Провадження № 1-кс/344/6582/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого в ОВС відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0000147 від 22.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджено з прокурором в обґрунтування якого посилається на те, що у червні 2025 року ОСОБА_4 , діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , підшукали чоловіка, який мав намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (особа, яку залучено до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження). Відтак 24.06.2025 ОСОБА_8 за допомогою мобільного зв`язку зв`язавшись із ОСОБА_12 та запропонував за грошову винагороду в сумі 8000 Євро посприяти незаконному переправленню через державний кордон України.

В подальшому, в період часу 27.06.2025 з 14 год. 39 хв. по 15 год. 27 хв. ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_8 прибув на територію АЗС «AvtoDrive», за адресою: вул. Грушевського в м. Коломия, та сівши в автомобіль «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDІ», червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 яким попередньо приїхав та керував ОСОБА_8 , прибув у м. Косів Косівського району Івано-Франківської області, а саме до попередньо визначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 місця - приватного домоволодіння по АДРЕСА_1 . Крім того, у ході поїздки ОСОБА_8 надавав ОСОБА_12 вказівки та поради щодо подальшого незаконного перетину кордону.

Надалі, ОСОБА_8 , отримавши попередньо від ОСОБА_12 грошові кошти в сумі 8000 Євро, діючи умисно за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_11 , ОСОБА_10 ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, в період часу з 06 год. 11 хв. по 06 год. 49 хв. 28.06.2025 на автомобілі марки «Mercedes-Benz Sprinter 316 CDІ», червоного кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 перевіз ОСОБА_12 із м. Косів до с. Криворівня Верховинського району Івано-Франківської області, а саме до визначеного ОСОБА_7 місця зустрічі із ОСОБА_11 та ОСОБА_9 .

У ході зустрічі ОСОБА_11 провів з ОСОБА_12 інструктаж щодо його поведінки при подальшому русі в напрямку кордону та за допомогою автомобіль марки «УАЗ 31512», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_11 , розпочали рух в напрямку Державного кордону України через такі населені пункти Верховинського району Івано-Франківської області як: Верхній Ясенів, Рівня, Яблуниця, Гринява, Пробійнівка, Грамотне.

При цьому ОСОБА_9 , керуючи іншим автомобілем марки «Nissan Patrol», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 , рухався попереду автомобіля ОСОБА_11 , спілкуючись із ним впродовж всього часу за допомогою станцій радіозв`язку, дотримуючись тим самим заходів конспірації та повідомляючи про наявність/відсутність правоохоронців чи військових на їхньому шляху, з метою недопущення викриття їхньої злочинної діяльності.

Неподалік с. Буркут Верховинського району Івано-Франківської області, у місці посеред гірської, лісової місцевості ОСОБА_12 , зустріли ОСОБА_10 та ОСОБА_4 які діяли за вказівкою ОСОБА_7 , та по визначеному ними маршруту руху привели його до лінії розмежування державного кордону України із Республікою Румунія та вказали напрямок руху до неї, яку він, за їх вказівкою буде перетинати самостійно.

В свою чергу ОСОБА_12 28.06.2025 близько 17 год. 14 хв. пішки незаконно перетнув державний кордон України із Республікою Румунія, за що ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , отримали від нього за організацію незаконного переправлення через державний кордон України грошові кошти загальною сумою 8000 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 28.06.2025 становило 389 040 грн.

Крім того установлено, що впродовж липня 2025 року ОСОБА_11 та ОСОБА_9 діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 , ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , підшукали чоловіка, який мав намір незаконно перетнути державний кордон України громадянина України ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (особа, яку залучено до конфіденційного співробітництва в рамках кримінального провадження). Відтак, 30.07.2025 приблизно о 12 год. 30 хв., ОСОБА_11 за допомогою мобільного зв`язку зв`язавшись із ОСОБА_13 та, за грошову винагороду в сумі 8000 Євро, запропонував йому механізм перетину кордону поза межами пунктів пропуску на ділянці кордону, що знаходиться в межах Івано-Франківської області, на що останній погодився.

Крім того, ОСОБА_11 про підшуканого ОСОБА_13 повідомив ОСОБА_7 , який з метою організації та керівництва подальшими діями інших співучасників групи, повідомив про вказану особу ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які за його вказівкою, після транспортування ОСОБА_13 на своїх транспортних засобах ОСОБА_11 та ОСОБА_9 до визначеного місця зустрічі посеред гірської місцевості Верховинського району Івано-Франківської області, повинні прибути туди ж, у визначений час, для подальшого супроводу ОСОБА_13 в пішому порядку до напрямку лінії розмежування державного кордону України із Республікою Румунія.

В подальшому, 31.07.2025 ОСОБА_13 за вказівкою ОСОБА_11 прибув до с. Старий Косів, де останній зустрівся з ним та надавши вказівку сідати у салон його автомобіля марки «УАЗ 31512», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , привіз ОСОБА_13 до попередньо визначеного із ОСОБА_7 місця приватного домоволодіння по вул. Садовій, 9. Під час вказаної зустрічі ОСОБА_14 отримував від ОСОБА_11 вказівки та поради щодо подальшого незаконного перетину кордону,

Надалі, ОСОБА_11 , перебуваючи спільно із ОСОБА_13 , на території вказаного домоволодіння, отримав від нього, а саме о 15 год. 39 хв., 31.07.2025, грошові кошти в сумі 8000 Євро, та вказав йому на необхідність перебування у вказаному житлі до ранкового періоду часу 01.08.2025.

ОСОБА_11 , діючи умисно та повторно, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , за вказівкою останнього, з метою реалізації спільного злочинного умислу, направленого на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, 01.08.2025, в період часу з 05 год. 53 хв. по 08 год. 10 хв., на автомобілі марки «УАЗ 31512», чорного кольору, державний номерний знак НОМЕР_2 , почав транспортувати ОСОБА_13 із с. Старий Косів Косівського району Івано-Франківської області до прикордонних населених пунктів Верховинського район Івано-Франківської області, а саме до визначеного ОСОБА_7 місця зустрічі із ОСОБА_10 та ОСОБА_4 . При цьому, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем марки «Nissan Patrol», синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_3 рухався по-переду автомобіля ОСОБА_11 , спілкуючись із ним через радіозв`язок, дотримуючись тим самим заходів конспірації та повідомляючи його про наявність/відсутність правоохоронців чи військових на їхньому шляху, з метою недопущення викриття їхньої злочинної діяльності.

В одному із прикордонних населених пунктів Верховинського району Івано-Франківської області, що наразі невстановлений та розташований по визначеному правопорушниками маршруту руху в сторону державного кордону України ОСОБА_11 здійснив зупинку транспортного засобу і у салон його автомобіля сів ОСОБА_10 , який прибув до зазначеного місця зустрічі за вказівкою ОСОБА_7 . У ході руху транспортного засобу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 проводили додаткові інструктажі, надавали вказівки та поради ОСОБА_13 , щодо його дій та поведінки при його подальшому незаконному переправленні через кордон.

Після того як ОСОБА_11 та ОСОБА_9 на своїх автомобілях завершили транспортування ОСОБА_13 та ОСОБА_10 в сторону державного кордону України, ОСОБА_4 , очікував прибуття останніх у попередньо визначному місці посеред гірської, лісової місцевості Верховинського району Івано-Франківської області за межами населених пунктів.

У подальшому, ОСОБА_4 , по визначеному ним пішому маршруту руху, періодично прямував через лісову місцевість попереду ОСОБА_13 та ОСОБА_10 , спілкуючись з останніми за допомогою наявних при собі станцій радіозв`язку та сповіщаючи про наявність/відсутність працівників Державної прикордонної служби України на їх маршруті руху.

О 17 год. 52 хв. ОСОБА_10 та ОСОБА_4 вказали ОСОБА_13 на розташування лінії розмежування державного кордону України із Республікою Румунія, яку він, за їх вказівкою повинен перетинати самостійно.

В свою чергу ОСОБА_13 01.08.2025 близько о 18 год. 40 хв. пішки незаконно перетнув державний кордон України із Республікою Румунія, за що ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_4 отримали від нього за організацію незаконного переправлення через державний кордон України грошові кошти у розмірі 8000 Євро, що згідно курсу НБУ станом на 01.08.2025 становило 381 920 грн.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями та сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

За вказаними фактами вчинених кримінальних правопорушень, 18.09.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України та його затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав з підстав наведених в ньому, просив застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави в розмірі 165 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник в судовому засіданні просив у задоволенні клопотання відмовити, та застосувати запобіжний захід не пов`язаний з тримання під вартою, а саме, цілодобовий домашній арешт, оскільки підозрюваний є пенсіонером, має міцні соціальні зв`язки. У випадку застосування запобіжного заходу у вигляді триманні під вартою, то визначити заставу у мінімальному розмірі, оскільки розмір застави, яку просить прокурор є непосильною для нього.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав думку свого захисника та зазначив, що його щомісячний дохід складає близько 22 тисяч гривень.

Заслухавши прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Згідно з вимогами п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини обмеження права на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

18.09.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 332 КК України та його затримано в порядку ст. 615 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду «розумна підозра» у вчиненні кримінального злочину», про яку йдеться у підпункті «с» п. 1 ст. 5 Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила злочин. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод вимагає, щоб будь-який захід, яким людина позбавляється волі, відповідав меті ст. 5, а саме захисту особи від свавілля.

У п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» визначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series А, № 182).

При цьому, обґрунтована підозра вимагає тільки наявності певних об`єктивних відомостей, які дають підстави для переконання в тому, що особа вірогідно вчинила злочин. За визначенням Європейського суду, «у п-п. «с» п. 1 ст. 5 йдеться про розумну підозру, а не про щиру або сумлінну (bona fide) підозру».

В справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» (1994) Суд визначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтованого обвинувального вироку чи просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Отже враховуючи, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю матеріалів кримінального провадження, детальний перелік яких міститься у клопотанні та досліджений в судовому засіданні, а слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, наявні всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст.332 КК України.

Крім цього, прокурором доведено наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України а саме:

- п. 1 - переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_4 враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення ним тяжких злочинів, за які передбачене максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 9 років з конфіскацією майна, тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винним у вчиненні інкримінованих тяжких злочинів, може переховуватись від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу. Рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» (Заява № 37466/04) зазначено, що «суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину».

- п. 3 - незаконно впливати на свідка та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може, змушувати їх змінити свої покази на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення;

- п. 4 - перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 перебуваючи на волі, може приховувати докази його злочинних дій, не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду, тим самим затягувати строки досудового розслідування чи судового розгляду. Окрім того, ОСОБА_4 обізнаний із методами та способами перетину кордону України поза межами пункту пропуску та може залишити межі України чи завадити належному та об`єктивному досудовому розслідуванню.

- п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (продовжити займатися незаконним переправленням осіб через державний кордон України). Крім того джерело існування ОСОБА_4 не відоме, на даний час він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, вчинених з корисливих мотивів, а тому з метою отримання прибутку останній, перебуваючи на волі, може продовжити кримінальні правопорушення, аналогічні вчиненим.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Кримінальні правопорушення, в яких підозрюється ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України, відносяться до категорії тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання до дев`яти років позбавлення волі із конфіскацією майна.

Вирішуючи дане клопотання враховую також вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_4 зазначених кримінальних правопорушень, його вік, наявність постійного місця проживання, міцних соціальних зв`язків, його роль у вказаному кримінальному правопорушенні, те , що він безпосередньо сприяв у незаконному перетині кордону (переводив осіб), знає відповідні маршрути.

Частиною 5 ст. 182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При визначенні підозрюваному розміру застави, слідчий суддя враховує практику Європейського суду з прав людини в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю, що в судовому засіданні поза розумним сумнівом доведено відсутність можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу, тому клопотання слід задовольнити та застосувати щодо ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з визначенням застави 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб з покладенням на підозрюваного передбачених у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена з наведеного слідчою обґрунтування клопотання і саме такий запобіжний захід буде достатнім на даний час для забезпечення дієвості даного кримінального провадження. Саме такий розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

За змістом ч. 2 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Тобто, в даній справі, з 18.09.2025 року з моменту затримання особи.

З урахуванням положень ч. 1 ст. 197 КПК України, де визначено що строк дії ухвали про тримання особи під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, обсягу необхідних для проведення слідчих, процесуальних дій, термін тримання ОСОБА_4 під вартою слід визначити на строк до 16 листопада 2025 року.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182-183, 193-194, 196-197, 202, 205, 309, 376, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 16 листопада 2025 року включно.

Взяти підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 під варту в залі суду, а тримання його під вартою здійснювати в Івано-Франківській установі виконання покарань № 12.

Визначити заставу 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (МФО: 820172, код отримувача: 26289647, банк отримувача: ДКС України, м. Київ, рахунок: UA0002265).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , на строк до 16 листопада 2025включно обов`язки:

- прибувати до слідчого прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утриматися від спілкування із свідками іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити, ОСОБА_4 що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення від 0,25 до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі оригінал документу із відміткою банку має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення, яка після його отримання та перевірки має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення, про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора заступника начальника відділу Івано-Франківської обласної прокуратури ОСОБА_15 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Повний текст ухвали оголошено 22.09.2025 о 14.00 год.