Провадження №: 1-кс/336/63/2026
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області лейтенанта поліції ОСОБА_3 про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді за погодженням із прокурором Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя ОСОБА_4 звернувся слідчий СВ відділу поліції № 3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області лейтенант поліції ОСОБА_3 із клопотанням про арешт майна, що подане у межах кримінального 0000111 від 21.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 20.01.2026 року до ВП № 3 ЗРУП ГУНП звернувся ОСОБА_5 який просить притягти до кримінальної відповідальності невстановлену жінку, яка перебуваючи в бомбосховище АТ "Мотор Січ" по пр. Моторобудівників, 15, шляхом обману, під приводом здійснення дзвінка заволоділа мобільним телефоном ОСОБА_5 , чим спричнила останньому матеріальну шкоду. Сума збитків встановлюється.

В ході досудового розслідування в якості потерпілого був допитаний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який пояснив, що 19.01.2026 у вечірній час доби, пішки повертався з ринку, який розташований біля зупинки громадського транспорту «Заводська», приблизно о 21:10 годині проходив поблизу завод «Мотор Січ» почув сигнал повітряної тривоги та вирішив спуститися до бомбосховища, який розташований за адресою: м. Запоріжжя, просп. Моторобудівників, буд. 15.

Спустившись у бомбосховище, разом з невідомими для нього людьми, які проходили також повз цей завод, приблизно через 5 хвилин до потерпілого підійшла невідома для нього жінка, віком приблизно 40-45 років, невисокого зросту, темного кольору волосся та попросила подзвонити мобільний телефон, аргументуючи тим, що її мобільний телефон розрядився на холоді, та вона хоче подзвонити своїм рідним. Потерпілий погодився їй допомогти, та дав її свій мобільний телефон «POCO X3 NFC», 6/64 Gb, моделі «M2007J20CG», в корпусі синього кольору, який купляв 9 грудня 2025 року у новому стані. Після чого жінка сказала, що в мобільному телефоні не ловить сигнал, та її потрібно вийти на вулицю піднявшись з бомбосховища, щоб спіймати зв`язок та зателефонувати. Потерпілий погодився та вона пообіцяла повернутися через 15 хвилин.

Приблизно через 15-20 хвилин потерпілий вийшов з бомбосховища, жінку не знайшов та пішов до себе додому, розуміючи що його ввели в оману. Потерпілий почав шукати документи на мобільний телефон, але він так їх так і не знайшов.

21.01.2026 було проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з потерпілим, під час чого потерпілий впізнав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 19.01.2026 шляхом обману заволоділа його мобільним телефоном.

22.01.2026 в якості свідка був допитаний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що 21.01.2026 приблизно о 15:00 годині до нього в кіоск звернулася ОСОБА_8 , та продала два мобільних телефони, а саме: №1 - POCO X3 NFC моделі M2007J20CG, об`ємом пам`яті 6/64 Gb, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 без сім-картки, без чохлу, у працюючому стані, без пошкоджень, з заводськими налаштуваннями та №2 OnePlus Nord M200 5G, моделі DE2117, об`ємом пам`яті 4/64 Gb, імеі1: НОМЕР_3 без сім-картки, без чохлу, у працюючому стані, без пошкоджень, з заводськими налаштуваннями за грошові кошти у сумі 1000 гривень.

22.01.2026 було проведено пред`явлення особи для впізнання за фотознімками зі свідком ОСОБА_7 , в ході чого свідок впізнав ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 21.01.2026 продала йому мобільний телефон POCO X3 NFC моделі M2007J20CG, об`ємом пам`яті 6/64 Gb, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

22.01.2026 надійшла заява від свідка ОСОБА_7 , про надання дозволу на огляд мобільного телефону POCO X3 NFC моделі M2007J20CG, об`ємом пам`яті 6/64 Gb, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

22.01.2026 було проведено огляд предмета, а саме мобільного телефону «POCO X3 NFC» моделі «M2007J20CG», об`ємом пам`яті 6/64 Gb, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 зі свідком ОСОБА_7 , в ході чого вказаний мобільний телефон було вилучено до паперового конверту.

22.01.2026 слідчим слідчого відділення ВП №3 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 було винесено постанову про визнання речовим доказом мобільний телефон «POCO X3 NFC» моделі «M2007J20CG», об`ємом пам`яті 6/64 Gb, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

Слідча у судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності, наполягає на задоволенні заяви.

Власник майна ОСОБА_5 надав заяву, відповідно до якої просить здійснювати розгляд за його відсутності.

Відповідно до вимогст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченомуп.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених п.п. 3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст.170 КПК Українипередбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

За положеннями частини 3 зазначеної статті, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (тобто з метою збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частина 1 ст. 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що 21.01.2025 внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000111 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України.

Підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення на день подання вказаного клопотання нікому не повідомлено.

Відповідно до протоколу огляду предмета від 22.01.2026 року було виявлено мобільний телефон «POCO X3 NFC» моделі «M2007J20CG», об`ємом пам`яті 6/64 Gb, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 .

Постановою слідчого від 22.01.2026 вказаний телефон визнано речовим доказом у даному кримінальному провадженні.

Враховуючи додані до клопотання докази, зокрема: рапорт чергового; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 20.01.2026 року; протокол допиту потерпілого від 21.01.2026 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.01.2026 року; протокол допиту свідка від 22.01.2026 року; протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 22.01.2026 року; заявою потерпілого від 22.01.2026 року за змістом якої добровільно видав співробітникам ВП № 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області вищезазначений мобільний телефон, слідчий суддя доходить до переконання, що слідчим доведено можливість використання вилученого під час огляду предмета, як доказу в даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене майно, а саме - мобільний телефон «POCO X3 NFC» моделі «M2007J20CG», об`ємом пам`яті 6/64 Gb, імеі1: НОМЕР_1 , імеі2: НОМЕР_2 , який вилучено до паперового конверту.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1