Справа № 344/8972/25
Провадження № 1-кп/344/1002/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2025 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , представника потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 , розглядаючи у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання захисника про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження про його обвинувачення, -

в с т а н о в и в :

В провадженні Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області є кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Так, в обвинувальному акті зазначено, що: «20 липня 2016 року Протоколом № 1 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «БК ЦИТАДЕЛЬ», (далі - ТОВ БК «Цитадель», Товариство), за участі його засновників ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вирішено: створити ТОВ «БК ЦИТАДЕЛЬ»; для забезпечення діяльності Товариства за рахунок внесків учасників затвердити статутний капітал Товариства в розмірі 50 000,00 (п`ятдесят тисяч) гривень та розподілити його між учасниками в особі ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у розмірі 50 %; затвердити статут ТОВ «БК ЦИТАДЕЛЬ» (далі - Статут), а також призначити директором Товариства ОСОБА_5 та уповноважити його на подачу документів для їх державної реєстрації. Цього ж дня, проведено державну реєстрацію юридичної особи приватного права - ТОВ «БК Цитадель», про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців зроблено запис за номером 0001645, із визначенням основного виду вільності згідно КВЕД 41.10 Організація будівництва будівель.

Надалі, відповідно до наказу № 20/07-1 від 20 липня 2016 року ОСОБА_5 приступив до виконання своїх службових обов`язків директора Товариства.

Пунктами 7.23. та 7.24. Статуту встановлено, що у Товаристві створюється виконавчий орган - Директор, який здійснює управління поточною діяльністю Товариства, до компетенції якого належить вирішення питань, пов`язаних з управлінням поточною діяльністю Товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів.

Таким чином, директор ТОВ «БК ЦИТАДЕЛЬ» постійно виконує організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції і відповідно до примітки 1 до ст. 364 КК України, є службовою особою.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що між ним, як директором ТОВ «БК Цитадель» та ОСОБА_8 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, яке буде створено в майбутньому №7/Н від 10 січня 2019 року, згідно якого ОСОБА_8 набув у власність нежитлове приміщення, загальною площею 101,9 м.кв., на першому поверсі, корпусу № 1 по вул. Хіміків, 9 в с. Угринів, Тисменицького району, Івано-Франківської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих спонукань та з метою подальшого заволодіння майном ОСОБА_8 , виготовив завідомо підроблений документ, а саме: договір купівлі-продажу майна, яке буде створено в майбутньому № 7/Н від 17 жовтня 2016 року, згідно якого ОСОБА_9 , який не був обізнаний в протиправному умислі ОСОБА_5 , отримав можливість набути у власність нежитлове приміщення, загальною площею 101,9 м.кв., що на першому поверсі, корпусу №1 по АДРЕСА_1 , до якого вніс завідомо неправдиві реквізити про нібито наявність банківського рахунку р/р НОМЕР_1 АТ «Креді Агріколь Банк» (МФО 300614), який фактично було відкрито 21 жовтня 2022 року на замовлення ТОВ «БК Цитадель» у вказаній банківській справі.

У подальшому, ОСОБА_10 , який не був обізнаний в протиправному умислі ОСОБА_5 , однак діючи відповідно до настанов останнього, використовуючи підроблений ОСОБА_5 договір купівлі-продажу майна яке буде створено в майбутньому № 7/Н від 17 жовтня 2016 року, звернувся до Тисменицького районного суду із позовом до ОСОБА_8 про витребування майна - нежитлового приміщення, загальною площею 101,9 м.кв., на першому поверсі, корпусу №1 по АДРЕСА_1 ».

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_6 заявив клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України та закриття кримінального провадження посилаючись на те, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення не встановлено час вчинення кримінального правопорушення, однак зазначається, що не швидше 21 жовтня 2022 року. Крім цього, вказаний в обвинувальному акті предмет злочину, а саме дублікат договору №7/Н від 17 жовтня 2016 року був складений та підписаний у першій декаді (з 1 по 10) листопада 2022 року, тобто саме із цього періоду в даному випадку почався перебіг строків давності, а отже з моменту його вчинення пройшло понад три роки, перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності на момент закінчення його строку не зупинявся і не переривався в розумінні ст. 49 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні клопотання захисника підтримав, просив звільнити його від кримінальної відповідальності та закрити дане провадження.

В підготовчому судовому засіданні прокурор проти задоволення клопотання захисника заперечив, оскільки вважає, що строк давності в даному випадку перервано у зв`язку з обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні нових кримінальних правопорушень.

Представник потерпілого ОСОБА_4 також заперечила проти задоволення клопотання захисника, оскільки на розгляді в Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області є кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, та в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області є кримінальне провадження про його обвинувачення у вчиненні нових кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Заслухавши думку учасників судового провадження та дослідивши матеріали клопотання суд вважає наступне.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України санкція статті якої, передбачає покарання у виді штрафу від двох тисяч до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, що відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

В той же час у клопотанні захисником ОСОБА_6 зазначено, що на його думку датою вчинення зазначених в обвинувальному акті кримінальних правопорушень та відповідно датою початку перебігу строку давності в даному кримінальному провадженні є період «з 1 по 10 листопада 2022 року».

Однак про дані обставини, зокрема про час вчинення кримінального правопорушення, в обвинувальному акті не зазначено, а суд на даний час перебуває на стадії підготовчого судового засідання і відповідно жодних доказів ще не досліджував. Суд вважає, що ці обставини можуть бути встановлені під час судового розгляду кримінального провадження по суті.

Крім цього, в ч. 3 ст. 49 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Так, судом встановлено, що на розгляді в Тисменицькому районному суді Івано-Франківської області є кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні нового кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

Також на розгляді в Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області є кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні нових кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 364-1, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 364-1 КК України.

Дані кримінальні правопорушення, вчинення яких інкримінується ОСОБА_5 , вчинені до закінчення зазначених у ч. 1 та ч. 2 ст. 49 КК України строків, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад два роки.

Відтак, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження про його обвинувачення, є передчасним і правових підстав для його задоволення немає.

Керуючись ст.ст. 49, 314, 370, 372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні клопотання захисника ОСОБА_6 про звільнення обвинуваченого ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 366 Кримінального кодексу України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 Кримінального кодексу України та закриття кримінального провадження про його обвинувачення, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий-суддя ОСОБА_11

Повний текст ухвали складено 05 грудня 2025 року.