Справа № 444/207/24
Провадження № 1-кп/444/353/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 грудня 2025 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6

потерпілого ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

представника цивільного відповідача ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовкві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 001155 від 24.10.2023 року, щодо ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червонограда Львівської області, громадянина України, українця, не одруженого, військовослужбовця, в званні старший солдат, проходить військову службу на посаді стрільця військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимий, адвокатом, нотаріусом чи депутатом не є, РНОКПП НОМЕР_2 ),

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений, цивільний відповідач ОСОБА_4 , потерпіла, цивільний позивач ОСОБА_7 , цивільний позивач ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_5 , цивільний відповідач НАСК «Оранта», представник цивільного відповідача ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В :

24 жовтня 2023 року приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним по автодорозі «Ковель-Червоноград-Жовква», у напрямку до м. Жовкви Львівського району Львівської області, при проїзді ділянки дороги у районі 152 км, що у с. Туринка (Жовківської територіальної громади) Львівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.3, 1.5; Розділу 2 п. п. 2.3 б), д), Розділу 18 п. п. 18.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину дороги зліва направо відносно руху транспортного засобу по нерегульованому пішохідному переході.

Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, пішохід ОСОБА_10 від отриманих травм померла.

Обвинувачений у судовому засіданні вину у вчиненому злочині визнав, щиро розкаявся та надав наступні показання. 24.10.2023 року він їхав з м. Шептицький до м. Львова після лікування. Він здійснив на нерегульованому пішохідному переході в с. Туринка наїзд на постраждалу, викликав швидку та поліцію. Під час досудового розслідування брав участь у слідчих експериментах. Шкоду потерпілим відшкодував у розмірі 16000 доларів США.

Потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Вважає, що обвинуваченому потрібно призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

Представник цивільного відповідача НАЗК «ОРАНТА» заперечив щодо позовних вимог цивільних позивачів з підстав, викладених у відзиві на цивільний позов.

Захисник в судовому засіданні щодо позовних вимог вказала, що вона не заперечує щодо задоволення позову в частині документально підтверджених матеріальних збитків. Заперечила щодо солідарного стягнення матеріальних збитків. Вважає, що матеріальні збитки необхідно стягнути з НАЗК «ОРАНТА» в межах суми страхового відшкодування і лише решту суми з обвинуваченого.

При визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, на підставі та в порядку, встановленому ст.349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, що підлягають доказуванню, оскільки проти цього не заперечили учасники судового провадження і такі обставини ніким не оспорюються. Зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиція є добровільною. При цьому їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

У судовому засіданні було досліджено:

- поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 213851187 зі строком дії з 27.03.2023 року по 26.03.2024 року;

- касові чеки від 27.10.2023 року на суму 46986,00 грн., від 02.11.2023 року на суму 25480,00 грн., 02.12.2023 року на суму 17000,00 грн.;

- рахунок-фактура № 1 від 28.12.2023 року, відповідно до якого пам`ятник ОСОБА_10 та його встановлення коштували 158000,00 грн.;

- копії рахунку №АААА011752 від 10.112023року на суму 1890,00 гривень, чеку ФНПРРО № 39 від 25.10.2023 року на суму 1500,00 гривень, чеку ФНПРРО №39 від 25.10.2023 року на суму 4944,00 гривень, та чеків на товари ритуального призначення на загальну суму 31305,00 грн;

- виписку щодо ОСОБА_4 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1652, копії довідки військово-лікарської комісії №1525 від 12.06.2024 року, довідки про обставини травми №456 від 04.02.2023 року, довідки військово-лікарської комісії № 10713 від 20.11.2023 року, довідки військово-лікарської комісії № 1215 від 08.02.2024 року, виписки №194 із медичної карти амбулаторного хворого, огляду офтальмолога, довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 604496;

- посвідчення серії № 087771 від 26.03.2024 року ОСОБА_4 ;

- копія грамоти від 21.11. 2022 року, посвідчення про відзначення почесним нагрудним знаком «Золотий хрест», копія довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААД №018934, копія первинної медичної карти, копія виписки із медичної картки амбулаторного(стаціонарного) хворого № 1552 від 29.01.2023 року, копія перевідного епікризу №778, копія із медичної карти стаціонарного хворого №1115 від 07.03.2023 року, копія довідки про обставини травми(поранення, контузії, каліцтва) №456 від 04.02.2023 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №21048 від 24.03.2023 року , копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 25.03.2023 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №26898 від 06.04.2023 року, № 28712 від 17.04.2023 року, № 31109 від 09.05.2023 року, № 37732 від 24.05.2023 року, № 39148 від 08.05.2024 року, № 41647 від 22.05.2024 року, № 46052 від 30.05.2024 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 42569 від 09.06.2023 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 06.05.2023 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 47407 від 29.06.2023 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 01.06.2023 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 25.07.2023 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 61428 від 08.08.2023 року, копія виписки із медичної карги амбулаторного (стаціонарного) хворого № 63088 від 16.08.2023 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 06.09.2023 року, копія довідки військово-лікарської комісії № 10713 від 20.11.2023 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 08.02.2024 року, копія довідки військово-лікарської комісії № 1215 від 08.02.2024 року, копія довідки від 11.03.2024 року, копія довідки військово-лікарської комісії №1525 від 12.06.2024 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 2276 від 14.06.2024 року, копія виписки №194 із медичної карти амбулаторного хворого від 11.07.2024 року, копія виписки із медичної карги амбулаторного хворого №310, копія виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №74198 від 23.08.2024 року, копія довідки військо-лікарської комісії №867 від 22.08.2024 року, копія виписки із медичної карти амбулаторного хворого від 24.10.2024 року, копія довідки військово-лікарської комісії №9194 від 24.10.2024 року;

- копії платіжних інструкцій від 26.01.2024 року та 01.07.2024 року про переказ коштів обвинуваченим ОСОБА_7 щодо відшкодування моральної шкоди;

- копію військового квитка НОМЕР_4 ОСОБА_4 ;

- копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 та тимчасового дозволу серії НОМЕР_6 ;

- відомості КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» від 30.10.2023 року, про неперебування ОСОБА_4 на обліку у психіатра;

- відомості КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» від 06.11.2023 року, про неперебування ОСОБА_4 на обліку у центрі;

- вимогу про судимість, згідно якої ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності не притягувався;

- виписку із медичної карти стаціонарного хворого №63079 від 23.07.2025 року;

- виписку із медичної карти стаціонарного хворого №6728 від 22.10.2025 року;

- виписку із медичної карти стаціонарного хворого №1376 від 27.10.2025 року;

- довідку військово-лікарської комісії №2025-1106-0954-4071-7 від 05.11.2025 року;

- виписку із медичної карти стаціонарного хворого №24194 від 03.11.2025 року.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, вирішив наступне.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , мало місце. Це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України - тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керувала транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_10 .

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Відповідно до ч.2 ст.416 КПК України при новому розгляді в суді першої інстанції допускається застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення та посилення покарання тільки за умови, якщо вирок було скасовано за апеляційною скаргою прокурора або потерпілого чи його представника у зв`язку з необхідністю застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення або посилення покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченого за вчинення даного кримінального правопорушення, суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та відповідно до ст.65 КК України бере до уваги: ступінь тяжкості вчиненого злочину, що згідно із ст.12 КК України є тяжким злочином, враховує наслідки та обставини вчиненого злочину (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності), особу винного - його вік, сімейний та матеріальний стан, стан здоров`я, за наявності обставин, які пом`якшують покарання, та відсутності обставин, які обтяжують чи пом`якшують покарання, тому, з врахуванням вимог ч.2 ст.416 КПК України, приходить до висновку про необхідність обрання обвинуваченому основного покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення (тяжкий злочин), особу винного (є особою молодого віку, до кримінальної відповідальності не притягувався) та інші обставини справи (в судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся, частково відшкодував заподіяну шкоду потерпілим, відсутність обставин, які обтяжують покарання, характер та мотиви допущених порушень правил безпеки дорожнього руху, ставлення обвинуваченого до цих порушень та поведінку після вчинення злочину), суд дійшов висновку, про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням. Така міра примусу на переконання суду є достатньою для виправлення обвинуваченого та для попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Потерпіла ОСОБА_7 та ОСОБА_8 подали цивільний позов до обвинуваченого та НАСК «Оранта», в якому просили: стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 завдані злочином моральні збитки в сумі 904800 гривень; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_8 завдані злочином моральні збитки в сумі 904800 гривень; Стягнути з НАЗК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_7 завдані злочином моральні збитки в сумі 40200 гривень; стягнути з НАЗК «ОРАНТА» на користь ОСОБА_8 завдані злочином моральні збитки в сумі 40200 гривень; стягнути солідарно з НАЗК «ОРАНТА» та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 завдані злочином матеріальні збитки в сумі 287105,00 гривень.

Обгрунтовуючи позовні вимоги позивачі вказали наступне. Внаслідок протиправних дій обвинуваченого позивачам заподіяна майнова шкода, яка має бути відшкодована. Загальна сума матеріальних витрат на поховання (в тому числі, на ритуальні послуги і обряди) становить 287105,00 гривень. Під час описаних вище подій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було завдано моральної шкоди внаслідок порушення їх прав, а саме: смерть дочки ОСОБА_11 завдали душевні страждання, значного болю, в зв`язку з її смертю, на все життя, порушений звичний режим життя, на весь час життя батьків; непомірний стрес в момент коли дізналися про дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої загинула дочка; непомірний стрес від усвідомлення невідворотності втрати ОСОБА_11 ; душевні страждання від усвідомлення того, що втратили близьку людину; непомірний стрес під час організації поховання дочки; хвилювання у зв`язку з викликами у відділення поліції, прокуратуру, суд, потреби постійного контролю за здійсненням кримінального провадження; втрати психологічної рівноваги сталого побуту, життєвих зв`язків. Моральні збитки, які були нанесені в зв`язку з протиправними діями, позивачі оцінюють в розмірі 1000000 гривень кожному з батьків, 110000 гривень сплачені ОСОБА_4 до подання заяви, які вони розподілили між позивачами порівну. Відповідно до полісу №213851187 НАСК «ОРАНТА» між ОСОБА_4 укладено договір згідно до ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Представник цивільного відповідача обвинуваченого ОСОБА_4 подав відзив на цивільний позов, в якому вказав наступне. Відповідач вже сплатив позивачці ОСОБА_7 відшкодування моральної шкоди в розмірі 110 000 грн. ОСОБА_4 вважає вказаний цивільними позивачами в позові розмір моральної шкоди завищеним, таким, що не відповідає принципам рівності, поміркованості, розумності та справедливості. ОСОБА_4 є військовослужбовцем, станом на момент дорожньо-транспортної пригоди проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , брав участь у захисті Батьківщини, а саме у виконанні бойових завдань у складі підрозділу вказаної військової частини на території Донецької області та 26.01.2023 року в ході виконання бойових завдань отримав тяжке поранення. Станом на даний час попри тривале лікування та численну кількість хірургічних втручань ОСОБА_4 не відновив свого здоров`я. Останній змушений ще тривалий час проходити лікування та реабілітацію. Окрім того, ОСОБА_4 втратив працездатність. В результаті поранення ОСОБА_4 07.12.2023 року було визнано особою з інвалідністю І групи та він отримав статус ветерана війни - особи з інвалідністю внаслідок війни. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 про стягнення відшкодування моральних збитків в сумі 904 800 грн. та ОСОБА_8 про стягнення відшкодування моральних збитків в сумі 904 800 грн. - відмовити, а задоволити позовні вимоги в розмірі по 201 000 грн. кожному з Позивачів.

В подальшому цивільні позивачі подали заяву про відмову від частини позовних вимог, в якій вказали, що вони відмовляють від позовних вимог щодо стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, оскільки така вже відшкодована.

Відповідно до ч.1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Оглянувши письмову заяву цивільних позивачів, суд приходить до висновку, що часткову відмову від цивільного позову потрібно прийняти.

За таких обставин провадження по справі у зв`язку із частковою відмовою від цивільного позову у відповідності до вимог ст.206 ЦПК України в частині вимог про стягнення з обвинуваченого моральної шкоди, потрібно закрити.

Окрім цього, представник цивільного відповідача НАЗК «ОРАНТА» подав відзив на цивільний позов, в якому вказав наступне. ПАТ «НАСК «ОРАНТА» позовні вимоги, заявлені до нього, не визнає в повному обсязі з огляду на наступне. Зобов`язання обвинуваченого з відшкодування моральної шкоди Позивачам було повністю виконане та припинене. Відповідальність страховика за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є похідною від відповідальності особи, яка цю шкоду завдала. Оскільки зобов`язання обвинуваченого перед Позивачами щодо компенсації моральної шкоди припинено у зв`язку з його повним виконанням, будь-які підстави для стягнення цієї ж шкоди (навіть у межах ліміту страховика) з ПАТ «НАСК «ОРАНТА» відсутні. Вказав, що максимальний ліміт відповідальності ПАТ «НАСК «ОРАНТА» за шкоду, пов`язану з похованням та спорудженням пам`ятника, становить 80 400,00 грн. Вимога Позивачів про стягнення 160 000 грн вдвічі перевищує встановлений законом ліміт і є незаконною. Позивачі не надали належних та допустимих доказів на підтвердження понесених ними витрат у заявленому розмірі. Позивачі долучили до позовної заяви фіскальні чеки на загальну суму 89 466 грн (46986 + 25480 + 17000) за послуги харчування. Зазначив, що витрати на проведення поминального обіду, який проводиться після поховання, не відносяться до витрат на поховання у розумінні статті 1201 ЦК України та Закону України «Про поховання та похоронну справу». На підтвердження витрат Позивачами надано лише рахунок-фактуру №1 від 28.12.2023 р. Рахунок-фактура є лише пропозицією здійснити оплату, а не доказом її проведення та фактичного понесення витрат. Фіскального чека, квитанції або іншого розрахункового документа, що підтверджував би оплату цієї суми, Позивачами не надано. Крім того, згідно з наданим ескізом, замовлено комплексну надмогильну споруду, яка включає елементи, що не є безпосередньо надгробним пам`ятником (наприклад, лавка, бруківка). Відповідно до п. 27.4 ст. 27 Закону, відшкодовуються витрати саме на спорудження надгробного пам`ятника. Детальна калькуляція вартості самого пам`ятника та робіт з його встановлення відсутня. Просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «ОРАНТА» про стягнення моральної та матеріальної шкоди - відмовити у повному обсязі.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 24 жовтня 2023 року приблизно о 19 годині 40 хвилин ОСОБА_4 , керуючи автомобілем марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_3 , та рухаючись ним по автодорозі «Ковель-Червоноград-Жовква», у напрямку до м. Жовкви Львівського району Львівської області, при проїзді ділянки дороги у районі 152 км, що у с. Туринка (Жовківської територіальної громади) Львівського району Львівської області, грубо порушив вимоги Розділу 1 п. п. 1.3, 1.5; Розділу 2 п. п. 2.3 б), д), Розділу 18 п. п. 18.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_10 , яка переходила проїзну частину дороги зліва направо відносно руху транспортного засобу по нерегульованому пішохідному переході. Внаслідок порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху пішохід ОСОБА_10 від отриманих травм померла.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що внаслідок ДТП цивільним позивачам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які зазнали душевних страждань (через смерть дочки завдали душевні страждання, значного болю, порушений звичний режим життя, непомірний стрес в момент коли дізналися про дорожньо-транспортну пригоду, в результаті якої загинула дочка; непомірний стрес від усвідомлення невідворотності втрати ОСОБА_11 ; непомірний стрес під час організації поховання дочки; хвилювання у зв`язку з викликами у відділення поліції, прокуратуру, суд, потреби постійного контролю за здійсненням кримінального провадження; втрати психологічної рівноваги сталого побуту, життєвих зв`язків), було завдано моральну шкоду.

Цивільні позивачі відмовилися від позовних вимог про стягнення моральної шкоди з обвинуваченого у зв`язку із повним відшкодуванням такої в частині позовних вимог до обвинуваченого, така відмова прийнята судом.

Разом з тим, відповідно до ст. 27.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених підпунктами "г" і "ґ" пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовує моральну шкоду, заподіяну смертю фізичної особи, її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам) та дітям (усиновленим). Загальний розмір такого страхового відшкодування (регламентної виплати) цим особам стосовно одного померлого становить 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законодавством на день настання страхового випадку, і виплачується рівними частинами.

Враховуючи те, що на момент події цивільно-правова відповідальність обвинуваченого як водія була застрахована Національною акціонерною страховою компанією «Оранта», з НАСК «Оранта» потрібно стягнути користь кожного цивільного позивача по 40200,00 гривень моральної шкоди (з розрахунку 12 х 6700,00 грн. мінімальної заробітної плати станом на 2023 рік).

Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги характер вчиненого правопорушення, тяжкість моральних страждань, перенесених цивільними позивачами у зв`язку із втратою доньки, суд вважає, що моральна шкода, яка підлягає стягненню із НАСК «Оранта», є обгрунтованою у розмірі 40200,00 грн. для кожного позивача.

Згідно ч.1,3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом.

Згідно ч.1 ст. 1201 ЦК України особа, яка завдала шкоди смертю потерпілого, зобов`язана відшкодувати особі, яка зробила необхідні витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, ці витрати.

Судом встановлено, що цивільні позивачі здійснили витрати на поховання доньки та на товари та послуги ритуального призначення на загальну суму 287105,00 гривень, що підтверджено документально.

Згідно ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно ч. 27.4 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування особі, яка здійснила витрати на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, за умови надання страховику (МТСБУ) документів, що підтверджують такі витрати, та пред`явлення оригіналу свідоцтва про смерть. Загальний розмір такого відшкодування стосовно одного померлого не може перевищувати 12 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, встановлених законом на день настання страхового випадку.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи те, що в даному випадку щодо відшкодування матеріальних збитків законом не передбачено солідарного обов`язку страховика та заподіювача шкоди, предмет зобов`язання не є неподільним, тому немає підстав для стягнення матеріального збитку солідарно. Натомість ст. 1194 ЦК України передбачено, що обвинувачений повинен сплатити потерпілим різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), тому потрібно керуватись приписами ст. 1194 ЦК України.

Таким чином, враховуючи граничний розмір, визначений ч. 27.4 ст. 27 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", цивільний позов потрібно задовольнити, з страховика потрібно стягнути в користь ОСОБА_7 80400,00 грн. витрат цивільного позивача на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника, а з обвинуваченого в користь ОСОБА_7 потрібно стягнути різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, що складає 206705,00 грн. (з розрахунку 287105,00 гривень фактичних витрат відняти 80400,00 грн., які потрібно стягнути зі страховика в якості страхової виплати).

Питання щодо майна, на яке накладено арешт, потрібно вирішити у відповідності до ст. 174 КПК України.

Питання про документи та речові докази потрібно вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Питання про процесуальні витрати потрібно вирішити в порядку ст. 124 КПК України.

Питання заходу забезпечення кримінального провадження потрібно вирішити в порядку Глави 18 КПК України.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробовуванням строком 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення.

На підставі ч. 1, 4 ст. 76 КК України, ч. 1 ст. 163 КВК України та Порядку здійснення командирами (начальниками) військових частин (установ) контролю за поведінкою військовослужбовців, звільнених від відбування покарання з випробуванням, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №337 від 17.09.2020, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини, в якій ОСОБА_4 проходитиме військову службу;

2) повідомляти командира військової частини, в якій ОСОБА_4 проходитиме військову службу про зміну місця проживання, служби.

У разі звільнення з військової служби до завершення встановленого іспитового строку тривалістю 1 (один) рік на підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 виконання наступних обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Прийняти відмову цивільних позивачів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від позовних вимог щодо стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди.

Провадження по справі по цивільному позову ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в частині вимог про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди в користь цивільних позивачів закрити.

Цивільний позов задовольнити.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» () в користь ОСОБА_7 40200,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» () в користь ОСОБА_8 40200,00 грн. моральної шкоди.

Стягнути з Національної акціонерної страхової компанії «Оранта» () в користь ОСОБА_7 80400,00 грн. витрат на поховання та на спорудження надгробного пам`ятника.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь ОСОБА_7 206705,00 грн. витрат, пов`язаних із похованням.

Скасувати арешти майна, накладені ухвалами слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 27.10.2023 року.

Речові докази:

-автомобіль марки «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_3 , повернути ОСОБА_4 ;

-пластмасові уламки та уламки із зон уламків, два флакони крові, фрагменти захисного ковпака блок-фари автомобіля «Peugeot Partner», реєстраційний номер НОМЕР_3 , - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави:

-витрати на проведення судової транспортно-трасологічної експертизи (висновок експерта № 4591-Е від 26 грудня 2023 року) у розмірі 6 058 грн 24 коп.;

-витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу (висновок експерта № 4589-Е від 24 листопада 2023 року) у розмірі 5974 грн 50 коп.;

-витрати на проведення автотехнічної експертизи (висновок експерта 4588-Е від 21 грудня 2023 року) у розмірі 13252 грн 40 коп.;

-витрати на проведення судової трасологічної експертизи (висновок експерта № 4590-Е від 18 грудня 2023 року) у розмірі 13 631 грн 04 коп.;

-витрати на проведення судової інженерно-транспортної експертизи з дослідження обставин і механізму розвитку дорожньо-транспортної пригоди (висновок експерта № СЕ-19/114-23/25740-ІТ від 09 січня 2024 року) у розмірі 3786 грн 40 коп.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення через Жовківський районний суд Львівської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційного оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо судове рішення не скасовано після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий ОСОБА_1