Номер провадження: 11-сс/813/49/26
Справа № 521/1677/25 1-кс/521/1727/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.02.2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.09.2025 року, якою відмовлено у задоволенні його скарги, поданої в порядку ст.303 КПК України,

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскарженою ухвалою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 , поданої в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за ч.2 ст.111, ч.2 ст.111-2, ст.114-1, ч.2 ст.364, ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.2 ст.367, ч.3 ст.368-2, ч.1 ст.368-5,ч.2 ст.369-2, ч.3 ст.382 КК України, за його заявою від 05.01.2025 року, яка зареєстрована 28.01.2025 року.

Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя послався на відсутність підстав для задоволення скарги, оскільки у поданій ОСОБА_6 заяві від 05.01.2025 року, викладені обставини за своїм змістом та суттю не є повідомленням про вчинення кримінальних правопорушень, оскільки це повідомлення не містить об`єктивних даних, які б підтверджували б реальність конкретної події кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини його вчинення) не містить ця заява й конкретних фактичних даних, які б свідчили про існування обставин, що дають підстави для кваліфікації дій особи за відповідними статтями КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, заявник, подав апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що вона є незаконною і необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону; неповнотою судового розгляду; невідповідністю висновків суду викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та кримінального процесуального законодавства.

Окрім цього, заявник посилається на такі доводи:

-ухвала слідчого судді не відповідає вимогам ч.1 ст.370 КПК України;

-слідчий суддя формально розглянув скаргу, не перевірив обставини бездіяльності прокурора Малиновської окружної прокуратури м. Одеси;

-в матеріалах судової справи відсутня інформація прокуратури щодо невиконання ст.214 КПК України;

-слідчим суддею клопотання про ознайомлення із матеріалами справи відхилено;

-слідчому судді заявлявся відвід, оскільки був сумнів у його неупередженості.

Посилаючись на викладене, заявник ОСОБА_6 просить ухвалу скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд його скарги в суді першої інстанції іншим слідчим суддею.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури, будучи належним чином повідомленим про дату та час апеляційного розгляду, у судове засідання не з`явився, із заявами та клопотаннями на адресу суду не звертався.

Ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 02 лютого 2026 року розгляд апеляційної скарги заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17 вересня 2025 року призначений у режимі відеоконференції з Державною установою "Одеський слідчий ізолятор», де утримується заявник (а.с. 157-158).

Заявник ОСОБА_6 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце апеляційного розгляду, з клопотанням про відкладання не звертався.

За повідомлення службових осіб ДУ «Одеський слідчий ізолятор», ОСОБА_6 вибув до Київського районного суду м. Одеси для участі в іншому судовому провадженні.

Відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду та не повідомили про поважні причини свого неприбуття.

Приймаючи до уваги скорчені строки розгляду апеляційних скарг на ухвали слідчих суддів, та той факт, що у даному випадку апеляційним судом вжиті усі можливі заходи для забезпечення участі сторін у судовому засіданні, тому з метою дотриманням розумних строків розгляду справи, колегія суддів, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК слідчий суддя наділений повноваженнями судового контролю у кримінальному провадженні.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (п.17 ч.1 ст.7 КПК).

Під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства (ч.1 ст.9 КПК).

Положеннями ч. 1 ст. 24 КПК України передбачено, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Так, порядок оскарження рішень, дій або бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування визначено главою 26 КПК України (параграф 1, ст.ст. 303-308 цього Кодексу).

На досудовому провадженні згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК можуть бути оскаржені, зокрема, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст.169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Хаджибейської (Малиновської) окружної прокуратури м. Одеси, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до змісту оскарженої ухвали слідчого судді, 28.01.2025 року ОСОБА_6 звернувся до прокурора Хаджибейської (Малиновської) окружної прокуратури м. Одеси з заявою від 05.01.2025 року про вчинення начальником відділу організації процесуального керівництва досудовим розслідуванням в прокуратурах регіонів другого управління Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 111-2, ст. 114-1, ч. 2 ст. 364, ч. 3 ст. 365, ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст. 367, ч. 3 ст. 368-2, ч. 1 ст. 368-5, ч. 2 ст. 369-2 та ч. 3 ст. 382 КК України. Вказана заява була прийнята та зареєстрована посадовими особами, що підтверджується відміткою від 28.01.2025 року №158.

При перегляді оскаржуваної ухвали колегія суддів апеляційного суду погоджується з мотивами та висновками слідчого судді, викладеними в оскаржуваній ухвалі щодо відмови у задоволенні скарги, при цьому, оцінюючи обґрунтованість доводів апеляційної скарги, враховує наступне.

Кримінальний кодекс України має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від кримінально-протиправних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання кримінальним правопорушенням (ч. 1 ст. 1 КК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КК України для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення (частина 1 статті 11 КК України).

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стадія ініціювання кримінального провадження є важливою для виконання вказаних завдань і покликана, з одного боку, забезпечити рішуче оперативне реагування на кожне повідомлення про злочин, що є гарантією швидкого та повного його розкриття, притягнення винних до відповідальності, а з іншого виключити незаконне і необґрунтоване залучення громадян в орбіту кримінального процесу, а також марне витрачання сил і засобів правоохоронних органів.

Чинним КПК України закріплено спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки).

Відповідно до частин 1, 2 ст. 214 КПК України слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Разом з тим, така процедура не означає, що взагалі відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: (1) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; (2) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (пункти 4, 5 частини 5 статті 214 КПК України).

Отже, для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України).

Вказане узгоджується з позицією, викладеною у згаданому Узагальненні ВССУ № 9-49/0/4-17 від 12 січня 2017 року, за якою КПК дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, а не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, затвердженим наказом Генерального прокурора від 30 червня 2020 року №298). Згідно з п.1 глави 2 розділу I цього Положення до реєстру вносяться, зокрема, відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела, попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами п.4, 5 ч.5 ст.214 КПК.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять відомості про кримінальне правопорушення.

За правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа №761/20985/18, провадження №51-8007км18), якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин.

Апеляційний суд також враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі №818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п.1 ч.1 ст.303 КПК слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо порушення вимог положень ст.214 КПК, колегія суддів вважає, що слідчим суддею обґрунтовано зазначено, що викладені у заяві ОСОБА_6 від 05 січня 2025 року, яка була прийнята та зареєстрована посадовими особами, що підтверджується відміткою від 28.01.2025 року №158, обставини не є такими, що зумовлюють початок досудового розслідування, який в свою чергу розпочинається саме на підставі фактів, які свідчать про вчинення кримінального правопорушення, а як вбачається з самої заяви, у ній не наведено конкретних відомих заявнику відомостей, що можуть свідчити про вчинення кримінальних правопорушень, про які він зазначає у своїй заяві, а його твердження про наявність, за викладених у заяві обставин, у діях прокурора ознак кримінальних правопорушень ґрунтується виключно на суб`єктивному уявленні та власному аналізі і баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Таким чином, відомості за заявою про вчинене кримінальне правопорушення не підлягають внесенню до ЄРДР, оскільки зазначені у матеріалах скарги обставини не свідчать про вчинення будь-якого кримінального правопорушення, описані в скарзі факти не потребують перевірки засобами кримінального процесу, тому прийняте слідчим суддею рішення є правильним по суті.

Посилання заявника ОСОБА_6 на те, що слідчим суддею було порушеного його право у зв`язку із відмовою у ознайомленні з матеріалами справи, колегія суддів враховує, що відповідно до сталої практики суду касаційної інстанції, відповідно до якої особа, зазначаючи про порушення її прав, повинна довести їх істотність.

Водночас, оскільки матеріали судової справи складаються із поданих заявником документів та судових рішень, які направлялись на його адресу, апеляційний суд не вважає не ознайомлення ОСОБА_6 з матеріалами справи істотним порушенням його прав.

Щодо посилання ОСОБА_6 на те, що слідчому судді заявлявся відвід, оскільки був сумнів у його неупередженості, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів судової справи убачається, що 20.05.2025 року у судовому засіданні Хаджибейського районного суду м. Одеси ОСОБА_6 заявив відвід судді ОСОБА_1 .

Вказана заява про відвід була розглянута Хаджибейським районним судом м. Одеси та за результатами її розгляду постановлено ухвалу від 04.06.2025, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_6 щодо відводу слідчого судді ОСОБА_1 .

Відтак, під час постановлення оскаржуваної ухвали слідчим суддею повністю дотримано вимоги кримінального процесуального закону, порушень норм КПК, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, в тому числі за вимогами та обставинами, викладеними в апеляційній скарзі, колегією суддів не встановлено, у зв`язку з чим оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та такою, що підлягає залишенню без змін, а вимоги апеляційної скарги без задоволення.

Керуючись ст.ст. 24, 214, 303, 309, 370, 404, 407, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 17.09.2025 року, якою залишено без задоволення скаргу ОСОБА_6 , подану в порядку ст.303 КПК України, на бездіяльність уповноважених осіб Хаджибейської окружної прокуратури м. Одеси щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 05.01.2025 року, яка зареєстрована 28.01.2025 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4