У Х В А Л А

/про накладення арешту на майно/

08.01.2026 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000121 від 11 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України,

встановив:

Слідча ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_6 звернулась до слідчого судді з клопотанням, погодженим з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 про арешт майна.

Клопотання мотивує тим, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора дитячого позаміського закладу оздоровлення та відпочинку «Старт» (на даний час - Комунальна установа «Старт» Львівської міської ради) згідно наказу управління освіти департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради №196к від 18.10.2019 «Про продовження строкового трудового договору (контракту)», а тому виконуючи адміністративно - господарські функції та являючись, у зв`язку з цим службовою особою в розумінні ч.3 ст.18 КК України, маючи умисел на отримання неправомірної вигоди, переслідуючи мету особистого збагачення та збагачення інших фізичних та юридичної особи, зловживаючи службовим становищем, у невстановлений досудовим розслідуванням точний час та місці прийняв пропозицію начальника відділу освіти Галицького та Франківського районів управління освітньої інфраструктури департаменту освіти Львівської міської ради ОСОБА_8 та директора ТОВ «ІМЕКС-БУД» ОСОБА_9 щодо участі в організованій злочинній групі для неправомірного отримання та обернення у свою власність та власність інших осіб грошових коштів місцевого бюджету Львівської територіальної громади, виділених на проведення ремонтних робіт на очолюваному ОСОБА_4 дитячому позаміському закладі оздоровлення та відпочинку «Старт» (на даний час - Комунальна установа «Старт» Львівської міської ради), шляхом внесення неправдивих відомостей про обсяги фактично виконаних будівельних робіт та завищення вартості матеріальних ресурсів в акти приймання виконаних будівельних робіт форми КБ-2в.

05.01.2026 слідчим суддею Франківського районного суду м. Львова ОСОБА_10 в межах даного кримінального провадження винесено ухвалу (справа №465/5890/25 Провадження 1-кс/465/55/26) про проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

07.01.2026 на підставі вище вказаної ухвали слідчого судді від 05.01.2026, проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 . В ході даного обшуку виявлено та вилучено: мобільний телефон марки «IPhone» моделі «8 Plus» чорного кольору з прозорим чохлом.

07.01.2026 вище вказані вилучені речі (документи) визнано речовими доказами по вказаному кримінальному провадженні.

Як встановлено досудовим розслідуванням, що вилучене вищевказане майно, може бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

У судовому засіданні слідча клопотання про арешт майна підтримала, просить таке задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримала та просила задоволити.

Підозрюваний та його захисник в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового засідання, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання, слідчий суддя прийшла до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000121 від 11.11.2024 внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень, передбаченого ч.3 ст. 28 ч.2 ст.364, ч.1 ст.366 КК України.

Ухвалою слідчого судді Франківського районного суду м.Львова від 05.01.2026 надано слідчим СВ ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 .

07.01.2026 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено мобільний телефон марки «IPhone» моделі «8 Plus» чорного кольору з прозорим чохлом.

З матеріалів клопотання вбачається, що під час проведення досудового розслідування виникла необхідність у проведенні ряду слідчих дій та проведення експертиз, як наслідок необхідно накласти арешт на вилучене майно, яке є речовим доказом, з метою його збереження.

З долученої до матеріалів клопотання постанови про визнання речовими доказами та долучення їх до матеріалів досудового розслідування від 07.01.2026 року встановлено, що мобільний телефон марки «IPhone» моделі «8 Plus» чорного кольору з прозорим чохлом визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000121від 11.11.2024 року.

Згідно з п.7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

У встановлений КПК України строк слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді.

Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду (ч.2 ст.168 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно із п.1) ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Відповідно до ст. 171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік вилученого майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним таким майном. До клопотання мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Клопотання слідчого про арешт майна подано з додержанням вимог ст. 171 КПК України.

Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Прокурор у судовому засіданні довела необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1ст. 173 КПК України).

При цьому слідчий суддя зауважує, що обставини і факти, викладені у матеріалах клопотання про арешт майна, можуть бути перевірені лише у ході розслідування кримінального провадження №0000121 від 11.11.2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 28 ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України.

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя дійшов висновку, що вказане у клопотанні майно може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, і не застосування арешту вказаного майна може призвести до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна, а також те, що має значення речового доказу, стороною кримінального провадження, який звернувся з клопотанням це доведено в судовому засіданні, а тому клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 170-173, 175, 309, 369-372 КПК України,

постановив:

Клопотання слідчої ВРЗЗС СВ ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області ОСОБА_6 , погоджене із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_7 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000121 від 11 листопада 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 28 ч.2 ст. 364, ч. 1 ст. 366 КК України- задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучене 07.01.2026 в ході обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «IPhone» моделі «8 Plus» чорного кольору з прозорим чохлом.

???Заборонити на термін накладення арешту відчуження (реалізацію), розпорядження та/або користування фізичним та юридичним особам вказаного майна.

У відповідності до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

У порядку ст. 175 КПК України ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала про накладення арешту може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали буде складений та оголошений 12 січня 2026 року о 08:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1