злочинний умисел, 10.10.2025, приблизно о 14 годині 29 хвилини, ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: Полтавська область, Лубенський район, селищеОржиця, вулиця Центральна, 3Б, неподалік КНП "Оржицька лікарня" Оржицької селищної ради Полтавської області, з корисливих мотивів, шляхом продажу за 400 гривень, незаконно збув залегендованій особі ОСОБА_6 чотири пігулок метадону, який відноситься до наркотичних засобів.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: незаконне придбання, зберігання з метою збуту, а також незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно.

У вчиненні вказаних кримінальних правопорушень підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Оржиця, Полтавська область, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , українець, громадянин України, із середньо освітою, не працює, не одружений, утриманців не має, не є депутатом, участі в АТО, ООС, бойових діях не брав, раніше судимий: 28.09.2007 Київським районним судом за ст. 69, ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 5 років. Звільнений умовно-достроково 07.05.2010 з невідбутим строком 1 рік 9 місяців 5 днів. 09.02.2011 Оржицьким районним судом за ч. 2 ст. 187 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 9 років з конфіскацією всього власного майна. 16.02.2012 Апеляційним судом Полтавської області перекваліфіковано на ч. 2 ст. 186 КК України, остаточно засуджений до 6 років позбавлення волі. Звільнений 15.02.2016 по відбуттю строку покарання. 29.08.2016 Солом`янським районним судом міста Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці. Звільнений 22.11.2019 по відбуттю строку покарання.

10.10.2025 о 23 годині 56 хвилин, у селі Заріг Лубенського району Полтавської області, в порядку ст. 208 КПК України затриманий ОСОБА_5 , за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

11.10.2025, ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Санкція статті злочину у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає позбавлення волі на строк до 10 років з конфіскацією майна.

Під час здійснення досудового розслідування було отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, про те, що згідно інформаційної довідки за номером 446296659 від 03.10.2025, за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований у приватній власності з часткою 1/3 будинок, за адресою АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, ВСІ 137967, 20.07.2005, Державний нотаріус Оржицької держ. нотар. контори. Зареєстровано в реєстрі за №1292. Загальна вартість нерухомого майна (грн): 19185.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КК України передбачає конфіскацію майна обвинуваченого як додатковий вид покарання.

Відповідно до ч. 2 п. 3 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Таким чином, з метою можливої конфіскації майна як додаткового виду покарання за ч. 2 ст. 307 КПК України, незастосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на таке майно може призвести до його відчуження.

З огляду на викладене, є достатні підстави вважати, що мета застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 відповідає критеріям, зазначеним п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме конфіскація майна як вид покарання.

Враховуючи вище наведене, зважаючи, що існує розумна підозра вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити дії, направлені на відчуження належного йому майна 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , з метою недопущення його подальшого арешту та конфіскації, є обґрунтовані підстави вважати, що останній може вчинити та вчинятиме дії, направлені на передачу або відчуження даного майна, у зв`язку із чим виникла необхідність у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно.

Застосування даного заходу забезпечення кримінального провадження необхідне запобігання можливості його відчуження, а також з метою забезпечення конфіскації та відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) як виду покарання.

В судове засідання слідчий не з`явився, клопотав суддю розглянути справу у його відсутність.

Власник майна в судове засідання не з"явився.

Вивчивши клопотання, дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, надані із клопотанням, слідчий суддя приходить до переконання про задоволення даного клопотання з наступних підстав.

Статтею 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

За змістом частини 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів;2) спеціальної конфіскації;3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.Таким чином, Кримінальним процесуальним кодексом України чітко визначені підстави накладення арешту майна.

Слід відмітити, що відповідно до ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

За вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Враховуючи, що санкцією ч. 1, 2 ст. 307 КК, яка інкримінується ОСОБА_5 . України, передбачено додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, слідчий суддя вважає клопотання таким, що підлягає задоволенню.

Таким чином, є передбачені кримінальним процесуальним законом підстави для арешту майна підозрюваного.

Керуючись ст.ст. 98, 167, 170-173, 175 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП № 2 Лубенського РВП ГУНП в Полтавській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене начальником Оржицького відділу Лубенської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_4 про арешт майна - задовольнити .

Накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме: 1/3 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у кримінальному провадженні №0000264 від 18.08.2025.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню .

Копію ухвали слідчого судді про арешт майна негайно після проголошення вручити слідчому, прокурору.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ухвалу може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 5-денний строк з дня проголошення ухвали; у разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1