печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , перевіривши матеріали скарги захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні № 0000125 від 02.06.2023, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні № 0000125 від 02.06.2023, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування скарги адвокат ОСОБА_3 зазначає, що він, діючи в інтересах ОСОБА_2 , звернувся до прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва з клопотанням від 04.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0000125 від 02.06.2023.

Ураховуючи, що клопотання у встановленому законом порядку розглянуто не було, просить зобов`язати прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , розглянути в порядку статті 220 КПК України захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 від 04.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0000125 від 02.06.2023.

Вивчивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Пунктами 1-11 частини першої статті 303 КПК України визначено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які не охоплюються вищенаведеною нормою не розглядаються під час досудового розслідування та можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу (частина друга статті 303 КПК України).

Пунктом 1 частини першої статті 303 КПК України передбачено право оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Бездіяльність, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій передбачає три обов`язкові ознаки: 1) слідчий або прокурор наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; 2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК України строк; 3) відповідна процесуальна дія слідчим чи прокурором у встановлений строк не вчинена.

Таким чином, наведена норма дозволяє звернутися до суду зі скаргою не на будь-яку бездіяльність, а лише щодо обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законодавством.

Ознакам такої бездіяльності відповідає бездіяльність, яка виникає внаслідок невиконання вимог статті 220 КПК України.

Відповідно до частини першої статті 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй (частина друга статті 220 КПК України).

У клопотанні від 04.04.2024, адресованому прокурору Печерської окружної прокуратури міста Києва адвокат ОСОБА_3 просив закрити кримінальне провадження № 0000125 від 02.06.2023 за підозрою ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 284 КПК України та відомості про прийняте рішення внести до ЄРДР.

Підстави закриття кримінального провадження визначені у статті 284 КПК України. Згідно з пунктом 1 частини першої статті 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність події кримінального правопорушення.

Зі змісту статті 284 КПК України вбачається, що учасники кримінального провадження мають право заявляти клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 3-1 частини першої статті 284 КПК України (не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі) та пунктом 9-1 частини першої статті 284 КПК України (існує нескасована постанова слідчого, дізнавача, прокурора про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 цієї частини, у кримінальному провадженні щодо того самого діяння, що розслідувалося з дотриманням вимог щодо підслідності).

Можливість учасників кримінального провадження звертатися із клопотанням про закриття кримінального провадження з інших підстав, визначених у статті 284 КПК України, не передбачена.

Також статтею 284 КПК України не визначено строк, протягом якого прокурор повинен винести процесуальне рішення про закриття кримінального провадження. Рішення прокурора про закриття кримінального провадження пов`язано зі здійсненням ним оцінки наявних у провадженні доказів та відомостей з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. У частині третій статті 110 КПК України визначено, що рішення прокурора приймається у формі постанови, яка виноситься у випадках, передбачених КПК України, а також коли прокурор визнає це за необхідне. Враховуючи наведене та положення частини першої статті 36 КПК України, яка закріплює самостійність прокурора у його процесуальній діяльності, визначити конкретну дату, коли прокурор зобов`язаний винести постанову про закриття певного кримінального провадження із передбаченої частиною першою статті 284 КПК України підстави, не представляється можливим. За викладених обставин бездіяльність, пов`язана із нерозглядом клопотання про закриття кримінального провадження, не може бути предметом контролю слідчого судді.

Таким чином, у цьому випадку у прокурора не виникає обов`язку розглянути клопотання про закриття кримінального провадження, у строк та в порядку, визначеному статтею 220 КПК України.

Про відсутність у прокурора розглянути клопотання адвоката ОСОБА_3 у порядку та строки, передбачені статтею 220 КПК України свідчить також і таке.

Згідно з частиною першою статті 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України законодавець розділяє такі поняття як "дія", "бездіяльність" та "рішення". Про закриття кримінального провадження приймається процесуальне рішення, яке згідно з частиною третьою статті 110 КПК України оформлюється у вигляді постанови слідчого, дізнавача, прокурора, та яке відповідно до пункту 3 частини першої статті 303 КПК України може бути оскаржено слідчому судді під час досудового розслідування. Отже, клопотання про закриття кримінального провадження є клопотанням про прийняття процесуального рішення, а не клопотанням про вчинення процесуальної дії.

Обов`язок розглянути клопотання у порядку та строки, передбачені статтею 220 КПК України, виникає у разі звернення із клопотанням про виконання будь-яких процесуальних дій.

Пунктом 1 частини першої статті 303 КПК України передбачено право на оскарження бездіяльності слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій.

Таким чином, оскільки клопотання про закриття кримінального провадження є клопотанням про прийняття прокурором певного процесуального рішення, а не про вчинення ним процесуальних дій у рамках кримінального провадження, то в такому разі у прокурора не виникло обов`язку розглянути подане адвокатом клопотання у строк та порядок, передбачений статтею 220 КПК України.

З огляду на викладені обставини, слідчий суддя дійшов висновку, що скарга захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні № 0000125 від 02.06.2023 не може бути предметом розгляду в порядку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, передбаченого частиною першою статті 303 КПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.

Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом, що є принципом диспозитивності розгляду.

Керуючись статтями 5, 24, 26, 36, 110, 220, 284, 303, 304, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3 на бездіяльність прокурора Печерської окружної прокуратури міста Києва у кримінальному провадженні № 0000125 від 02.06.2023, яка полягає у нездійсненні процесуальних дій щодо розгляду клопотання та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1