Провадження №1-в/127/653/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника органу пробації ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 12 подання фахівця Вінницького міського відділу вілії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про направлення засудженого ОСОБА_6 до місця відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло подання фахівця Вінницького міського відділу вілії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про направлення засудженого ОСОБА_6 до місця відбування покарання.

Подання мотивоване тим, що ОСОБА_6 засуджений до покарання у виді обмеження волі, однак у добровільному порядку до оповноваженої особи органу пробації не з`являється, вжиті заходи результату не дали.

Представник органу пробації в судовому засіданні просила подання залишити без розгляду, оскільки після його направлення до суду з`ясовано, що ОСОБА_6 засуджений на підставі іншого вироку, за результатами його апеляційного перегляду покарання, яке є предметом цього подання, було приєднане до остаточного покарання за новим вироком. Тому обставини, які існували на час направлення подання до суду, усунуті.

Засуджений ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився.

Прокурор проти залишення подання без розгляду не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до такого висновку.

З матеріалів кримінального провадження випливає, що ОСОБА_6 07.11.2023 засуджений вироком Вінницького міського суду Вінницької області за частиною першою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК), до покарання у виді 2 років обмеження волі. Зазначений вирок набув законної сили на підставі ухвали Вінницького апеляційного суду від 14.02.2024.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 537 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання, зокрема про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

Зі змісту пункту 4 частини другої статті 539 КПК випливає, що у разі необхідності вирішення питання про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53 КК, відповідне клопотання (подання) подається до суду, який ухвалив вирок.

Порядок виконання кримінального покарання у виді штрафу регламентований главою 5 Кримінально-виконавчого кодексу України (далі - КВК). Зокрема, реченням першим частини четвертої статті 57 КВК визначено, що у разі невиїзду засудженого до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Чинним кримінальним процесуальним законодавством визначений вичерпний перелік рішень за результатами розгляду питань, пов`язаних із виконанням вироку, а саме задовольнити подання (клопотання) або відмовити у його задоволенні. Натомість, питання про залишення без розгляду такого клопотання чинним кримінальним процесуальним законодавством не врегульовано, що свідчить про наявність прогалини у законодавстві, тому в силу дії засади законності воно має бути врегульоване та вирішене за правилами застосування аналогії кримінального процесуального закону.

Статтею 26 КПК регламентовано, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.

Згідно з частиною шостою статті 9 КПК у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 7 КПК та частини першої статті 26 КПК однією із загальних засад кримінального провадження є диспозитивність, яка полягає у вільному використанні сторонами кримінального провадження своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом.

З огляду на викладене, враховуючи приписи зазначених статей, зважаючи на те, що на час розгляду подання питання, які в ньому ініційовані, вирішені судом апеляційної інстанції під час перегляду іншого вироку, ухваленого щодо засудженого, суд вважає за доцільне залишити подання органу пробації без розгляду.

Керуючись статтями 371, 539 КПК, суд

УХВАЛИВ:

Подання фахівця Вінницького міського відділу вілії Державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області ОСОБА_5 про направлення засудженого ОСОБА_6 до місця відбування покарання залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вінницький міський суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: