Провадження № 1-кс/756/3328/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів, що містять охоронювану законом таємницю у межах кримінального провадження №0002671, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1 листопада 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Суть клопотання

У клопотанні слідчий просить надати слідчим СВ Оболонського УП ГУНП у місті Києві ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 тимчасовий доступ до речей і документів з можливістю ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку), яка знаходиться у володінні ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_1 ), ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_2 ), ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 ).

Правова кваліфікація кримінального правопорушення слідчим визначена згідно з частиною 4 статті 185 КК України.

Позиція сторін кримінального провадження

Слідчий у судове засідання не з`явився, про місце, час та дату повідомлявся належним чином. при цьому надіслав заяву про розгляд клопотання без його участі та просив задовольнити клопотання у повному обсязі.

У судове засідання прокурор не з`явився, причини неявки не повідомив.

Суд, зважаючи на обставини кримінального провадження та суть клопотання, вирішив здійснити судовий розгляд з викликом осіб, у володінні яких знаходяться документи. Проте, такі особи не з`явилася, причини неявки не повідомили.

За таких обставин слідчий суддя вважає за можливе розглянути клопотання за відсутності зазначених осіб.

Дослідивши клопотання і додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Встановлені обставини

Згідно Витягу від 1 листопада 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості про кримінальне правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України №0002671.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 31 жовтня 2025 року, приблизно о 12 год. 25 хв., невстановлена особа, у період дії воєнного стану, шляхом проникнення до квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , заволоділа грошовими коштами у сумі 30 000 грн, та ювелірними виробами, які належать ОСОБА_9 , чим спричинила останній матеріальну шкоду.

Матеріалами кримінального провадження підтверджується факт вчинення кримінального правопорушення невстановленими особами, а саме: протоколом про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 31 жовтня 2025 року; протоколом огляду місця події від 31 жовтня 2025 року; протоколом допиту свідка від 10 листопада 2025 року; протоколами допитів свідків від 7 липня 2025 року, 8 липня 2025 року.

Інформацією отриманої радіотехнічною розвідкою від 10 листопада 2025 року визначено, що за вказаною адресою вчинення кримінального правопорушення працювали базові станції операторів мобільного зв`язку ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », ПрАТ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », тимчасовий доступ до яких просить надати слідчий.

Водночас у матеріалах кримінального провадження відсутні документи, які встановлюють особу, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Мотиви, з яких слідчий суддя виходить і положення закону, яким керується

Відповідно до статті 2 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зі змісту пункту 18 статті 3 КПК України вбачається, що до повноважень слідчої судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати засадам, визначеним статтею 7 КПК України, у тому числі щодо верховенства права, законності, рівності перед законом поваги до людської гідності, забезпечення права на свободу та особисту недоторканність, недоторканність житла чи іншого володіння особи, невтручання у приватне життя, недоторканність права власності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини тощо.

Статтею 15 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожному гарантується невтручання у приватне (особисте і сімейне) життя.

Частина 1 статті 131 КПК України встановлює, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з частиною першою та третьою статті 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

У відповідності до частин першої та другої статті 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Забороняється вилучення (виїмка) матеріальних носіїв інформації, пов`язаних із веденням Центральним депозитарієм цінних паперів та депозитарними установами системи депозитарного обліку цінних паперів, облікової системи часток товариств з обмеженою відповідальністю та товариств з додатковою відповідальністю і внесенням змін до них. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.

Відповідно до частини 1 статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.

Частиною 2 статті 160 КПК України передбачено, що у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів повинно бути зазначено: короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання; правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати; підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні; можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю; обґрунтування необхідності вилучення речей і оригіналів або копій документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.

Частиною першою статті 162 КПК України передбачено, що до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, нале жить , зокрема, інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо.

Пункт 2 та 3 частини 3 статті 132 КПК України встановлює, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні та може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Отримання інформації про трафіки всіх осіб, що перебували у вказаний слідством час та місці, є втручання у приватне і сімейне життя невизначеного та очевидно значного кола осіб, що у свою чергу є порушенням гарантованих статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та не дотримання вимог статті 15 КПК України, якою гарантується невтручання у приватне життя особи.

Згідно з частиною 6 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Слідчий суддя враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Malone v. The United Kingdom», «Ben Faiza c. France», «L.H. v. Latvia», «M.N. and Others v. San Marino», в яких сформульовано детальні критерії, яким повинно відповідати таке втручання, зокрема: інформація збирається на підставі закону, положення закону відповідають вимогам доступності, чіткості та передбачуваності, прийняття рішень щодо надання доступу повинні бути предметом судового контролю, такий контроль повинен передбачати можливість особі навести свої аргументи, рішення суду повинно бути обґрунтованим, вказівки в ухвалі суду щодо того, до якої інформації (документів) надається доступ, повинні бути максимально чіткими, особа, інформація щодо якої передається, повинна володіти ефективними засобами захисту, що передбачали б можливість оскарження законності та обґрунтованості отримання доступу до такої інформації, а також отримання компенсації в разі виявлення порушення, доступ повинен надаватися лише до інформації, що необхідна для цілей розслідування, отримана інформація повинна належним чином фіксуватися, зберігатися та захищатися, щоб запобігати її модифікації, незаконному знищенню та поширенню, отримана інформація повинна невідкладно знищуватися в разі зникнення подальшої в ній потребі. В іншому випадку - недотримання вказаних правил тягтиме за собою констатацію ЄСПЛ порушення прав особи, гарантованих статтею 8 Конвенції.

Слідчий суддя враховує, що кримінальне правопорушення скоєне в умовах неочевидності (правопорушення наявне, проте відсутні особи, які підозрюються у причетності до його вчинення), та слідчим подано клопотання про надання тимчасового доступу до інформації, що містить охоронювану законом таємницю стосовно всіх абонентів, які могли перебувати поблизу місця вчинення правопорушення у час, який орган досудового розслідування вважає найбільш вірогідним, що, у свою чергу зумовлює втручання у права та свободи значної кількості осіб, які використовують мобільний зв`язок.

Таким чином слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи невизначеного кола осіб, про який йдеться у клопотанні слідчого, крім того, не представлено переконливих доводів того, що за результатами доступу до такої інформації, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотання. Тому у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Керуючись статтями 2, 3, 7, 15, 131, 132, 159-160, 162, 372 КПК України, слідчий суддя -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_1