Справа № 569/3579/25
УХВАЛА

05 вересня 2025 року м. Рівне

Слідча суддя Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Рівне клопотання заступника начальника відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 в рамках кримінального провадження № 0000562 від 23.07.2024, за ознаками злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України продовження запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 ,-

В Т А Н О В И В:

До Рівненського міського суду звернувся із клопотанням прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання публічного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів Національною поліцією України Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_6 про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне придбання та зберігання з метою збуту психотропної речовини метамфетамін, яка відповідно до списку № 2 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено, в порушення вимог ЗУ «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» № 863-XIV від 08.07.1999, всупереч ЗУ «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» № 60/95-ВР від 15.02.1995, діючи умисно, з корисливою метою, у період з 18.02.2025 по 26.03.2025, вчинила незаконне придбання, зберігання та пересилання з метою збуту, а також незаконний збут психотропної речовини метамфетамін, масою не менше 0,015 г, яка відповідно до списку № 2 таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000, відноситься до психотропних речовин, обіг яких обмежено.

Підозра у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України, про яку повідомлено ОСОБА_4 , обґрунтовується зібраними під час досудового розслідування доказами, зокрема: протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії огляд і виїмка кореспонденції, в тому числі шляхом отримання зразків відповідних відправлень від 19.02.2025; висновком експерта № СЕ-19/118-25/3395-НЗПРАП від 16.04.2025;протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії огляд і виїмка кореспонденції, в тому числі шляхом отримання зразків відповідних відправлень від 24.03.2025; висновком експерта № СЕ-19/118-25/6425-НЗПРАП від 30.04.2025;протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії огляд і виїмка кореспонденції, в тому числі шляхом отримання зразків відповідних відправлень від 25.03.2025; висновком експерта № СЕ-19/118-25/6423-НЗПРАП від 30.04.2025;іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1,2,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків, підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України, тобто переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду - продовжує існувати, є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання. Так, підозрюваний ОСОБА_4 з моменту повідомлення їй про підозру, усвідомлює реальність покарання за вчинений, злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, може вжити заходів, щоб переховуватись від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зокрема, може переїхати до іншої області чи району, цим самим може затягувати та перешкоджати проведенню всебічного і об`єктивного досудового розслідування. У зв`язку з цим, беручи до уваги суспільну небезпеку вчинених діянь, тяжкість злочинів, особу підозрюваної, застосування відносно неї запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, повністю відповідає тяжкості вчинених нею злочинів та є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, підозрюваний ОСОБА_4 може знищити або сховати речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин вчинення кримінальних правопорушень (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки в даному кримінальному провадженні всі докази, в тому числі речові, ще не встановлені і відповідно не дослідженні. Відтак, у разі застосування відносно підозрюваної ОСОБА_4 запобіжного заходу не пов`язаного з домашнім арештом, остання, будучи обізнаною про обставини кримінальних правопорушень, матиме реальну можливість вчинити дії спрямовані на знищення, приховання або спотворення речей чи документів, що мають важливе значення для досудового розслідування та відомості, які в них містяться можуть бути доказами під час судового розгляду.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 , будучи обізнана про коло осіб кому відомо, чи може бути відомо про обставини вчинення нею кримінальних правопорушень, шляхом умовлянь, вчинення тиску та /або будь-яким іншим чином вплинути на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні.

Обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто вчинити інше кримінальне правопорушення - вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_4 займається злочинною діяльністю протягом тривалого часу, а вчинення злочинів є основним джерелом доходу для неї.

З огляду на вказані обставини, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до підозрюваного ОСОБА_4 що зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігти ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, окрім як домашнього арешту, неможливе.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, які відносяться до категорії умисних тяжких злочинів, наявність ризиків, сторона обвинувачення вважає, що жоден із менш суворих запобіжних заходів, ніж домашній арешт, є недостатніми для запобігання вищевказаним ризикам і вказані ризики виправдовують подальше застосування саме такого запобіжного заходу.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні клопотання з підстав, наведених в ньому підтримали просили продовжити обраний ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник заперечували з приводу задоволення клопотання, просили застосувати до ОСОБА_4 домашній арешт в нічну пору доби з 22 год по 07 год наступної доби.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя прийшов до переконання, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту наявні з наступних підстав.

Судом вставлено, що в провадженні Слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Рівненській області провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000562 від 23.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263 КК України.

По даному кримінальному провадженню 16.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, та 19.05.2025 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у нічний період доби з 20:00 год. до 07:00 год.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.

Згідно зі ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір майнової шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відповідає критеріям, сформованих в практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_4 суд враховує положення Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченої від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного заходу, зокрема у виді домашнього арешту.

Враховуючи викладене, вбачаю підстави для продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічну пору доби з 22 год. По 07 год. наступної доби.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання про часткове задоволення клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_4 . Саме такий запобіжний захід гарантуватиме виконання підозрюваною покладених на нього обов`язків та буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження.

Керуючись ст. 176-178, 181, 184,186, 193-194, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора задовольнити частково.

Продовжити щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці м. Рівне, українці, громадянці України, проживаючій за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певну пору доби, а саме з 22:00 по 07:00 наступної доби, терміном на 60 днів, а саме до 02.11.2025 року.

Заборонити ОСОБА_4 залишати житло в певну пору доби, а саме з 22:00 по 07:00 наступної доби за адресою: . АДРЕСА_1 , окрім випадків оголошення «Повітряна тривога» (чи інше) та необхідності слідування та перебування в пунктах укриття.

Встановити строк дії ухвали до 02.11.2025 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрована, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватись від спілкування зі свідками та з іншими підозрюваними, щодо обставин, викладених у письмовому повідомленні про підозру у цьому кримінальному провадженні, крім своїх захисників, слідчих, прокурорів, слідчого судді (суду); здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду закордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 02.11.2025 року.

Виконання ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали про продовження тримання підозрюваного під домашнім арештом визначити до 02.11.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п"яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя Рівненського міського суду ОСОБА_8