Справа № 405/6059/25
провадження № 1-кс/405/2466/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2025 м. Кропивницький

слідчий суддя Подільського районного суду міста Кропивницького ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кропивницькому клопотання старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 19.04.2018 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Кіровограда, українцю, громадянину України, маючому незакінчену вищу освіту, зареєстрованому та фактично проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , маючому на утриманні малолітню дитину, раніше не судимому,

ВСТАНОВИВ:

слідчий звернувся з даним клопотанням до слідчого судді Подільського районного суду міста Кропивницького, відповідно до якого просив застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, з підстав вказаних в клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні надав пояснення, згідно з якими клопотання підтримав та просив задовольнити.

Захисник та підозрюваний надали суду пояснення, згідно з якими просили відмовити в задоволені клопотання слідчого. Вважають підозру необґрунтованою, ризики недоведеними. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши сторін та дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Встановлено, що відділом РЗЗС СУ ГУНП в Кіровоградській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000251 від 19.04.2018, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, відповідно до якого, 10 січня 2016 року близько 19 год. 45 хв. ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 (матеріали відносно якого виділені в окреме провадження) перебуваючи в автомобілі Volkswagen Touareg, яким керував ОСОБА_4 , а ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , в автомобілі Nissan Navara, яким керував останній та рухаючись вулицями міста Кропивницького, побачили автомобіль BMW-745, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_11 .

Після чого, ОСОБА_8 запропонував ОСОБА_7 , та ОСОБА_4 вчинити хуліганські дії відносно ОСОБА_11 .

Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ОСОБА_8 , та ОСОБА_7 , маючи при собі невстановлену досудовим розслідуванням вогнепальну зброю, спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , на автомобілях Volkswagen Touareg, яким керував ОСОБА_4 та ОСОБА_12 , яким керував ОСОБА_10 , під`їхали до автомобіля BMW-745, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який стояв на проїзній частині дороги, біля приміщення ПАТ КБ «ПриватБанк», розташованого по вул. Преображенській, 26/70 в м. Кропивницький.

Після цього, ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вийшли з вказаних автомобілів та підійшли до автомобіля BMW-745 з різних сторін, за кермом якого знаходився ОСОБА_11 , а на передньому пасажирському сидінні сиділа його дружина ОСОБА_13 та продовжуючи реалізацію свого спільного злочинного умислу, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, зневажаючи на присутність сторонніх осіб в громадському місці, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , та з особливим буйством та безчинством, із не встановленої досудовим розслідуванням вогнепальної зброї, умисно здійснили декілька пострілів по автомобілю BMW-745.

Тоді ж ОСОБА_14 спільно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , не зважаючи на присутність сторонніх осіб в громадському місці, виражаючись нецензурною лайкою, почали погрожувати ОСОБА_11 та ОСОБА_13 вбивством та заподіянням тілесних ушкоджень і вимагати відчинити двері та вийти з автомобіля.

У продовження хуліганських дій, ОСОБА_4 на автомобілі Volkswagen Touareg під`їхав та зупинився перед автомобілем BMW-745, перекривши цьому автомобілю можливий напрямок руху. В подальшому, ОСОБА_7 , підійшовши до автомобіля BMW-745, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, не зважаючи на присутність сторонніх осіб в громадському місці, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_16 , проявляючи особливе буйство та безчинство, умисно кулаками та дулом невстановленої досудовим розслідуванням вогнепальної зброї, нанесли численні удари в переднє ліве бокове скло автомобіля BMW-745, вимагаючи від ОСОБА_11 відчинити двері та вийти з автомобіля.

У той же час, ОСОБА_16 , не припиняючи свої хуліганські дії, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі в суспільстві елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, не зважаючи на присутність сторонніх осіб в громадському місці, діючи групою осіб спільно з ОСОБА_4 , ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_7 , діючи з особливим буйством та безчинством, умисно наніс два удари прикладом не встановленої досудовим розслідуванням вогнепальної зброї в лобове скло автомобіля BMW-745, після чого з не встановленої досудовим розслідуванням вогнепальної зброї умисно здійснив ще декілька пострілів по вказаному автомобілю, у якому на той час продовжували знаходитися ОСОБА_11 та ОСОБА_13 .

Під час вчинення хуліганських дій ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та ОСОБА_15 , умисно пошкодили автомобіль BMW-745, реєстраційний номер НОМЕР_1 , внаслідок чого заподіяли ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 133419,27 гривень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 Кримінального кодексу України, а саме у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб із застосуванням вогнепальної зброї.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровограда, українець, громадянин України, маючий незакінчену вищу освіту, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, проте відносно якого: 02.06.2017 скеровано до суду обвинувальний акт за ч. 1 ст. 263 КК України та 05.10.2019 скеровано до суду обвинувальний акт за ч. 4 ст. 296 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри:

чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182).

Термін «обґрунтована підозра», згідно з практикою Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа про яку йдеться мова могла вчинити правопорушення.

Так, 29.09.2025 року ОСОБА_4 вручене повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Обґрунтованість підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 , повністю підтверджується зібраними під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 11.01.2016 місця вчинення кримінального правопорушення;

-протокол огляду місця події від 11.01.2016 автомобіля BMW-745;

-протоколом огляду предметів від 14.01.2016;

-оптичним диском з відеозаписом подій 10.01.2016;

-протоколами допиту потерпілих ОСОБА_13 , ОСОБА_11

-протоколами проведення слідчих експериментів з потерпілими від 25.09.2025 та 16.11.2017

-протоколами допитів свідка ОСОБА_17 від 15.01.2016; 07.04.2016, 23.09.2025

-протоколом перегляду відеозапису (з участю свідка ОСОБА_8 ) від 07.04.2016;

-висновком експерта №73 від 08.02.2016;

-висновком експерта № 26 від 12.02.2016;

-висновком експерта № 27 від 15.02.2016;

-висновком експерта № 290 від 27.10.2016;

-іншим матеріали кримінального провадження.

Таким чином, відповідно до матеріалів кримінального провадження та норм КПК України, які згідно до п. 5 ст. 9 КПК України, застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, є об`єктивні дані, які вказують на те, що ОСОБА_4 міг вчинити зазначене кримінальне правопорушення та про обґрунтованість його підозри.

Щодо ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України:

Слідчим суддею, беручи до уваги наявність вищезазначених вагомих доказів обґрунтованості підозри, обставин вчинення злочину, його тяжкості, міри покарання, а також особи підозрюваного було встановлено наявність такого ризику:

- п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України - незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, у цьому ж кримінальному провадженні. Встановлення об`єктивних обставин вчинення кримінального правопорушення, можливе в тому числі шляхом проведення допитів. Таким чином, у сторони обвинувачення є достатньо підстав вважати, що для мінімізації негативних наслідків для себе, підозрюваний, використовуючи вплив на учасників кримінального провадження з метою зміни їх показів або перешкоджання безпосереднього дослідження судом їх показів як це передбачено ст. 23 КПК України, має можливість незаконно впливати на свідків. Інші ризики слідчим суддею не встановлені.

Відповідно до ч. та 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Заходами забезпечення кримінального провадження, зокрема є запобіжні заходи.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу (ч. 1 ст. 183 КПК України).

У відповідності до п.3 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Згідно ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Отже, мотивуючи неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам, слідчий в своєму клопотанні про застосування запобіжного заходу тримання під вартою та прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання слідчого не довели доцільність застосування до ОСОБА_4 виключного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а також те, що жоден із більш м`яких, ніж тримання під вартою, запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, тобто, слідчий суддя приходить до переконливого висновку про те, що стороною обвинувачення не надано доказів, достатніх, щоб переконати суд у необхідності застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя при вирішенні питання про застосування ОСОБА_4 запобіжного заходу також враховує те, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (ч.5 ст.9 КПК).Так, згідно правової позиції ЄСПЛ, викладеної у пункті 80 рішення від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 178 ККПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини .

Таким чином, під час розгляду клопотання слідчого про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчим суддею розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів, а саме застави.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Застава може бути внесена як самим підозрюваним, обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем). Заставодавцем не може бути юридична особа державної або комунальної власності або така, що фінансується з місцевого, державного бюджету, бюджету Автономної Республіки Крим, або у статутному капіталі якої є частка державної, комунальної власності, або яка належить суб`єкту господарювання, що є у державній або комунальній власності.

Отже, слідчим суддею беруться до уваги обставини кримінального правопорушення, характеризуючи дані на особу підозрюваного, його сімейний та майновий стан, вік, стан здоров`я, ризики визначені ч. 1 ст. 177 КПК України на забезпечення заходів кримінального провадження, а тому вважається, що з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, застава буде справедливою і достатньою саме у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з урахуванням чого клопотання слідчого підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.176-197, 309, 376 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

клопотання слідчого задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави у розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60 560 грн., які необхідно внести на депозитний рахунок: отримувач ТУ ДСА України в Кіровоградській області, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26241445, банк отримувача ДКСУ, м. Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0002505. Призначення платежу: забезпечення виконання рішення згідно статті 182 КПК України по справі № 0000251 від 19.04.2018 року.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора та слідчого судді, суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) здати на зберігання до відповідного територіального органу Центрально-південного міжрегіонального управління Державної міграційної служби паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 182 КПК України у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень ч.7 ст.194 КПК України.

Строк дії покладених на підозрюваного обов`язків визначити до 29.11.2025 року

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_18