Провадження № 1-кс/201/5051/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу

2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000968 від 17 жовтня 2025 року,за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000968 від 17 жовтня 2025 року,за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, а саме на:

- трикімнатну квартиру, загальною площею 55.58 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

В обґрунтуванні клопотання слідчий зазначив, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000968, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.10.2025, за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи вищенаведені обставини, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України у невстановлений органом досудового розслідування час, але не пізніше 22.09.2022, увійшла до складу так званої «Дільничної виборчої комісії № 11 Територіальної виборчої комісії № 6 Центральної виборчої комісії Донецької народної республіки» (далі за текстом т. зв. ДВК № 11 ТВК № 6), з місцем розташування у колишній будівлі Донецької гімназії № 6 Донецької міської ради Донецької області, за адресою: Донецька область, м. Донецьк, Калінінський район, бульвар Шевченка, 45, як «член виборчої комісії» та прийняла участь у проведенні незаконного референдуму з питання приєднання тимчасово окупованої території Донецької області до РФ, який проводився у період з 08:00 години 23.09.2022 до 18:00 години 27.09.2022 на території, що прилягає до будівлі зазначеного навчального закладу, серед місцевих жителів.

Враховуючи наведені вище обставини, слідчим за погодженням із прокурором 30.09.2025, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

У зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, воєнним станом в Україні, захопленням частини Донецької області та проведенням бойових дій, беручи до уваги те, що існують достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр», яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про виклик підозрюваної на 06.10.2025, 07.10.2025, 08.10.2025, за зазначеною в повістці адресою для проведення слідчих та процесуальних дій.

Жодного разу у призначений час ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

Постановою слідчого від 13.10.2025 на підставі ст. 281 КПК України, підозрювану оголошено в розшук.

17.10.2025 постановою прокурора виділено матеріали кримінального провадження стосовно підозрюваної у окреме кримінальне провадження.

21.11.2025 слідчим суддею винесено ухвалу про здійснення спеціального досудового розслідування стосовно підозрюваної.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, трикімнатна квартира, загальною площею 55.58 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Беручи до уваги вищевикладене, враховуючи, що санкція ч. 5 ст. 111-1 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачає конфіскацію майна, а згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваної на нього слідчий просить накласти арешт.

Слідчий у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної та її захисника.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, слідча суддя визнала можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 23 вересня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення кримінальних правопорушень № 0005043, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

30 вересня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0005043, внесеного до ЄРДР 23 вересня 2022 року за фактом скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України.

Постановою прокурора від 17 жовтня 2025 року виділено з кримінального провадження за № 0005043 від 23 вересня 2022 року матеріали досудового розслідування, за ознаками вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, в окреме кримінальне провадження та внесено відомості в той же день, 17 жовтня 2025 року, до ЄРДР за № 0000968.

Санкції злочинів, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Також встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майнащодо суб`єкта (№ інформаційної довідки 453540497), підозрюваній ОСОБА_5 на праві приватної власності належить трикімнатна квартира, загальною площею 55.58 м2, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження доказів, забезпечення спеціальної конфіскації майна та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 3, 4, 5 ст. 170 КПК України, у випадках, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, або на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 1-3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 , могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, санкція яких передбачає у тому числі конфіскацію майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінальних правопорушень, підозри у яких їй повідомлено, є вірогідними та достатніми для застосування слідчим суддею щодо неї такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, знаходиться у власності підозрюваної, а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваній та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях підполковника юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000968 від 17 жовтня 2025 року,за підозрою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 110 та ч. 2 ст. 28, ч. 5 ст. 111-1 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , а саме на трикімнатну квартиру, загальною площею 55.58 м2, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, яка належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , з позбавленням права володіння, користування, розпорядження та відчуження вказаного майна, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1