У Х В А Л А

іменем України

Справа № 126/1854/20

Провадження № 1-кп/126/17/2025

24 вересня 2025 року м. Бершадь

Бершадський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 ,

адвоката захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Бершадь кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 13.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною середньою освітою, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 обвинувачуєтсья в тому, що він 13.07.2020 близько 13 год. 00 хв., перебуваючи у стані, викликаному вживанням наркотичних засобів, прибув на автобусі зі сполученням Подільськ - Київ до села Яланець Бершадського району Вінницької області, де зійшов з автобуса на зупинці та пішов вздовж вулиці Комарова. Проходячи біля узбіччя дороги, поряд з яким розташовані присадибні земельні ділянки і неподалік знаходяться житлові будинки, біля яких ОСОБА_4 виявив рослини снотворного маку. Після цього ОСОБА_4 пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до самонасіяних рослин маку та розпочав зривати голівки снотворного маку і в такий спосіб незаконно придбав наркотичний засіб, які помістив у відділення свого наплічного рюкзака, що мав при собі, та в зовнішні кишені спортивної синьої кофти, в яку був одягнений, таким чином почав незаконно зберігати наркотичний засіб для власного вживання без мети збуту. Здійснивши зазначені дії, ОСОБА_4 був помічений місцевими жителями села ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які перебували неподалік на присадибних ділянках та зупинили ОСОБА_4 , а про вищевказані обставини повідомили поліцію. По прибутті працівників Бершадського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області 13.07.2020 близько 14 год. 00 хв. на пропозицію працівників поліції ОСОБА_4 добровільно видав з внутрішнього відділення наплічного рюкзака та з правої зовнішньої кишені синьої спортивної кофти, в яку був одягнений ОСОБА_4 , речовину зелено-коричневого кольору, зовні схожу на голівки снотворного маку, які в присутності понятих оглянуто, перераховано та вилучено, загальна кількість яких складала 151 одиниця (сто п`ятдесят одна). Вказана речовина рослинного походження зелено-коричневого кольору згідно висновку експерта № 1265 від 22.07.2020 являється особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено - маковою соломою, масою (у перерахунку на висушену речовину) 51,79 г.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тобто незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту.

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявила клопотання про закриття кримінального провадження з тих підстав, що як стверджує, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років. Згідно з ч. 2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років. Так, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 309 КК України відноситься до кримінального проступку, за який передбачено покарання не пов`язане з позбавлення волі. Отже, враховуючи, що з часу вчинення кримінального правопорушення, тобто з 13.07.2020 пройшло більше, ніж п`ять років, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності. Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Велика Палата Верховного Суду (справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22 від 02.02.2023) вважає, що особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення. Просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України; кримінальне провадження № 0000019 від 13.07.2020 за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 309 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник адвокат ОСОБА_5 підтримали клопотання прокурора, при цьому обвинувачений зазначив, що наслідки закриття кримінального провадження йому зрозумілі, надав згоду на закриття кримінального провадження відносно нього.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про закриття провадження у випадку встановлення підстав, передбачених п.п. 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 цього Кодексу.

При цьому зі змісту частини третьої статті 26 КПК України випливає, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом. Саме тому суд вважає, що правова оцінка поданого прокурором клопотання має бути надана лише в межах тих питань, які ініційовані у цьому клопотанні.

Суд звертає увагу на те, що Верховний Суд України (далі ВСУ) у пункті 1 постанови Пленуму № 12 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» (далі Постанова від 23.12.2005) зазначив, що звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави від застосування щодо особи, котра вчинила злочин, установлених законом обмежень певних прав і свобод шляхом закриття кримінальної справи, яке здійснює суд у випадках, передбачених КК, у порядку, встановленому КПК.

У абзаці п`ятому пункту 2 наведеної Постанови від 23.12.2005 зазначено, що при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Згідно з роз`ясненнями, наданими в абзаці четвертому пункту 2 Постанови від 23.12.2005 підставою такого звільнення може бути або певна поведінка особи після вчинення злочину, яку держава заохочує (дійове каяття, примирення винного з потерпілим, припинення злочинної діяльності та добровільне повідомлення про вчинене тощо), або настання певної події (наприклад, зміна обстановки, закінчення строків давності).

У постанові від 12.11.2019 (справа №566/554/16-к) Верховний Суд (далі ВС) звернув увагу на те, що незалежно від визнання вини особа звільняється у зв`язку із закінченням строків давності від кримінальної відповідальності, а не від покарання. Визнання винуватості під час розгляду клопотання не є умовою для звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставістатті 49 КК.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, санкцією якої передбачене покарання у виді штрафу від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк, дане кримінальне правопорушення відноситься до кримінальних проступків.

Відповідно до з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

В обвинувальному акті вказано, що події, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_4 , мали місце 13.07.2020, тобто на час розгляду заявленого прокурором клопотання минуло більше п`яти років.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років (ч. 2 ст. 49 КК України).

Велика Палата Верховного Суду (справа № 735/1121/20, провадження № 13-26кс22 від 02.02.2023) вважає, що особа, котра ухилялася від досудового розслідування або суду, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності або покарання за давністю після спливу диференційованих строків, передбачених частиною першою статті 49 КК, подовжених на час ухилення. Встановлені частиною другою цієї статті загальні строки повинні застосовуватися лише в разі, якщо вони сплинули на час розгляду справи судом, тобто минуло більш як п`ять років з дня вчинення кримінального проступку і понад п`ятнадцять років з дня вчинення злочину.Закінчення загальних строків, установлених частиною другою цієї статті (п`ятнадцять років з моменту вчинення злочину і п`ять років - проступку), є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, коли цей строк спливає раніше за диференційований, подовжений на час ухилення.

На переконання Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2023 року у справі № 735/1121/20 (провадження №13-26кс22) реалізація принципу гуманізму під час тлумачення та застосування конкретного положення закону про кримінальну відповідальність здійснюється за правилом: якщо відповідне положення містить елемент невизначеності й вона не може бути усунута з урахуванням інших конкретних чи загальних положень, таке положення має застосовуватися за найбільш сприятливим для особи варіантом з усіх можливих.

Обвинувачений ОСОБА_4 надав свою згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження на підставі ст. 49 КК України.

Визнання винуватості є правом, а не обов`язком підозрюваного, обвинуваченого, а отже визнання чи невизнання вказаними особами свої вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності їхньої згоди на звільнення від кримінальної відповідальності не може бути перешкодою в реалізації ними свого права на таке звільнення та правовою підставою для відмови судом у задоволенні заявленого клопотання. Передбачений законом інститут звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності не пов`язує такого звільнення з визнанням ними своєї вини у вчиненні злочину. На цьому наголосив Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у справі № 552/5595/18.

Така правова позиція також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема сформульованою у рішенні по справі «Грабчук проти України» від 26.09.2006, відповідно до змісту якого у разі закриття провадження по справі з нереабілітуючих обставин, питання про доведеність вини особи не вирішується.

Положеннями ч. 4 ст. 286 КПК України визначено, що в разі, якщо під час судового розгляду сторона у кримінальному провадженні звернеться до суду з клопотанням про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Ця норма, як і положення ст. 49 КК України, є імперативними нормами, які передбачають не право суду, а його обов`язок розглянути відповідне питання.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності суд закриває кримінальне провадження. За правилами ч. 8 цієї статті закриття кримінального провадження на цій підставі не допускається лише у випадку, коли підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. У цьому разі розгляд кримінального провадження продовжується в загальному порядку.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Отже, наявні всі необхідні умови для закриття даного кримінального провадження та звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Щодо витрат, понесених при проведенні по даному кримінальному провадженню судової експертизи у розмірі 1961,40 грн., суд приходить до висновку, що вони не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, судові витрати покладаються на особу у разі, коли відносно неї ухвалено обвинувальний вирок, що також узгоджується із позицією Верховного Суду у справі № 712/1710/19.

Питання речових доказів слід вирішити у відповідності до приписів ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід в межах даного кримінального провадження не обирався.

Керуючись ст.ст. 3, 7,284,314, 372 КПК України, ст. 49 КК України, суд -

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про закриття кримінального провадження - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився та проживає в АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працюючого, з повною середньою освітою, раніше не судимого, від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження № 0000019 від 13.07.2020 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, у зв`язку із звільненням від кримінальної відповідальності.

Заходи забезпечення кримінального провадження, а саме арешт на плоди зовні схожі на рослини маку у вигляді коробочок в кількості 151 (сто п`ятдесят одна) шт., які було вилучено у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 під час огляду в с. Яланець Бершадського району Вінницької області по вул. Комарова та які вилучено до Бершадського ВП ГУНП у Вінницькій області, що в м. Бершадь Бершадського району Вінницької області по вул. Будкевича 13, накладений ухвалою слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області від 04.08.2020 - скасувати.

Речові докази: речовина рослинного походження - макова солома, масою (у перерахунку на висушену речовину) 51,79 г, яка перебуває на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області - після набрання ухвалою законної сили знищити.

Процесуальні витрати по справі віднести на рахунок держави.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Бершадський районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9