ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/807/992/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2025 року м . Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою власника майна ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2025 року, якою задоволено частково клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000319, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Дізнавач сектору дізнання відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_8 звернулась до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ТОВ «Нова Пей», код ЄРДПОУ 38324133, юридична адреса: 0326, місто Київ, Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, 13 поверх, офіс 1304.

В обґрунтування клопотання вказала, що органом дізнання встановлено, що 18 вересня 2025 року до чергової частини ВП №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області надійшла заява від ОСОБА_9 , про те, що 27 серпня 2025 року о 15 год. 01 хв. невідома особа, перебуваючи у невстановленому місці, при використанні мобільного телефону НОМЕР_2 , шляхом обману, видаючи себе за продавця автозапчастин, заволоділа її грошовими коштами у сумі 10940 грн., які остання самостійно перерахувала зі свого банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 на рахунок ТОВ «НОВАПЕЙ» № НОМЕР_1 , який належить зловмиснику, завдавши потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.

Крім того, в обґрунтування клопотання дізнавач зазначила, що є достатні підстави вважати, що невстановлена особа шляхом використання банківського рахунку емітованого ТОВ «Нова Пей» НОМЕР_1 вчиняє шахрайські дії з метою заволодіння грошовими коштами потерпілих.

Слідчий суддя задовольнив частково клопотання про накладення арешту на майно, з тих підстав, що потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою запобігання можливості виведенню незаконно отриманих грошових коштів з банківського рахунку, чи переведення наявних на ньому коштів на інші рахунки, або інших негативних наслідків, які можуть перешкоджати всебічному та повному проведенню досудового розслідування. В частині вимог клопотання про зобов`язання уповноважених осіб ТОВ «Нова Пей» повернути грошові кошти з банківського рахунку, слідчий суддя вважав, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не входять до компетенції слідчого судді при розгляді клопотання про накладення арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, власник майна ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу про арешт його банківського рахунку НОМЕР_1 .

В обґрунтування скарги вказує, що клопотання про арешт майна розглядалось у його відсутність, він як власник банківського рахунку не був проінформований про прийняте рішення.

Зазначає, що він є фізичною особою-підприємцем, який здійснює підприємницьку діяльність у встановленому законом порядку. Так, в кінці серпня 2025 року йому зателефонував чоловік на ім`я ОСОБА_10 та домовився про придбання автозапчастин, за передоплатою на його банківський рахунок, у подальшому через відсутність запчастин, термін виконання замовлення збільшився, проте, замовник відмовився від замовлення та вимагав повернення коштів. Разом з цим, тривалий час замовник не виходив на зв`язок, а згодом ОСОБА_6 дізнався про блокування його банківського рахунку.

Звертає увагу на те, що на даний час грошові кошти були повернуті замовнику.

Вважає, що дізнавачем під час розгляду клопотання не могло бути доведено необхідність застосування заходу забезпечення, оскільки відсутня подія злочину.

Крім того, в апеляційній скарзі викладено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді.

Виходячи зі змісту клопотання, як на підставу поважності пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді посилається на те, що він не був присутнім під час розгляду клопотання про арешт майна та про прийняте судове рішення також не був обізнаний.

Заявлене клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів клопотання, відомості про отримання власником майна ОСОБА_6 копії оскаржуваної ухвали відсутні, у зв`язку з чим, а також з огляду на недопущення порушення процесуальних прав останнього, колегія суддів приходить до висновку, що в даному випадку строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Повідомлений належним чином власник майна ОСОБА_6 до судового засіданні апеляційного суду не з`явився, в клопотанні від 14 листопада 2025 року просив розглянути апеляційну скаргу у його відсутність.

Також, повідомлений належним чином прокурор до судового засідання апеляційного суду не з`явився, з клопотанням про відкладення розгляду апеляційної скарги не звертався.

Ураховуючи положення ч. 4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає, що неприбуття власника майна ОСОБА_6 та прокурора, не перешкоджає проведенню розгляду апеляційної скарги.

Перевіривши матеріали провадження та провівши судові дебати, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Виходячи із положень ст. 131 КПК України арешт майна є окремим видом заходу забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Норми, наведені у ст. 132 КПК України, визначають, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що:

1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження;

2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора;

3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК, тобто з метою збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що в даному провадженні слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався не в повній мірі, не врахував вимоги кримінального процесуального закону, з огляду на наступне.

Так, з матеріалів провадження встановлено, що підрозділом дізнання Відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000319 від 18 вересня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

Із фабули витягу з ЄРДР випливає, що 27 серпня 2025 року о 15 год. 01 хв. невідома особа, перебуваючи у невстановленому місці, при використанні мобільного телефону НОМЕР_2 , шляхом обману, видаючи себе за продавця автозапчастин, заволоділа її грошовими коштами у сумі 10940 грн., які остання самостійно перерахувала зі свого банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 на рахунок ТОВ «НОВАПЕЙ» № НОМЕР_1 , який належить зловмиснику, завдавши потерпілій майнової шкоди на вищевказану суму.

Із наданих ОСОБА_9 , як потерпілою показів, убачається, що 27 серпня 2025 року обравши через сайт запчастини на свій транспортний засіб, вона перерахувала грошові кошти у сумі 10940 гривень з власного банківського рахунку № НОМЕР_3 , який відкрито у АТ КБ «Приватбанк» на рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито у ТОВ «НоваПей» для ФОП « ОСОБА_6 ». Після чого, вона неодноразово зв`язувалась з особою, яка є працівником магазину щодо замовлених нею автозапчастин, однак останній повідомляв їй про затримку товару. 6 вересня 2025 року вона в черговий раз зателефонувала працівнику автомагазину з проханням повернути їй грошові кошти, проте, станом на день надання нею показів - 18 вересня 2025 року грошові кошти не повернуті.

Крім того, потерпілою ОСОБА_9 була надана платіжна інструкція 1.280864537.1 про перерахування 27 серпня 2025 року на банківський рахунок № НОМЕР_1 , який відкрито у ТОВ «НоваПей», ФОП « ОСОБА_6 » грошових коштів на суму 10940,00 грн.

Із матеріалів клопотання слідує, що 18 вересня 2025 року був проведений огляд мобільного телефону марки «Samsung А32», який був добровільно наданий для огляду потерпілою ОСОБА_9 .

Також, із протоколу огляду від 20 жовтня 2025 року випливає, що був проведений огляд речей та документів, які були вилучені в ТОВ «Нова Пей». Вказані документи містять інформацію по банківському рахунку ТОВ «Нова Пей» № НОМЕР_1 , зокрема встановлено, що на вказаний банківський рахунок, який відкритий на ім`я ОСОБА_6 , 27 серпня 2025 року о 15 год. 46 хв. здійснено зарахування грошових коштів у сумі 10940 грн.

Отже, із встановленого випливає, що грошові кошти в сумі 10940 грн., які були переведені на банківській рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий у ТОВ «НоваПей», ФОП « ОСОБА_6 » розглядаються як предмет вчинення кримінального правопорушення та містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно ст. 3.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні», кошти існують у готівковій формі (формі грошових знаків), або безготівковій формі (формі записів на рахунках у банках), то цілком можливим є накладення на них арешту з метою забезпечення збереження речових доказів, якщо такі грошові кошти були предметом кримінального правопорушення незалежно від форми, у якій вони існують.

У своєму клопотанні про арешт майна, орган дізнання просив накласти арешт на банківський рахунок НОМЕР_1 , відкритий у ТОВ «Нова Пей», код ЄРДПОУ 38324133, юридична адреса: 0326, місто Київ, Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, 13 поверх, офіс 1304.

Разом з цим, колегія суддів вважає, що правова природа «накладення арешту на рахунок» відмінна від «накладення арешту на кошти» на ньому, оскільки у випадку арешту на банківський рахунок, ним неможливо користуватись взагалі, адже блокується надходження на рахунок та списання з нього коштів.

На переконання апеляційного суду, накладення арешту на банківський рахунок в цілому, а не на грошові кошти у відповідній сумі може позбавити особу її джерел до існування, адже такий банківський рахунок може бути в тому числі рахунком із спеціальним режимом.

З-поміж іншого, із матеріалів клопотання випливає, що банківський рахунок, на який просить дізнавач накласти арешт, відкритий на ФОП « ОСОБА_6 », тобто використовуються для здійснення підприємницькою діяльності.

Колегія суддів вважає, що накладення арешту на банківський рахунок, який відкритий на ФОП, може призвести до перешкоджання здійсненню господарської діяльності.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений на гроші у будь-який валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти, що знаходяться на банківських рахунках.

Відтак, із аналізу вказаної норми чинного законодавства вбачається, що арешт можливо накласти на грошові кошти, які знаходяться на банківському рахунку, а не на сам банківський рахунок.

Так, із матеріалів провадження встановлено, що предметом вказаного кримінального провадження є грошові кошти в сумі 10940 грн., які були перераховані ОСОБА_9 на банківський рахунок № НОМЕР_1 , що відкритий у ТОВ «НоваПей», ФОП « ОСОБА_6 ».

Отже, колегія суддів вважає, що в даному конкретному випадку, накладення арешту на грошові кошти в сумі 10940 гривень, які знаходяться на банківському рахунку № НОМЕР_1 , що відкритий у ТОВ «НоваПей», ФОП « ОСОБА_6 », забезпечить справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, оскільки існує обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються - арешт та метою, яку прагнуть досягти - збереження речових доказів, оскільки існують обставини, які підтверджують, що їхнє незастосування може призвести до незворотних наслідків.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо повернення грошових коштів потерпілій ОСОБА_9 , то апеляційний суд вважає, що такі обставини повинні бути предметом перевірки органом досудового розслідування під час здійснення досудового слідства.

Також, колегія суддів звертає увагу на те, що відповідно до ст. 174 КПК України, у тому числі власник майна, може звернутися з клопотанням про скасування арешту майна, якщо доведе, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Крім того, вимоги клопотання щодо зобов`язання уповноважених осіб ТОВ «Нова Пей» повернути грошові кошти з банківського рахунку, не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею під час розгляду клопотання про арешт майна, а тому клопотання в цій частині не підлягає задоволенню.

Підсумовуючи викладене, доводи апеляційної скарги знайшли своє часткове підтвердження під час апеляційного розгляду, тому апеляційна скарга ОСОБА_6 підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню, з постановленням нової ухвали про накладення арешту на грошові кошти в розмірі 10940 (десять тисяч дев`ятсот сорок) гривень, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ТОВ «Нова Пей», код ЄРДПОУ 38324133, юридична адреса: 0326, місто Київ, Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, 13 поверх, офіс 1304.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити власнику майна ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2025 року.

Апеляційну скаргу власника майна ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 31 жовтня 2025 року, якою задоволено частково клопотання про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000319, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції №4 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_7 за погодженням з прокурором Шевченківської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000319, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 вересня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, задовольнити частково.

Накласти арешт на грошові кошти в розмірі 10940 (десять тисяч дев`ятсот сорок) гривень, які знаходяться на банківському рахунку НОМЕР_1 , відкритому у ТОВ «Нова Пей», код ЄРДПОУ 38324133, юридична адреса: 0326, місто Київ, Столичне шосе, буд. 103, корпус 1, 13 поверх, офіс 1304.

В решті клопотання відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4