Провадження №1-кс/523/7390/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Пересипського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 та скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27.10.2025 року про відмову у визнанні потерпілим останнього у кримінального провадження №0003883 від 29.09.2025 року,-

ВСТАНОВИВ:

До Пересипського районного суду м. Одеси надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27.10.2025 року про відмову у визнанні потерпілим останнього у кримінального провадження №0003883 від 29.09.2025 року.

Згідно вказаної скарги, слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві здійснюється досудове розслідування по кримінальному провадженню №0003883 від 29.09.2025 року.

В подальшому, постановою слідчого ОСОБА_4 від 27.10.2025 року відмовлено ОСОБА_3 у визнанні потерпілим, яке обґрунтоване не встановленням досудовим розслідуванням та недоведеністю заявником завдання останньому майнової та моральної шкоди у кримінальному провадженні №0000731 від 20.05.2025 року.

В судове засідання слідчий, прокурор не з`явилися, були належним чином повідомлені, причини неявки не відомі.

Відповідно ч.3 ст.306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора в судовому засіданні не є перешкодою для розгляду скарги.

На адресу суду за підписом слідчого Другого оперативного відділу ТУ ДБР у м. Миколаєві ОСОБА_4 надійшов лист, зі змісту якого вбачається, що під час досудового розслідування не встановлено та заявником не доведено завдання кримінальним правопорушенням, що є предметом розгляду у кримінальному провадженні №0003883 від 29.09.2025, майнової та моральної шкоди ОСОБА_5 не завдано, а також заява ОСОБА_3 не містить відомостей про те, яку саме шкоду моральну, фізичну або майнову було завдано останньому, що є обов`язковою підставою для визнання особи потерпілою відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України.

Дослідивши подану скаргу з матеріалами в її обґрунтування, заслухавши ОСОБА_3 , слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є, серед іншого, забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування.

Так, згідно ст.220 КПК України, клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав. Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 5) рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

Згідно положення ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ст.94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно п.2 ч.5 ст.110 КПК України, в постанові слідчого, прокурора повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

При розгляді скарги встановлено, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві здійснюється кримінальне провадження за ознаками злочину, визначеного ч. 2 ст. 397 КК України, наслідками якого має бути створення таких умов, які перешкоджають захиснику надавати ефективну правову допомогу і реалізовувати надані ним законом права, та те, що у кримінальному провадженні відсутні відомості про порушенням встановлених законом гарантій діяльності та професійної таємниці захисника, чим було б завдано моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_3 підстав для задоволення скарги немає.

На даний час у ході досудового розслідування не встановлено та заявником не доведено, яку саме шкоду моральну, фізичну або майнову було завдано останньому, що є обов`язковою підставою для визнання особи потерпілою відповідно до ч. 1 ст. 55 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що вимоги норм закону слідчим при винесені оскаржуваної постанови порушені не були, а прийняте слідчим рішення обґрунтовано належним чином, оскільки винесено за результатами здійснення досудового розслідування, в ході якого було проведено повну та всебічну перевірку фактів.

Отже, проаналізувавши та оцінивши доводи викладені у постанові слідчого, слід погодитись з висновком останнього про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 у кримінального провадження № 0003883 від 29.09.2025 року та прийти до висновку, що вказана постанова є законною, обґрунтованою та такою, що прийнята на підставі допустимих та належних доказів.

Згідно ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, приймаючи до уваги вищевказане, слід прийти до висновку, що у задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст.303, 304, 306-307 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого в м. Миколаєві ОСОБА_4 від 27.10.2025 року про відмову у визнанні потерпілим останнього у кримінального провадження №0003883 від 29.09.2025 року. відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1