Справа № 676/459/26
Провадження № 1-кс/676/173/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2026 року м. Камянець-Подільський

Слідчий суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про негайне звільнення та протиправні дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незаконного затримання, на протиправні дії працівників поліції щодо невнесення відомостей до ЄРДР за фактом незаконного позбавлення волі громадянина ОСОБА_3 (стаття 146 КК України),

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді в інтересах ОСОБА_3 зі скаргою, в якій зазначає про грубе порушення конституційних прав ОСОБА_3 , якого незаконно утримують у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 за відсутності судового рішення, яке давало б підстави позбавляти його волі. Скаргу обгрунтовує тим, що 23.01.2026 ОСОБА_3 було затримано посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 без оформлення належного процесуального статусу, а саме - йому не повідомили підстави затримання; не склали жодного процесуального документа (протоколу, постанови); не викликали поліцію; про затримання не повідомлено найближчих членів родини. 24.01.2026 на електронні пошти Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області та Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області було направлено заяви про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 146 КК України, щодо незаконного утримання та позбавлення волі ОСОБА_3 . Станом на день звернення до суду з даною скаргою витяг з ЄРДР заявнику не надано. Також зазначає про формальну процедуру військово-лікарською комісією медичного огляду ОСОБА_3 . Вважає, що дії працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 підпадають під ознаки кримінальних правопорушень, передбачених статтями 371, 146 КК України. Посилаючись на положення статті 206 КПК України просить надати правову оцінку діям посадових та відповідальних осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо незаконного утримання ОСОБА_3 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 та негайно звільнити його; зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 надати відомості (документи), на підставі яких ОСОБА_3 затриманий та утримується у даній установі; у разі перебування ОСОБА_3 у ІНФОРМАЦІЯ_2 , негайно доставити останнього до слідчого судді; зобов`язати органи досудового розслідування внести відомості до ЄРДР за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_3 ; розгляд заяви проводити при особистій присутності ОСОБА_3 у залі суду та в режимі відеоконференції із заявником.

Вирішуючи питання по відкриття провадження за скаргою, слідчий суддя виходить з наступного.

Згідно із частиною 1 статті 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Відповідно до положень чинного КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Положеннями частини 3 статті 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень КПК України.

Згідно з частиною 1 статті 206 КПК України кожен слідчий суддя, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до частини 3 статті 206 КПК України слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Статтею 4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» визначено, що установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Таким чином, з аналізу положень частини 1 статті 206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» вбачається, що слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Звертаючись до слідчого судді зі скаргою в порядку статті 206 КПК України в інтересах ОСОБА_3 адвокат просить звільнити його з ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки він утримується там незаконно.

Відповідно до частини 2 статті 206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

З аналізу вище наведених норм законодавства можна зробити висновок, що слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Глава 18 КПК України та стаття 206 КПК України регламентують відносини під час досудового розслідування, а саме запобіжні заходи, затримання особи.

З поданої скарги не вбачається, що правовідносини виходять із норм КПК України.

Крім того, Указом Президента України №69/2022 «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією РФ проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини 2 статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини 1 статті 106 Конституції України, оголошено про проведення загальної мобілізації, в тому числі на території Хмельницької області.

При цьому, зобов`язано місцеві органи виконавчої влади у взаємодії з територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, за участю органів місцевого самоврядування та із залученням підприємств, установ та організацій усіх форм власності, фізичних осіб-підприємців організувати та забезпечити в установленому порядку своєчасне оповіщення і прибуття громадян, які призиваються на військову службу, прибуття техніки на збірні пункти та у військові частини, а також здійснення призову військовозобов`язаних, резервістів на військову службу, їх доставки до військових частин та установ Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України.

Відповідно до вимог статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, забезпечують місцеві органи виконавчої влади та здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів розвідувальних органів України - відповідний підрозділ розвідувальних органів України, осіб, які уклали контракти про перебування у резерві служби цивільного захисту, - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Виходячи з обставин, викладених у скарзі, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_3 було мобілізовано, а твердження адвоката про його незаконне позбавлення свободи не відповідає дійсності, є явно надуманим та таким, що перешкоджає здійсненню призову громадян на військову службу під час мобілізації, оскільки призов громадян на військову службу під час мобілізації не є позбавленням особи права на свободу та особисту недоторканість, гарантоване Конституцією України, а є обов`язком громадянина України на захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України.

Станом на 27.01.2026 слідчому судді не надано відомості про зареєстровані кримінальні провадження відносно ОСОБА_3 , останній під вартою не перебуває, повідомлення про підозри у вчинені кримінальних правопорушень йому не здійснено.

Розгляд скарг на дії посадових осіб щодо мобілізації належить до компетенції адміністративного суду.

Таким чином, вимоги скарги адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в частині вимог, викладених в порядку статті 206 КПК України, виходять за межі повноважень слідчого судді відповідно до вимог КПК України, тому відсутні підстави для відкриття провадження за скаргою в цій частині.

В частині скарги на бездіяльність органу досудового розслідування щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви про вчинення кримінального правопорушення провадження підлягає відкриттю.

Пункт 1 частини 1 статті 336 КПК України передбачає, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі неможливості безпосередньої участі учасника кримінального провадження в судовому провадженні за станом здоров`я або з інших поважних причин.

Частиною 2 статті 336 Кримінального процесуального кодексу України передбачено, що суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження.

У поданій скарзі адвокат ОСОБА_2 заявив клопотання про розгляд скарги в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу EasyCon для його участі.

З метою забезпечення реалізації процесуальних прав клопотання адвоката підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 206, 304, 336 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відкрити провадження по справі за скаргою адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про негайне звільнення та протиправні дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо незаконного затримання, на протиправні дії працівників поліції щодо невнесення відомостей до ЄРДР за фактом незаконного позбавлення волі громадянина ОСОБА_3 (стаття 146 КК України) в частині оскарження бездіяльності щодо невнесення відомостей до ЄРДР.

В іншій частині скарги відмовити у відкритті провадження.

Розгляд скарги призначити на 29 січня 2026 року о 15.00 год. в приміщенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області за адресою: вул. Данила Галицького, 7, м. Кам`янець-Подільський Хмельницької області.

Розгляд скарги проводити в режимі відеокоференції поза межами суду з використанням власних технічних засобів за допомогою сервісу EasyCon для заявника адвоката ОСОБА_2 .

Для участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції заявнику необхідно використовувати комп`ютерну техніку або смартфон з доступом в мережу Інтернет, які дозволяють передавати аудіосигнал та відеозображення.

Копію ухвали направити до Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області та зобов`язати уповноважених службових осіб Кам`янець-Подільського РУП ГУНП в Хмельницькій області направити на адресу суду матеріали перевірки за заявою ОСОБА_3 , його представника адвоката ОСОБА_2 від 24 січня 2026 року.

В частині відмови у відкритті провадження ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1