Провадження №11-сс/801/905/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці в порядку ч. 4 ст. 107 КПК України в залі суду апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 , у порядку ст. 303 КПК України, на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування за заявою ОСОБА_5 від 01.10.2025 про вчинення кримінального правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2025 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність уповноваженої особи ВРУП ГУНП у Вінницькій області, яка полягає у невнесенні відомостей до Єдиного реєстру досудового розслідування за заявою ОСОБА_5 від 01.10.2025 про вчинення кримінального правопорушення.

Слідчий суддя мотивує своє рішення тим, що в заяві ОСОБА_5 відсутні обставини, які дійсно свідчать про ознаки злочину, а також не наведено об`єктивних даних, які б свідчили про реальну необхідність внесення відомостей до ЄРДР.

Не погоджуючись з вказаним рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді від 23.10.2025.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, дійшов помилкових висновків, які не відповідають фактичним даним і вимогам закону, та неправильно застосував норми матеріального й процесуального права. Так, при розгляді скарги заявника суд першої інстанції безпідставно відмовив у її задоволенні, не взявши до уваги, що відповідно до положень статті 214 КПК України слідчий або прокурор зобов`язані невідкладно, але не пізніше 24 годин після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Вимога цієї норми є імперативною і не передбачає можливості попередньої перевірки змісту заяви чи оцінки її достовірності.

Слідчий суддя фактично вийшов за межі наданих йому процесуальних повноважень, передбачених ст. 303 КПК України, оскільки здійснив оцінку доказів і фактичних обставин поданої заяви, чим підмінив собою орган досудового розслідування. Такий підхід суперечить положенням ст. ст. 2, 9 та 22 КПК України, які визначають завдання кримінального провадження, засади законності та забезпечення права на справедливий суд.

Крім того, ухвала суду першої інстанції порушує конституційне право заявника на судовий захист і доступ до правосуддя, гарантовані ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відмова у задоволенні скарги фактично легітимізує бездіяльність органу досудового розслідування, позбавляє заявника можливості домогтися належного розгляду його звернення, а відтак ефективного засобу юридичного захисту.

Апелянт зазначає, що слідчий суддя не врахував усталену практику Верховного Суду, відповідно до якої будь-яке повідомлення про кримінальне правопорушення підлягає обов`язковій реєстрації в ЄРДР незалежно від його попередньої оцінки чи повноти викладених відомостей (зокрема, постанова ККС ВС від 16.02.2021 у справі № 991/7553/20). Така позиція узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою держава зобов`язана забезпечити ефективне розслідування будь-яких заяв про порушення прав особи (справи «Ассенов та інші проти Болгарії», «Михалкова та інші проти України»).

Таким чином, оскаржувана ухвала є передчасною, немотивованою та постановленою з порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про розгляд апеляційної скарги, в судове засідання не з`явились.

Слідчий ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлений завчасно та належним чином, що підтверджується матеріалами провадження. Причини неприбуття суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не надходило.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 306 КПК України, розгляд скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора здійснюється за участю особи, яка подала скаргу, відсутність слідчого чи прокурора не перешкоджає розгляду скарги, оскільки участь цих осіб у судовому засіданні не є обов`язковою.

Щодо заявника скарги, то з матеріалів судової справи вбачається, що ОСОБА_5 був завчасно і належно повідомлений про день та час розгляду апеляційної скарги, однак у судове засідання не з`явився, причин неприбуття не повідомив, клопотань про відкладення розгляду не подавав.

Разом з тим, у своїй апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить розглядати дану апеляційну скаргу без його участі, апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі та просить її задовільнити.

З огляду на це, а також з метою дотримання розумних строків судового розгляду, колегія суддів вважає за можливим провести розгляд апеляційної скарги у відсутності заявника та слідчого Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Указаним вимогам ухвала слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 23.10.2025 відповідає.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з положеннями ст. ст. 2, 24, 214 та 303 КПК України, а також ст. 19 Конституції України, органи досудового розслідування діють у межах повноважень і способом, передбаченим законом, а право на оскарження процесуальних рішень є елементом судового контролю за досудовим розслідуванням.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви про вчинене кримінальне правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

Частиною 4 ст. 214 КПК України зазначено, що слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення.

За вимогами ч. 5 ст. 214 КПК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості, зокрема, про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Виходячи зі змісту ст. 214 КПК України, повноваженням щодо оцінки відомостей, наведених заявником, чи виявлених з іншого джерела, як таких, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наділені слідчий, дізнавач, прокурор.

Отже, аналізуючи норми ст. 214 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що дані положення не передбачають автоматичного внесення будь-якої заяви до Єдиного реєстру досудових розслідувань, а зобов`язують слідчого або прокурора внести відомості лише у випадку, коли зі змісту заяви вбачається короткий виклад обставин, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, і є можливість попередньої кваліфікації такого діяння.

Як установлено судом першої інстанції, 01.10.2025 о 14:00 год., ОСОБА_5 , у межах ст. 214 КПК України, звернувся до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 4 з процесуальним документом: «ПРОТОКОЛ прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію» від 01.10.2025 р. з додатками.

Дана заява в присутності громадян: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 була прийнята та належним чином зареєстрована слідчим СВ ВРУП ГУНП у Вінницькій області полковником поліції ОСОБА_6 , посвідчення ВПН НОМЕР_1 видане від 28.01.2025, дійсне до 28.01.2029, нагрудний знак 0105334, про що свідчить його підпис, відповідний штамп та талон-повідомлення єдиного обліку № 29020 про прийняття і реєстрацію заяви (повідомлення) про кримінальне правопорушення або іншу подію від 01.10.2025.

01.10.2025 ОСОБА_5 знову звертався до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області, за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова 4, за отриманням на його ім`я відповідного Витягу з ЄРДР та в межах ст. 55 КПК врученням йому на його ім`я пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого. Проте, зі слів начальника СДПР ВРУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_11 , за результатами перевірки по базі за номером Талону 29020 повідомила, що відповідні відомості до ЄРДР по заяві внесені не були, а тому розслідування не розпочато й надати Витяг з ЄРДР немає можливості.

Слідчий суддя, розглянувши подану скаргу, дійшов висновку, що зміст заяви не містить конкретних обставин, які дозволяли б встановити подію кримінального правопорушення, визначити місце, час, спосіб, предмет і осіб, причетних до можливого злочину, а тому не дає підстав для внесення таких відомостей до ЄРДР.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком. Заявник не навів жодних фактичних даних, які б підтверджували реальність події кримінального правопорушення, обставини його вчинення або осіб, що до нього причетні. Подані твердження є узагальненими та оціночними, що не відповідає вимогам п. п. 4 і 5 ч. 5 ст. 214 КПК України. Сам по собі факт подання заяви не є безумовною підставою для початку досудового розслідування, оскільки закон вимагає наявності даних, які дають змогу хоча б попередньо кваліфікувати подію як кримінальне правопорушення.

Такий підхід узгоджується із практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постановах від 30.09.2021 у справі № 556/450/18, від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18 та у висновках Великої Палати Верховного Суду від 30.01.2019 у справі № 818/1526/18, відповідно до яких підставою для початку досудового розслідування є не будь-яке прийняте звернення, а лише те, з якого вбачаються конкретні обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд також бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, згідно з якою право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням, спрямованим на забезпечення ефективності системи правосуддя. Таким чином, відмова у внесенні відомостей до ЄРДР у випадку, коли відсутні об`єктивні дані про кримінальне правопорушення, не є порушенням права на доступ до суду.

Колегія суддів погоджується, що безпідставне відкриття кримінального провадження може порушити права конкретних осіб, щодо яких його ініційовано, та не відповідає завданням кримінального процесу, визначеним ст. 2 КПК України. Суд першої інстанції обґрунтовано виходив із необхідності дотримання балансу між правом особи на ініціювання розслідування та обов`язком держави запобігати зловживанню цим правом.

Доводи апелянта щодо неправильного застосування судом першої інстанції норм права є декларативними, не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків, до яких дійшов слідчий суддя. Порушень вимог КПК України, які б були підставою для скасування ухвали, не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам кримінального процесуального закону.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 422 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_12 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.10.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_12 на постанову старшого слідчого СВ Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_13 від 22.07.2025 про закриття кримінального провадження № 0001044, внесеного до ЄРДР 14.07.2025 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набуває законної сили з моменту оголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4