Дата документу 04.08.2025 Справа № 314/4481/15-к
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №314/4481/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/807/313/25-2 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 04 серпня 2025 року у місті Запоріжжі в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сегежа, Карелія, громадянина України, який має середньо-спеціальну освіту, не працює, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 263 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника-адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 .

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2024 року, якою у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про роз`яснення вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2024 року щодо нього відмовлено.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2024 року, якою було відмовлено в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про роз`яснення судового рішення, - скасувати, направити справу до Вільнянського районного суду Запорізької області для повторного розгляду заяви про роз`яснення судового рішення.

Згідно з ухвалою суду, 07 серпня 2024 року ухвалено вирок у кримінальному провадженні №0000996 від 22 червня 2015 року стосовно ОСОБА_6 за ч.1 ст. 121, ч.1 ст.263 КК України.

10 вересня 2024 року до суду надійшла заява ОСОБА_6 про роз`яснення вироку, яка обґрунтована тим, що обвинуваченому незрозумілим є те, чим саме керувався суд при вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_10 : зазначено, що потерпілий поніс витрати на лікування в сумі 5581,45 грн, з чим суд погодився. Разом з тим відповідно до ст.49 Конституції України у державних та комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно. Відомостей про отримання потерпілим медичної допомоги в приватних лікувальних закладах суду не надавалося.

Обвинувачений ОСОБА_6 у своїй заяві також зазначив, що з мотивувальної частини вироку неможливо зрозуміти, чому саме його дії не було остаточно кваліфіковано як спричинення тяжких тілесних ушкоджень при перевищенні меж необхідної оборони; чому не врахована та обставина, що саме на території домоволодіння його матері мала місце конфліктна ситуація з потерпілим; не з`ясовувалося як та з якою метою він туди потрапив.

Незрозумілим для ОСОБА_6 є те, чому суд не звернув уваги на неправомірність бездіяльності працівників з дозвільної системи Заводського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області щодо того, що після закінчення дії дозволу №64/Т-ОЗ його не було зобов`язано здати зброю до торгівельної мережі.

Разом з тим, суд, розглянувши подану обвинуваченим ОСОБА_6 заяву про роз`яснення судового рішення, дійшов висновку про відмову у її задоволенні, виходячи з того, що зі змісту заяви вбачається, що її мотиви та вимоги не стосуються незрозумілості, неоднозначності, можливості різного сприйняття як учасниками кримінального провадження, так і сторонньою особою вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2024 року.

Заслухавши доповідь судді; обвинуваченого та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_9 ; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Згідно з вимогами ч.1 ст.380 КПК України, якщо судове рішення є незрозумілим, суд, який його ухвалив, за заявою учасника судового провадження чи органу виконання судового рішення, приватного виконавця ухвалою роз`яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його зміст.

Отже, за змістом вищевказаної норми КПК України, роз`яснення судового рішення можливе у випадку, якщо воно є незрозумілим за змістом.

Необхідність роз`яснення судового рішення зумовлена його нечіткістю або суперечливістю викладених у ньому висновків, тобто, коли зміст рішення є незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або для осіб, які мають його виконувати.

Зрозумілість рішення полягає в тому, що воно є доступним для сприйняття, дохідливим, таким, що не припускає варіантності свого тлумачення. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

У ході роз`яснення рішення суд повинен тлумачити юридичні терміни, а не загальновживані слова.

Таким чином, роз`яснення судового рішення є одним із способів усунення його недоліків, які стосуються недотримання його ясності та визначеності, а тому судове рішення не може містити положень, що викликають суперечки під час його виконання.

При цьому, виходячи зі змісту вказаної норми, роз`ясненню підлягає суть прийнятого рішення, а не мотиви та підстави для його прийняття та порядок його виконання.

Суд не вправі вносити будь-які зміни в існуюче рішення, так само, як і вирішувати питання, що не були предметом судового розгляду. Він може лише, змінивши форму викладення, більш повно, чітко і зрозуміло навести ті частини рішення, що породжують певні труднощі для однозначного сприйняття.

Вироком Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2024 року ОСОБА_6 визнано винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.1 ст.263 КК України, та призначено йому покарання:

за ч.1 ст.121 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років,

за ч.1 ст.263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Ухвалений вирок суду першої інстанції - як її мотивувальна, так і резолютивна частини, викладені загальновживаними словами, містять чіткий і зрозумілий характер, в них зазначенні мотиви та правові підстави прийнятого рішення, у вироку містяться посилання на відповідні норми кримінального процесуального закону, а резолютивна частина цього судового рішення є чіткою та зрозумілою за змістом та не допускає її подвійного тлумачення.

З урахуванням викладеного, колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що передбачені ч.1 ст.380 КПК підстави для роз`яснення зазначеного судового рішення, відсутні.

Зі змісту заяви обвинуваченого ОСОБА_6 убачається, що останній фактично не погоджувався з висновками суду першої інстанції, викладеними у вироку, та просив роз`яснити мотиви прийнятого рішення, що кримінальним процесуальним законодавством не передбачено.

Окрім того, вказаний вирок на цей час не набрав законною сили та буде переглядатися Запорізьким апеляційним судом за апеляційною скаргою сторони захисту у встановленому законом порядку.

З урахуванням викладеного, підстав для задоволення апеляційної скарги захисника-адвоката ОСОБА_9 колегія суддів не убачає.

Керуючись ст.ст.380, 404-405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 жовтня 2024 року, якою у задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_6 про роз`яснення вироку Вільнянського районного суду Запорізької області від 07 серпня 2024 року щодо нього, відмовлено, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її оголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4