Справа№487/2/26
Провадження №1-кп/487/413/26
УХВАЛА

Іменем України

12.02.2026 року м. Миколаїв

Заводський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Миколаєва кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000176 від 04.07.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 161, ч.2 ст. 436-2 КК України, -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідування за № 0000176 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 110, ч. 1 ст. 161, ч.2 ст. 436-2 КК України.

Дане кримінальне провадження надійшло до суду з обвинувальним актом і угодою про визнання винуватості.

31.12.2025 року між прокурором відділу нагляду за додержання законів регіональним органом безпеки Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

В угоді зазначено, що ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість, щиро розкаявся у вчиненому, надаючи визнавальні показання, та зобов`язується визнати беззастережно обвинувачення в повному обсязі у судовому провадженні. Протиправними діями ОСОБА_5 не спричинено тяжких наслідків, а також не заподіяно майнової шкоди. Також, ОСОБА_5 за власною ініціативою перераховує 50 000 гривень на підтримку Збройних Сил України.

Також, зазначено, що сторони погоджуються щодо призначення наступного покарання ОСОБА_5 :

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 110 КК України, - 5 років позбавлення волі без конфіскації майна;

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 161 КК України - 1 рік позбавлення волі (тобто без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю);

- за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 436-2 КК України - 2 роки позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, остаточно призначити покарання ОСОБА_5 , шляхом поглинення менш суворого основного покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком, оскільки він: визнав вину повністю, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, що свідчить про наявність суспільного інтересу в забезпечені швидкого розслідування і судового провадження та розвантаженні правоохоронної системи; раніше не судимий, до кримінальної відповідальності притягується вперше; на психіатричному та наркологічному обліках не перебуває; за власної ініціативи перераховує 50 000 гривень на підтримку Збройних Сил України. Таким чином, зазначені дані свідчать про те, що ОСОБА_5 зробив належні для себе висновки та став на шлях виправлення, тобто на час розгляду справи в суді не є суспільно небезпечним.

Заслухавши думку прокурора, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, обвинуваченого, який визнав вину у вчиненні кримінальних правопорушень та підтримав затвердження угоди, його захисника, який підтримав затвердження угоди, суд приходить до висновку, що угода не підлягає затвердженню.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно положень ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону.

Частина 1 ст. 110 КК України містить диспозицію, яка формулюється як умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічні заклики чи розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій.

У той ж час, в обвинувальному акті дії обвинуваченого кваліфіковані за ч.1 ст. 110 КК України, як розповсюдження матеріалів із закликами до зміни меж території, державного кордону України. Тобто без наявності кваліфікуючої ознаки «вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України».

Також, в обвинувальному акті дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 2 ст. 436-2 КК України, як виготовлення, поширення матеріалів, у яких міститься виправдовування, визнання правомірною, заперечення збройної агресії Російської Федерації проти України, розпочатої у 2014 році.

У той ж час, в обвинувальному акті у викладі фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та у формулюванні обвинувачення за цією статтею відсутня вказівка на заперечення ОСОБА_5 збройної агресії Російської Федерації проти України, що вказує на наявність суперечностей.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що умови угоди про визнання винуватості суперечать вимогам КПК України, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідне відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості.

Керуючись ст.ст. 371, 468,469, 472, 474 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У затвердженні угоди про визнання винуватості у кримінальному проваджені № 0000176 від 04.07.2025, яка укладена 31.12.2025 між прокурором відділу нагляду за додержання законів регіональним органом безпеки Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 , - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1