Провадження № 1-в/686/16/26
УХВАЛА

іменем України

20 січня 2026 року

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника колонії ОСОБА_6 ,

представника Спостережної комісії ОСОБА_7 ,

розглянувши у дистанційному судовому засіданні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

Вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2019 року ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.115 КК України до 7 років позбавлення волі.

Вирок набрав законної сили 20.09.2019 року.

13.08.2025 року до суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове його звільнення від подальшого відбування покарання.

Засуджений в судовому засіданні клопотання підтримав, вважає, що за час відбуття покарання довів своє виправлення, оскільки працює, має два заохочення, відбув більшу частину строку покарання.

Захисник в судовому засіданні наполягає на задоволенні заяви засудженого ОСОБА_3 , посилаючись на те, що останній відбув частину строку покарання, сумлінно ставиться до праці та має сумлінну поведінку.

Прокурор, представник ДУ «Райківецька виправна колонія (№78)» та представник спостережної комісії Хмельницької районної державної адміністрації щодо задоволення клопотання заперечують, вважають, що засуджений, хоча і відбув необхідну частину строку покарання, однак за час перебування під вартою не довів свого виправлення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали особової справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2, п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване до особи, яку засуджено за умисний особливо тяжкий злочин, у разі відбуття нею не менше трьох чвертей строку покарання, і якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Судом встановлено, що станом на 20.01.2026 року засуджений ОСОБА_3 відбув 6 років 7 місяців 25 днів покарання у виді позбавлення волі, тобто більше трьох чвертей строку покарання.

За час відбування покарання ОСОБА_3 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, має два заохочення за виконання покладених обов`язків та додержання правил поведінки.

Згідно наданої характеристики, ОСОБА_3 характеризується посередньо. Намагається самостійно виконувати роботи із самообслуговування, утримувати в чистоті та порядку спальне місце та приліжкову тумбочку. Не завжди має охайний зовнішній вигляд. Відповідно до статті 126 Кримінально-виконавчого кодексу України до підвищення наявного загальноосвітнього рівня та вдосконалення наявних професійно-технічних навичок потягу не проявляє. Не приділяє уваги необхідності дбайливого ставлення до майна установи та предметів якими користується при виконанні дорученої роботи, здійснення за ними належного догляду, використання їх тільки за призначенням. Намагається дотримуватися вимог пожежної безпеки і безпеки праці. Відповідно до статті 127 Кримінально-виконавчого кодексу України приймає участь у роботі самодіяльних організаціях, проте не проявляє соціально-корисну активність в організації їх роботи. Норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядок дня установи дотримується під контролем персоналу установи. До виконання передбачених вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Стикаючись з проблемою, не здатний знайти шляхи її вирішення.

З наведеного вбачаються формальні підстави для застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання ОСОБА_3 , як то відбуття, встановленого ч.3 ст.81 КК України, строку покарання засудженим та відсутність дисциплінарних стягнень.

Разом з тим, рішенням комісії колонії з питань розгляду заохочувальних норм 03.09.2024 ОСОБА_3 , якого 16.01.2024 переведено до дільниці соціальної реабілітації як такого, що стає на шлях виправлення, відмовлено в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання як такому, що не довів свого виправлення.

Згідно даних висновку щодо ступеня виправлення засудженого, із врахуванням аналізу критеріїв оцінки виправлення засудженого, характеристики під час відбування покарання, психологічної характеристики засудженого, підсумкової оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення та результатів індивідуальної програми соціально-виховної роботи, засуджений не став на шлях виправлення ( підсумок 62 загальних бали ).

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність переконливих підстав, передбачених ст.81 КК України, для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_3 від відбування покарання, а тому у задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, ст. 81 КК України, суд

постановив:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: