Сарненський районний суд
Справа № 572/5693/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2025 року Сарненський районний суд Рівненської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

представника спец закладу ОСОБА_5

особи, відносно якої вирішується питання припинення примусових заходів медичного характеру - ОСОБА_6

розглянувши в м.Сарни у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні №1-в-1073/25/572/5693/25 заяву голови комісії Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про припинення примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Каір Арабської республіки Єгипет, жителя АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

До Сарненського районного суду Рівненської області надійшла заява голови комісії Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про припинення примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Подана заява обґрунтовується тим, що ОСОБА_6 страждає на шизофренію, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, ремісія «С», виражений змішаний тип дефекту.

Ухвалою суду відносно останнього застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги із суворим наглядом, який в подальшому змінений на посилений та звичайний нагляд, відповідно.

На даний час ОСОБА_6 продовжує хворіти, однак, за період лікування та реабілітаційних заходів стан пацієнта покращився : спокійний, дотримується режиму відділення, психічних проявів не виявляє, лікування переносить добре, за період лікування психопродуктивна симптоматика редукувалась, нормувався сон, в поведінці став впорядкованішим.

Враховуючи стан хворого, комісія лікарів вважає, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом на даний час не становить суспільну небезпеку, через що не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.

З огляду на наведене, голова комісії Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» пропонує припинити примусові заходи медичного характеру щодо ОСОБА_6 .

В судовому засіданні представник лікувального закладу заяву підтримав, пояснив, що пацієнт має хронічне психічне захворювання, однак, в процесі лікування спостерігається позитивна динаміка психотиичні прояви зникли, в поведінці впорядкований, зник ризик повторного вчинення суспільно-небезпечного діяння. Представник додав, що ОСОБА_6 є громадянином іншої держави, куди буде діставатись після припинення лікування, через що немає необхідності призначати останньому обов`язкове амбулаторне лікування за місцем проживання.

Прокурор в судовому засіданні підтримав заяву КП, зазначає, що заява є обґрунтованою, а тому підлягає до задоволення.

Захисник в судовому засіданні просить задоволити подану щодо ОСОБА_6 заяву.

ОСОБА_6 в судовому засіданні також підтримав подану заяву, пояснив, що дійсно по завершенню лікування із братом буде їхати до Єгипту, де буде отримувати лікування за місцем постійного проживання.

Заслухавши в судовому засіданні учасників судового провадження, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалою Малиновського районного суду м.Одеси від 27 грудня 2018 року відносно ОСОБА_6 , який вчинив суспільно-небезпечне діяння, за ознаками ч.1 ст.115 КК України, застосовано примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із суворим наглядом, які змінені на примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим наглядом, а в подальшому, ухвалою Сарненського районного суду Рівненської області від 26 травня 2025 року - зі звичайним наглядом.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів відносно особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру №558 від 20 жовтня 2025 року - ОСОБА_6 страждає на шизофренію, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром, ремісія «С», виражений змішаний тип дефекту.

На фоні медикаментозної терапії антипсихотичними препаратами в поєднанні з реабілітаційними заходами психічний стан пацієнта значно покращився : спокійний, дотримується режиму відділення, психічних проявів не виявляє, лікування переносить добре, за період лікування психопродуктивна симптоматика редукувалась, нормувався сон, в поведінці став впорядкованішим.

Враховуючи стан хворого, комісія лікарів вважає, що ОСОБА_6 за своїм психічним станом на даний час не становить суспільну небезпеку, через що не потребує подальшого продовження примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації у заклад з надання психіатричної допомоги з звичайним наглядом.

Відповідно до ч.1 ст.95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Також частинами 2, 3 статті 514 КПК України визначено, що зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок зміни у стані її здоров`я відпала потреба у раніше застосовуваних заходах медичного характеру. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за поданням представника медичного закладу (лікаря-психіатра), де тримається дана особа, у передбаченому статтею 95 КК України та статтею 512 цього Кодексу порядку. До письмової заяви додається акт комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Крім цього, відповідно до ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» - продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або зміну застосування такого заходу.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише за наявності підстав, протягом часу, за яким було проведено госпіталізацію; у разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад шість місяців представник психіатричного закладу (лікар-психіатр) повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації.

Згідно з пунктом 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» суд може продовжувати застосування примусових заходів медичного характеру кожного разу на строк, який не перевищує шість місяців.

Частиною 3 статті 95 КК України визначено, що у разі припинення застосування примусових заходів медичного характеру через змінення психічного стану особи на краще, суд може передати її на піклування родичам або опікунам з обов`язковим лікарським наглядом.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у стані ОСОБА_6 позитивної динаміки від проведеного лікування, враховуючи наданий суду висновок комісії лікарів, суд вважає, що на даний час за своїм психічним станом останній не потребує продовження примусового лікування в психіатричному закладі, через що є можливим припинення лікування останнього у психіатричному закладі зі звичайним наглядом.

Отже, суд дійшов висновку, що заява голови комісії Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

Керуючись ст.95 КК України, ст.ст.514, 537, 539 КПК України, ст.ст.17, 19, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», -

УХВАЛИВ :

Заяву голови комісії Рівненської філії «Спеціальний заклад з надання психіатричної допомоги» Державної установи «Інститут судової психіатрії Міністерства охорони здоров`я України» про припинення примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Каір Арабської республіки Єгипет, жителя АДРЕСА_1 - задовольнити.

Припинити застосування примусових заходів медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , через покращення психічного стану.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя