У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю володільця майна ОСОБА_3 , представника володільця майна адвоката ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт з частини документів та майна, накладеного ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 24.12.2024 року у справі № 54/14264/24, провадження № 1-кс/554/13224/2024, у кримінальному провадженні № 0001043 від 01.10.2024 року, що належать ОСОБА_3 , а саме: договір поруки № 1 від 03.10.2024 у банку «Державний ощадний банк України», ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на 6 арк.; іпотечний договір від 03.10.2024 об`єкт квартира АДРЕСА_1 , на 10 арк.; заява- договір від 01.10.2024 та квитанція на 7 арк.; договір про споживчий кредит № 2203/0700849 від 03.10.2024 з додатками на 20 арк.; договір купівлі-продажу від 03.10.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 на 2 арк., заява та витяг на 2 арк.; технічний паспорт №3841 квартири: АДРЕСА_1 на 4 арк.; витяг з реєстру будівельної діяльності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 2 арк. та ноутбук Аррlе model А1989 ЕМС 3214 serial С02Х20D2JHСВ; зобов`язати слідчих та прокурорів у кримінальному провадженні № 0001043 від 01.10.2024 упродовж 5 днів з дня винесення ухвали повернути документи та майно щодо яких судом скасовано арешт його власнику ОСОБА_3 .

В обгрунтування клопотання адвокат посилається на те, що 19 грудня 2024 року слідчими ТУ ДБР, розташованого в м. Полтаві, під час обшуку приміщень ГУНП в Полтавській області, що розташоване за адресою: м. Полтава, вул. Юліана Матвійчука, 83, у службовому кабінеті ОСОБА_3 були вилучені його особисті документи та майно.

У подальшому ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 24.12.2024 року у справі № 54/14264/24 провадження № 1-кс/554/13224/2024 накладено арешт на вилучені під час указаного обшуку документи та майно.

Серед вилучених документів ОСОБА_3 були оригінали документів, що стосуються оформлення права власності не нерухоме майно квартиру АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_3 , його дружині ОСОБА_6 та їх дитині ОСОБА_8 . Зокрема вилучено: договір поруки № 1 від 03.10.2024 у банку «Державний ощадний банк України», ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на 6 арк.; іпотечний договір від 03.10.2024 об`єкт квартира

АДРЕСА_1 , на 10 арк.; заява-договір від 01.10.2024 та квитанція на 7 арк.; договір про споживчий кредит № 2203/0700849 від 03.10.2024 з додатками на 20 арк.; договір купівлі-продажу від 03.10.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 на 2 арк., заява та витяг на 2 арк.; технічний паспорт №3841 квартири: АДРЕСА_1 на 4 арк.; витяг з реєстру будівельної діяльності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 2 арк. Також під час обшуку було вилучено особистий ноутбук ОСОБА_3 Аррlе model А1989 ЕМС 3214 serial С02Х20D2JHСВ (розділ 2 пункт 61 протоколу).

Указані вище документи не стосуються предмету досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001043 від 01.10.2024 року, за необхідності питання незаконного збагачення або недостовірного декларування особи можуть бути перевірені чи встановлені слідчим на підставі оглянутих та завірених органом досудового розслідування копій цих документів. Вказана вище нерухомість внесена до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, там же вказано всіх власників цього майна.

Наразі ОСОБА_3 потребує оригіналів указаних документів для оформлення договорів з обслуговуючими квартиру організаціями та постачальниками комунальних послуг, звірки та підтвердження внесення ним сум кредитних коштів. Ноутбук ОСОБА_3 перебуває у розпорядженні слідчого вже понад дев`ять місяців. За цей період цілком можливо було його оглянути, скопіювати необхідну інформацію або провести експертизу вмісту його жорсткого диску. У випадку кількамісячного невикористання такого роду техніки, вона суттєво втрачає свої якісні характеристики (деградує батарея), значно знижується її вартість, втрачається гарантійний термін її експлуатації.

Таким чином, позбавлення права користування майном фактично порушує право власності ОСОБА_3 , не дає змоги використовувати це майно в особистому житті, а тому явно не відповідає завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України.

Володілець майна ОСОБА_3 в судовосу засіданні підтримав вимоги клопотання, просив задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні.

Представника володільця майна адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні просив вимоги клопотання задовольнити у повному обсязі з підстав, вказаних у клопотанні. Зазначив, що жодного зв`язку кримінальне провадження з фактом придбання квартири не має, незаконне збагачення не внесено до ЄРДР.

Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що згоден проти скасування арешту ноутбуку. Однак заперечує проти скасування арешту документів на квартиру, оскільки саме ці обставини (законність набуття коштів) перевіряються органом досудового розслідування. Вони не зобов`язані реєструвати ці дані в ЄРДР, оскільки в межах цього кримінального провадження досліджуються вказані обставини.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження № 0001043, вважає, що клопотання підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Встановлено, що Першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001043 від 01.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Згідно з матеріалами справи, досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні розпочато на підставі матеріалів Першого оперативного відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, відповідно до яких заступник начальника ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , зловживаючи службовим становищем, використовують працю підлеглих працівників та матеріально-технічну базу ГУНП для проведення будівельно-ремонтних робіт на об`єктах незавершеного будівництва (приватних будинків).

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 18.12.2024 року надано дозвіл на проведення обшуку адміністративної будівлі та території ГУНП в Полтавській області за адресою: Полтавська область, м. Полтава, вулиця Матвійчука Юліана, будинок 83, де містяться службові кабінети ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та розташовані Управління логістики та матеріально-технічного забезпечення, Управління кадрового забезпечення, Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 23.12.2024 року клопотання прокурора Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001043 від 01.10.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, задоволено. Накладено арешт в тому числі і на договір поруки № 1 від 03.10.2024 у банку «Державний ощадний банк України», ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на 6 арк.; іпотечний договір від 03.10.2024 об`єкт квартира АДРЕСА_1 , на 10 арк.; заява- договір від 01.10.2024 та квитанція на 7 арк.; договір про споживчий кредит № 2203/0700849 від 03.10.2024 з додатками на 20 арк.; договір купівлі-продажу від 03.10.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 на 2 арк., заява та витяг на 2 арк.; технічний паспорт №3841 квартири: АДРЕСА_1 на 4 арк.; витяг з реєстру будівельної діяльності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 2 арк. та ноутбук Аррlе model А1989 ЕМС 3214 serial С02Х20D2JHСВ.

Як визначено в ухвалі слідчого судді, арешт накладено для реалізації викладеної мети відповідно до ч. 3 ст.170 КПК України, оскільки вказане майно відповідає критеріям, визначеним ст.98 КПК України, зокрема має статус речового доказу у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Положеннями КПК України передбачені дві самостійні підстави забезпечення заходів кримінального провадження шляхом накладення арешту на майно, а саме накладення арешту на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду завдану їх діями з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову (ст.170 КПК України), а також накладення арешту на речі та документи, які мають режим тимчасово вилученого майна (ч. 5 ст. 171, ч. 2 ст. 167 КПК України).

В даному випадку застосовувалась підстава, обумовлена вимогами ч.1, ч.2 ст.170 КПК України за змістом якої арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

Щодо інших підстав для накладення арешту, то обов`язковими передумовами вирішення питання для накладення арешту на майно в порядку ст. 170 КПК України є наявність у кримінальному провадженні спеціальних суб`єктів: підозрюваного або обвинуваченого, а у визначених законом випадках також особи, яка несе цивільну відповідальність за їх дії, а також наявність спеціальної мети - забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.

Статтею 174 КПК України передбачені умови та підстави для скасування арешту, зокрема, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, зазначене гарантується ст.41 Конституцією України.

Окрім того, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканність права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно положень статті 1-ї Першого протоколу до Європейської конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Тобто, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

При розгляді даного клопотання слідчим суддею встановлено, що арешт на вилучене в ході обшуку майно накладався з метою забезпечення збереження речових доказів.

Частинами 1, 2 ст. 84 КПК України визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що не підлягає задоволенню вимога щодо зняття арешту на майно у вигляді: договору поруки № 1 від 03.10.2024 у банку «Державний ощадний банк України», ОСОБА_3 , ОСОБА_6 на 6 арк.; іпотечного договору від 03.10.2024 об`єкт квартира АДРЕСА_1 , на 10 арк.; заяви- договору від 01.10.2024 та квитанції на 7 арк.; договору про споживчий кредит № 2203/0700849 від 03.10.2024 з додатками на 20 арк.; договору купівлі-продажу від 03.10.2024 між ОСОБА_7 та ОСОБА_3 квартири за адресою: АДРЕСА_1 на 2 арк., заяви та витягу на 2 арк.; технічного паспорту №3841 квартири: АДРЕСА_1 на 4 арк.; витягу з реєстру будівельної діяльності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , на 2 арк, з огляду на наявність необхідності перевірки указаних документів.

Однак, суд приходить до висновку, що відпала необхідність у подальшому зберіганні та у забороні володіння та користування іншим майном, а саме: ноутбуком Аррlе model А1989 ЕМС 3214 serial С02Х20D2JHСВ, тому вказане майно підлягає поверненню власнику.

З огляду на викладене, враховуючи співмірність накладення арешту із потребами досудового розслідування та наслідками, які можуть настати для власника, у зв`язку із позбавленням власника використовувати належне йому майно за призначенням, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання в частині скасування арешту з ноутбуку Аррlе model А1989 ЕМС 3214 serial С02Х20D2JHСВ. Скасування арешту з інших документів, слідчий суддя вважає передчасним, оскільки досудове розслідування по справі триває, а вказане майно визнане речовим доказом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.170,174 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання адвоката ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_3 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 24.12.2024 року, по внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань кримінальному провадженню №0001043 від 01.10.2024 року , з ноутбуку Аррlе model А1989 ЕМС 3214 serial С02Х20D2JHСВ.

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1