СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/7769/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_3 , на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_4 .

В обґрунтування скарги адвокат зазначає, що слідчими слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до ЄРДР за № 0002309 від 16.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

24.11.2025 року слідчим СВ Святошинського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_5 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 від 19.11.2025 р. про визнання потерпілим та проведення слідчих (процесуальних) дій.

Адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 вважає, що вказана постанова є незаконною, не вмотивованою та необґрунтованою. На підставі викладеного, просить скасувати постанову слідчого та зобов`язати його визнати ОСОБА_4 потерпілим у вказаному кримінальному провадженні.

Адвокат ОСОБА_3 та слідчий у судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду скарги повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, заперечень від слідчого щодо скарги не надходило, у зв`язку із чим слідчий суддя вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності повідомлених осіб.

Дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Пункт 5 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачає право особи оскаржити рішення слідчого про відмову у визнанні потерпілим.

Згідно з приписами ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Отже, підставою для визнання особи потерпілим є:

1) подання особою заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, а також письмової згоди на залучення до провадження як потерпілого, якщо це здійснюється слідчим, прокурором:

2) завдання особі кримінальним правопорушенням шкоди. При цьому, якщо це стосується юридичної особи, шкода має носити виключно майновий характер.

Лише сукупність фактичної (завдання шкоди) та формальної (подання заяви чи надання згоди) складової є умовою для набуття особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні.

Згідно ч.5 ст. 55 КПК України за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими слідчого відділу Святошинського УП ГУНП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості по якому внесені до ЄРДР за № 0002309 від 16.07.2024 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України.

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 , звернувся до Святошинського УП ГУНП у м. Києві з заявою про вчинення кримінального правопорушення, відомості до ЄРДР внесли 16.07.2024.

19.11.2025 адвокат ОСОБА_3 звернувся із клопотанням до слідчого про визнання ОСОБА_4 потерпілим у даному кримінальному провадженні, однак постановою слідчого ОСОБА_6 від 24.11.2025 було відмовлено у задоволенні вказаного клопотання.

У клопотанні про визнання ОСОБА_4 потерпілим від 19.11.2025 адвокат ОСОБА_3 зазначає про завдання ОСОБА_4 матеріальної та моральної шкоди внаслідок нібито незаконних дій, однак вказане клопотання обмежується посиланнями на рішення судів апеляційної та касаційної інстанцій, не конкретизуючи, у чому саме полягає моральна шкода, її характер та обсяг, а також розмір і склад матеріальної шкоди. За таких обставин слідчий суддя позбавлений можливості надати оцінку необґрунтованості та невмотивованості прийнятої постанови слідчого про відмову у визнанні особи потерпілим.

З урахуванням викладеного, зважаючи на невмотивованість доводів скарги та відсутність у ній даних, які могли б свідчити про необґрунтованість постанови слідчого, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 110, 220, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_4 , на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1