Провадження № 1-кс/175/1914/25
У Х В А Л А

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту

02 грудня 2025 року селище Слобожанське

Слідчий суддя Дніпровського районного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчої СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 , погоджене прокурором Краматорської окружної прокуратури Донецької області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0001636 від 28.11.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Краматорська Донецької області, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 12.11.2024 за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 17000 грн., а 05.05.2025 до Дніпровського районного суду Дніпропетровської області спрямовано обвинувальний акт за ч.1 ст.382 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

01.12.2025 слідча ОСОБА_5 звернулася до слідчого судді з клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 год. до 05:00 год., строком на 60 днів із покладенням відповідних обов`язків.

Необхідність застосування запобіжного заходу слідчою обґрунтована тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив нетяжкий злочин, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 3 років, наявністю ризиків передбачених п.п. 1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме можливістю переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинення іншого кримінального правопорушення та неможливістю запобігання вказаним ризикам більш м`якими запобіжними заходами.

Прокурор в судовому засіданні підтримала клопотання і просила його задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував проти задоволення клопотання та застосування відносно нього домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, підозрюваного, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив наступне.

Відомості про кримінальне правопорушення 28.11.2025 внесені до ЄРДР за №0001636 з попередньою правовою кваліфікацією ч.1 ст.382 КК України.

28.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, згідно якої він будучи позбавленим постановами суду права керування транспортними засобами від 09.04.2024, які набрали законної сили, продовжив керував транспортними засобами та був неодноразово притягнутий до адміністративної відповідальності.

ОСОБА_4 органом досудового розслідування підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України, а саме умисному невиконані постанови суду.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу слідчий суддя враховує наступне.

Згідно з положеннями статті 5 пункту 1 підпункт «с» Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Статтею 29 Конституції України передбачено, що кожна людина має право на свободу та особисту недоторканість.

У відповідності до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як визначено ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідності до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого та інші відомості.

Про існування обґрунтованої підозри вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України можуть свідчити долучені до клопотання докази, а саме: інформацією БПП в містах Краматорськ та Слов`янськ УПП в Донецькій області ДПП згідно якої у відношенні ОСОБА_4 за період з 05.05.2025 по 04.08.2025 складено 9 протоколів за ч.3 ст.130 та ч.5 ст.126 КУпАП; витягом з Адмінпрактики відносно ОСОБА_4 ; протоколи допиту свідків; протоколи огляду предмету; постанови Дніпровського районного суду Дніпропетровської області щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 КК України відноситься до нетяжких злочинів.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певний ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» у справі від 23 січня 2012 року № 30671/04 наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Так ризик переховування від органу досудового розслідування або/та суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

Наявність даного ризику у відповідності до КПК України не означає, що підозрюваний обов`язково здійснюватиме переховування, однак достатньо встановити, що він має реальну можливість здійснити такі дії у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

З огляду на те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України, яке відноситься до категорії нетяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі строком до 3 років, а тому, будучи обізнаним про ступінь тяжкості інкримінованого йому злочину та покарання, яке загрожує у разі визнання винуватим, існує реальний ризик того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а крім того до клопотання долучено ухвалу Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.10.2025 про оголошення ОСОБА_4 в розшук у кримінальному провадженні №0000125 від 27.01.2025 за ч.1 ст.382 КК України, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає, що існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Це твердження узгоджується із позицією ЄСПЛ, викладеною у рішенні по справі «Ilijkov v. Bulgaria» від 26.06.2001 (§ 80, заява № 33977/96), за якою суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений, та у рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, відповідно до якого при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Також суд вважає обґрунтованим твердження сторони обвинувачення про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, оскільки ОСОБА_4 раніше засуджений за ч.1 ст.309 КК України, а під час перебування на розгляді в суді кримінальної справи відносно нього за ч.1 ст.382 КК України, за вчинення аналогічних правопорушень, продовжував керувати транспортними засобами.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України - є визначеною законом підставою застосування запобіжного заходу.

Згідно ст. 181 КПК України до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі може бути застосований запобіжний захід - домашній арешт, який полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Як встановлено під час розгляду клопотання підозрюваний ОСОБА_4 має постійне місце проживання у м. Краматорську, раніше судимий за ч.1 ст.309 КК України, в провадженні суду відносно нього перебуває кримінальне провадження, а тому на думку слідчого судді до підозрюваного можливо застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 статті 194 КПК України, що обумовлені ризиками, про які зазначено слідчим в клопотанні, на строк два місяці в межах строку досудового розслідування.

Саме такий запобіжний захід буде достатнім для дотримання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, відповідатиме меті застосування запобіжного заходу, запобіганням реалізації встановлених ризиків, а також не буде занадто обтяжливим заходом для підозрюваного.

На підставі вищезазначеного, керуючись вимогами статей 176 - 178, 181, ч.4,5 ст. 194, 196, 372 Кримінального процесуального кодексу України, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчої СВ Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , в межах строку досудового розслідування, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 у період часу з 21:00 год. до 05:00 год.

Дата закінчення дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту 28 січня 2026 року.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду та виконувати наступні обов`язки:

1) не відлучатись з населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання;

Визначити строк дії покладених на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язків до 28 січня 2026 року.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган поліції за місцем проживання підозрюваного.

Апеляція на ухвалу може бути подана безпосередню до Дніпровського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1