Справа № 740/2997/23
Провадження № 1-в/740/143/25
УХВАЛА

05 грудня 2025 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі прокурора ОСОБА_3 (у режимі відеоконференції),

захисника засудженого ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),

розглянувши у судовому засіданні клопотання прокурора Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 про заміну покарання щодо засудженого ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в :

У клопотанні прокурора від 31 липня 2025 року з посиланням на ч.1 ст.58 КК України, ст.ст.537, 539 КПК України, ставиться питання про заміну засудженому вироком Ніжинського міськрайонного суду від 27 липня 2023 року за ч.5 ст.407 КК України ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження, як для військовослужбовця, на 01 рік, з відрахуванням в дохід держави із суми його грошового забезпечення 20 відсотків, на покарання у виді штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000 грн. Клопотання обгрунтоване тим, що після набрання вироком законної сили та прийняття 05 вересня 2023 року військовою частиною його для виконання військовослужбовець ОСОБА_4 13 вересня 2023 року подав рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі абз.5 пп. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у зв`язку з чим наказами від 13 та 19 жовтня 2023 року останнього звільнено з військової служби у запас, при цьому ОСОБА_4 повністю не відбув призначене покарання. Просить клопотання задоовльнити.

Згідно із запереченнями від 01 жовтня 2025 року захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 проти клопотання прокурора заперечує з підстав неналежного звернення щодо заміни покарання, оскільки мають застосовуватись наслідки невиконання угоди в порядку ст.476 КПК України, також відсутності правових підстав для заміни службового обмеження на покарання у виді штрафу.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги за викладених у клопотанні обставин, пояснивши, що заміна службового обмеження на покарання у виді штрафу грунтується на вимогах ст.69 КК України з метою недопущення погіршення становища ОСОБА_4 ..

У судовому засіданні захисник засудженого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 просила відмовити у задоволенні клопотання прокурора з підстав поданого нею заперечення, зазначила, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

При вирішенні клопотання прокурора судом враховується, що вироком Ніжинського міськрайонного суду від 27 липня 2023 року затверджено угоду про визнання винуватості між прокурором Чернігівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 від 27 липня 2023 року, та визнано ОСОБА_4 винуватим за ч.5 ст.407 КК України із призначенням покарання, із застосуванням ч.1 ст.69 КК України (у редакції, яка діяла станом на 18 червня 2022 року-26 липня 2022 року), у виді 01 року позбавлення волі, та на підставі ст.58 КК України із заміною покарання у виді 01 року позбавлення волі,-на покарання у виді службового обмеження, як для військовослужбовця, на 01 рік, з відрахуванням в дохід держави із суми його грошового забезпечення 20 відсотків.

29 серпня 2023 року вирок суду набрав законної та був звернутий до виконання.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №309 від 05 вересня 2023 року лейтенант ОСОБА_4 був поставлений на облік у вказаній військовій частині строком на один рік без підвищення за посадою у військовому званні, а також без врахування цього строку в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання. У цей же день засуджений ОСОБА_4 був ознайомлений зі своїми обов`язками, як військовослужбовець. 06 вересня 2023 року засуджений ОСОБА_4 подав рапорт про надання йому частини щорічної відпустки терміном на 7 календарних днів. 13 вересня 2023 року, повернувшись із відпустки, засуджений ОСОБА_4 подав рапорт про звільнення з військової служби за сімейними обставинами на підставі абз. 5 п.п. «г» п.2 ч.4 ст.26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», через наявність одного із своїх батьків із числа осіб з інвалідністю І чи ІІ групи. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №296 від 19 жовтня 2023 року лейтенант ОСОБА_4 був звільнений у запас наказом Командира військової частини НОМЕР_2 від 13 жовтня 2023 року №263 та вибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 19 жовтня 2023 року виключений зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, і вважається таким, що справи та посаду здав.

Тобто з 19 жовтня 2023 року ОСОБА_4 не відбуває призначений вироком суду строк покарання у виді службового обмеження з відрахуванням в дохід держави двадцяти відсотків із суми його грошового забезпечення.

Відповідно до ч.1 ст.58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Звільнення засудженого з військової служби автоматично призводить до неможливості виконання вироку суду у виді службового обмеження для військовослужбовців.

Відповідно до ст.537 КПК України судом під час виконання вироків вирішуються питання зокрема про заміну покарань, пов`язаних з виплатою штрафу, виправними роботами, службовими обмеженнями для військовослужбовців, триманням військовослужбовців в дисциплінарному батальйоні, а також інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Прокурор просить замінити засудженому ОСОБА_4 покарання у виді службового обмеження з відрахуванням в дохід держави із суми грошового забезпечення 20 відсотків, на покарання у виді штрафу у розмірі 4000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 68000 грн, при цьому правові підстави вказаної заміни у клопотанні не зазначені, ч.1 ст.58 КК України, на яку посилається прокурор у клопотанні, регламентує порядок застосування покарання у виді службового обмеження до засуджених військовослужбовців, а не про заміну покарання, також положення ст.69 КК України, на які у судовому засіданні посилається прокурор, регламентують призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, і вказані норми підлягають застосуванню при призначені покарання при ухваленні обвинувального вироку, а не при вирішенні питання про заміну покарання відповідно до клопотання прокурора, ініційованого в порядку ст.537 КПК України.

Відповідно до ч.3 ст.3 КК України кримінальна протиправність діяння, а також його караність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки цим Кодексом.

Законодавець не передбачив можливості заміни призначеного покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців покаранням у виді штрафу, про що подане відповідне клопотання прокурора. Також суд при здійсненні правосуддя не може створювати нові норми.

Відповідно до ст.6 Конституції України органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Також судом враховується, що невиконання засудженим умов угоди може мати наслідки у виді скасування вироку, яким затверджено угоду, у межах передбаченої ст.476 КПК України процедури.

З даних підстав клопотання прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.1, 537 Кримінального процесуального кодексу України, суд,-

ухвалив:

У задоволенні клопотання прокурора про заміну покарання-відмовити повністю.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_6 .