справа № 563/2117/25
провадження № 1-кп/563/47/26
УХВАЛА

03 лютого 2026 року м. Корець

Корецький районний суд Рівненської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

провівши судове засідання по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України, -

встановив:

В провадженні Корецького районного суду Рівненської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.286-1 КК України.

Адвокат ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 подав клопотання про скасування арешту автомобіля марки "Nissan X-Trail", реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_6 , який був накладений ухвалою слідчого судді на стадії досудового розслідування.

В обґрунтування вищезазначеного клопотання зазначає, що з моменту накладення арешту на автомобіль пройшов тривалий час, всі необхідні слідчі дії вже виконані, досудове слідство завершено, справу передано до суду.

Обвинувачений та захисник в підготовчому судовому засіданні просили задовольнити клопотання.

Прокурор заперечив щодо заявленого клопотання, оскільки автомобіль визнано речовим доказом.

Суд вислухавши думку учасників розгляду кримінального провадження, дослідивши клопотання про скасування арешту приходить до такого висновку.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження -судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Клопотання про скасування арешту майна заявлено під час судового засідання, однак судом на цій стадії судового розгляду не досліджуються матеріали кримінального провадження, тому клопотання адвоката є передчасним. Враховуючи, що розгляд справи по суті не розпочато, суд вважає, що зняття арешту з автомобіля, який є речовим доказом, суперечитиме меті застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі меті накладення арешту.

Крім того, в судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив продовжити строк застосування запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , оскільки на даний час ризики враховані слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зменшились, а продовжують існувати. Просить продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби з 23.год. по 06 год. строком на два місяці.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_4 заперечили з приводу задоволення клопотання, оскільки ОСОБА_5 загрожує звільнення з роботи, а дружина обвинуваченого є безробітною. ОСОБА_5 має стійкі соціальні зв`язки, ряд нагород, позитивні характеристики, тому просять змінити запобіжний захід на особисте зобов`язання.

Заслухавши думку учасників розгляду кримінального провадження, дослідивши матеріали клопотання, суд прийшов до переконання, що підстави для продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту наявні з наступних підстав.

Судом вставлено, що 09.08.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України.

10 серпня 2025 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду стосовно ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 07 вересня 2025 року.

02.09.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286-1 КК України.

Ухвалами слідчого судді Рівненського міського суду від 05 вересня 2025 року та від 07.10.2025 року ОСОБА_5 продовжувався запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

07 листопада 2025 року до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 09 грудня 2025 року, із покладенням на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України.

03 грудня 2025 року ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду підозрюваному ОСОБА_5 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби до 14 грудня 2025 року.

10 грудня 2025 року ухвалою Корецького районного суду продовжено запобіжний захід домашній арешт в певний період доби до 08.02.2026 року.

Так, відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно п.4 ч.1, ч.ч.3, 4 ст.176 КПК України, запобіжним заходом є домашній арешт. Запобіжні заходи застосовуються під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Згідно з ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

В своєму клопотанні прокурор зазначає наявність ризиків передбачених п.п.1,3,4 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, оскільки обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, ризики, передбачені ст.177 КПК України, які були підставою для обрання відносно обвинуваченого вказаного заходу забезпечення кримінального провадження продовжують існувати, судовий розгляд справи не завершено, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує правило поваги до особистої свободи, тому продовження строку запобіжного заходу обвинуваченому не суперечить вимогам ст.197 КПК України та практиці Європейського суду з прав людини (рішення ЄСПЛ «Ігнатов проти України» від 15.12.2016 року).

При таких обставинах, з метою досягнення дієвості цього провадження, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту обвинуваченому слід продовжити на зазначений у клопотанні строк, відмовивши в клопотанні про зміну запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст.131,132, 176, 177, 181, 194, 199, 331, 333 КПК України, суд,-

ухвалив:

Відмовити у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту, накладеного на майно.

Клопотання прокурора щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту - задоволити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю села Лішня Млинівського району Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , українцю, громадянину України, раніше не судимому, з вищою освітою, військовослужбовцю Управління Служби безпеки України в Рівненській області, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 03 квітня 2026 року.

Заборонити обвинуваченому ОСОБА_5 залишати місце свого проживання - житло, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , у період часу з 23.00 год. по 06.00 год. наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до суду за першою вимогою;

- утримуватися від спілкування із потерпілими та свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Строк дії обов`язків, визначених в ухвалі встановити до 03.04.2026 року.

Виконання ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Строк дії ухвали до 03.04.2026 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя