Справа № 577/2225/24
Провадження № 1-кп/577/111/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2025 року м. Конотоп

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Конотопі, в режимі відеоконференції клопотання прокурора у кримінальному провадженні відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000297 від 02.03.2024 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця сел. Заводське, Конотопського району, Сумської області,

українця, громадянина України, освіта середня,

не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 307, ч.3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Конотопського міськрайонного суду від 05 листопада 2025 року обвинуваченому ОСОБА_5 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою до 03.01.2026 року до 24:00 год. з раніше визначеними умовами та розміром застави в розмірі 242240 грн (а.с. 64 65 Т. №2).

У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи що завершити судовий розгляд до спливу строку тримання під вартою неможливо. Зазначає, що ризики, які були наявні на час обрання запобіжного заходу передбачені п.1, п.5, ч.1 ст. 177 КПК України, не зменшилися. Про існування вказаних ризиків свідчать такі обставини: ОСОБА_5 обвинувачується в умисному особливо тяжкому злочині, передбаченому ч.3 ст. 307 КК України, який має високий ступінь суспільної небезпеки, зумовленої тяжкими наслідками, як для окремих громадян, так і для суспільства в цілому, оскільки спрямований проти здоров`я нації. Крім того, спосіб та обставини інкримінованих ОСОБА_5 злочинів свідчать про системність протиправних дій у сфері незаконного обігу наркотиків. За таких умов, перебуваючи на свободі, обвинувачений може продовжити свою незаконну діяльність із розповсюдження психотропних речовин. Крім того, ОСОБА_5 ніде не працює, не навчається, обвинувачується у вчиненні злочинів, переслідуючи мету власної наживи за рахунок збуту особливо небезпечних психотропних речовин. Також ОСОБА_5 особисто вживає наркотичні засоби та психотропні речовини.

Обвинувачений ОСОБА_5 прохав відмовити в задоволенні клопотання.

Захисник ОСОБА_4 підтримав позицію підзахисного. У письмових запереченнях на клопотання прокурора зазначив, що прокурором не доведено існування зазначених ним ризиків. Так, прокурором не було доведено, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою. Щодо ризику переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, такий ризик не доведений, оскільки стороною не було підтверджено небезпеки переховування обвинуваченого чи взагалі наявності в нього таких можливостей. Жодним чином ризик не підтверджений доказами, наприклад: заявами обвинуваченого чи показами свідків про намір переховуватися, доказами намірів зміни місця проживання оренди квартири чи кімнати, доказами придбання обвинуваченим квитків, чи будь-яким іншим. Щодо ризику вчинити інше кримінальне правопорушення, відсутні обґрунтування готування чи планування обвинуваченого до вчинення інших кримінальних правопорушень. Зауважив, що припинення судимості анулює всі наслідки засудження. Крім того, захисник звернув увагу на те, що ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.11.2025 скасовано ухвалу ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.09.2025 під головуванням судді ОСОБА_6 про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою до 14.11.2025 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначено новий розгляд в суді першої інстанції, який на час розгляду цього клопотання не проведено. Вважає, що з 17.09.2025 обвинувачений незаконно утримується під вартою.

Відповідно до ч.3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 16 квітня 2025 року доручено Територіальному управлінню Державного бюро розслідувань у місті Полтаві, з дотриманням вимог ст. 214 КПК України, провести перевірку повідомлених обвинуваченим ОСОБА_5 фактів щодо його затримання, застосування до нього працівниками поліції фізичного насильства під час його затримання 02 березня 2024 року у кримінальному провадженні №0000297 від 02.03.2024 (а.п.219 Т. №2).

За повідомленням ТУ ДБР, розташованого у місті Полтава, 30.04.2025 внесені відомості до ЄРДР за № 0007755 за ознаками кримінального правопорушення за ч.2 ст. 365 КК України (а.п. 223-224 Т. №2). Досудове розслідування триває.

Крім того, ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.11.2025 року задоволено клопотання ОСОБА_4 , а саме зобов`язано Комунальне некомерційне підприємство Конотопської міської ради " ІНФОРМАЦІЯ_4 надати адвокату ОСОБА_4 тимчасовий доступ до документів, в яких міститься інформація про те чи проводився 02.03.2024 медичний огляд ОСОБА_5 , на стан наркотичного сп`яніння, та його результатів, якщо такий проводився, що може міститись у висновку щодо результатів медичного-огляду особи на стан сп`яніння ОСОБА_5 , акті медичного огляду ОСОБА_5 , складених 02.03.2024 чи за кілька днів після огляду, а також, Журналі обліку прийому хворих у стаціонар та відмов у госпіталізації за 02.03.2024, з можливістю отримання копій цих документів. Постановлено, що строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали, тобто до 27 січня 2026 року (а.с. 123-123а Т. №2).

З огляду на викладене, завершити судовий розгляд кримінального провадження неможливо.

Суд вважає, що стороною обвинувачення надані докази наявності ризиків, передбачених п.1, 5 ч.1 ст.177 КПК України. Такого висновку суд дійшов з тих підстав, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні умисного особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України, який має високий ступінь суспільної небезпеки. Санкція ч.3 ст. 307 КК України передбачає призначення покарання у виді позбавлення волі на строк від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Санкція ч.2 ст. 307 КК України передбачає позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.

У даному випадку тяжкість злочинів, в поєднанні з відомостями про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше не судимий, не працює, свідчить про те, що ОСОБА_5 може як ухилитися від суду, так і вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про доведеність ризиків, передбачених п.1), п.5) ч.1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд також враховує вимоги ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, справу «Комарова проти України» від 16 травня 2013 року, «Калашников проти Росії» від 15 липня 2002 року, в яких Європейським судом з прав людини викладено принципи, що їх дотримується суд при вирішенні питань щодо застосування тримання під вартою, а саме: тримання під вартою до вирішення питання про винність особи не має бути «загальним правилом», і слід виходити з презумпції залишення обвинуваченого на свободі у кожному випадку, коли вирішується питання щодо тримання під вартою або звільнення, діє презумпція на користь звільнення.

Відповідно до ч.4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 перебуває під вартою з 04.03.2024, на час розгляду чергового клопотання прокурора, судом досліджено всі письмові докази у кримінальному провадженні, допитано свідків, а судовий розгляд неможливо завершити виключно через перевірку ДБР заяви обвинуваченого про застосування до нього працівниками поліції фізичного насильства під час його затримання, та виконання ухвали суду про тимчасовий доступ до документів.

Метою застосування запобіжного заходу є не каральна, а забезпечувальна функція, тобто, до особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, має бути застосований такий вид запобіжного заходу, який би в повній мірі забезпечив запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, наявність яких підтверджено в судовому засіданні, а також, відповідав засадам гарантування основоположних прав людини на свободу та особисту недоторканність (пп. «а» п. 1ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

Таким чином, суд дійшов висновку, що прокурором не надано доказів про недостатність застосування до ОСОБА_5 більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним в клопотанні (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України).

На переконання суду, до обвинуваченого необхідно застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, що зазначений в клопотанні, а саме запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого відповідних обов`язків.

Керуючись ст. 177, 183, 331, ст. 395 КПК України

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому цілодобового залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 .

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

- прибувати за першою вимогою до суду

- не відлучатися з місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу суду

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт(и) або інший документ(и), що дає право виїзду за межі України.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що у разі, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду (залежно від стадії провадження), без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Роз`яснити ОСОБА_5 , що відповідно ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків.

Звільнити ОСОБА_5 з-під варти.

Встановити строк дії ухвали до 08 лютого 2026 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Конотопської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня її оголошення,а обвинуваченим - протягом п`яти днів з моменту вручення йому копії ухвали.

Повний текст ухвали складено 12 грудня 2025 року 09:00 год

СуддяОСОБА_1