Справа № 464/3535/24
пр.№ 1-кп/464/111/26
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 січня 2026 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

учасника провадження - представника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження, внесене 13 травня 2024 року в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000435 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженець м.Львова, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий вироками Сихівського районного суду м.Львова: від 05 серпня 2015 року за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі; від 18 липня 2017 року за ч.3 ст.15 - ч.3 ст.185, ст.71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців; від 24 липня 2019 року за ч.2 ст.190 КК України до штрафу у розмірі 1 020 грн; від 11 квітня 2025 року за ч.1 ст.309 КК України до обмеження волі на строк 1 рік; від 23 липня 2025 року за ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України до остаточного покарання 5 років позбавлення волі, покарання не відбув,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , уродженець м. Львова, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, востаннє вироком Франківського районного суду м. Львова від 26 листопада 2019 року за ч.2 ст.185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 3 роки, судимість не погашена,

обвинувачених у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , 13 травня 2024 року, приблизно в 03 годині 00 хвилин, діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , маючи спільний умисел на знищення чужого майна шляхом підпалу, а саме: автомобіля марки «Renault Master», номерний знак НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , через особисті неприязні відносини із ним, прийшли у двір будинку АДРЕСА_3 та використовуючи заздалегідь заготовлені ними легкозаймисту речовину, картонні коробки та ганчірки, які вони принесли з собою, підклали їх під автомобіль потерпілого, облили його легкозаймистою рідиною та підпалили, після чого, переконавшись, що автомобіль загорівся, покинули місце вчинення злочину.

Внаслідок вказаних вище злочинних дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , автомобіль марки «Renault Master», 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_4 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , вартістю 204 111,83 грн, був повністю знищений вогнем, а також від вогню були пошкоджені та знищені ще три припарковані поряд автомобілі, а саме: «Renault Megane», 2014 року випуску, номерний знак НОМЕР_5 , що належить ОСОБА_10 , вартістю 340 731 грн; «Opel Zafira», 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 , що належить ОСОБА_11 , вартістю 274 012,20 грн; «Nissan Leaf», 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_7 , що належить ОСОБА_12 , вартістю 374 736,85 гривень.

Вказаними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 потерпілим ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 заподіяно майнової шкоди на загальну суму 1 193 591 грн 88 коп (один мільйон сто дев`яносто три тисячі п`ятсот дев`яносто одна гривня вісімдесят вісім копійок), що перевищує розмір 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та, відповідно до примітки ст.185 КК України, є особливо великим розміром.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому правопорушенні визнав частково, у частині вчинення ним дій, спрямованих на підпал автомобіля марки «Renault Master», номерний знак НОМЕР_8 , який належить потерпілому ОСОБА_9 . Обвинувачений зазначив, що у ту ніч, тобто 13.05.2024, він був у себе вдома разом із ОСОБА_5 , після чого вони разом вийшли та попрямували до ринку «Шувар», де розійшлись. ОСОБА_5 пішов на вул. Чукаріна, 1, у цей час ОСОБА_4 зустрівся із особою на ім`я ОСОБА_13 , який попросив його вчинити підпал автомобіля його сусіда ОСОБА_9 через неприязні відносини. У подальшому, обвинувачений ОСОБА_4 разом із ОСОБА_14 підпалили автомобіль марки «Renault Master» за допомогою картону та легкозаймистої речовини - розчинника «уайт спіріт». Зазначив, що ОСОБА_5 разом з ним цей злочин не вчиняв, оскільки це була інша особа - ОСОБА_13 , при цьому, обвинувачений не зміг назвати більш конкретних анкетних даних особи останнього, а саме: його року народження, адреси проживання чи інших ідентифікуючих ознак.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою винуватість у інкримінованому йому злочині заперечив, надав суду показання про те, що ніяких автомобілів він не палив та до скоєння інкримінованого йому злочину не причетний. Підтвердив, що на всіх відеозаписах, які оглянуті в судовому засіданні, дійсно зображений він разом з ОСОБА_4 , за виключенням відеозапису з місця події, на якому зафіксовано факт підпалу. У ніч на 13.05.2024 він був разом із ОСОБА_4 , у нього вдома, після чого вони разом вийшли на вулицю та попрямували до ринку «Шувар», щоб здати картон на пункт прийому макулатури, щоб попити пива. Біля ринку вони розійшлись, ОСОБА_4 пішов здавати картон, а він пішов його чекати на вул. Хоткевича біля «верхнього Шувару». Не дочекавшись ОСОБА_4 в ту ніч, ОСОБА_5 пішов додому. Повідомив, що оскільки він є раніше судимим і відбував покарання в місцях позбавлення волі, про нього відомо працівникам поліції, які після злочину прийшли до нього додому і запросили у відділ поліції, де пояснили, що він має декілька місяців часу, щоб вирішити питання з потерпілими разом з ОСОБА_4 , інакше його візьмуть під варту. Для того, щоб допомогти товаришу - ОСОБА_4 , він придумав історію, відповідно до якої, він мав представитись потерпілим як брат ОСОБА_4 , який ніби то взяв його на роботу автомеханіком на автосервіс, щоб повертати потерпілим гроші із його зарплати, а потерпілі взамін мали забрати заяви з поліції. Зазначає, що із потерпілими до події знайомий не був, конфліктів не мав, чому вони вказують на нього, йому не відомо. Вважає, що справа відносно нього сфабрикована працівниками поліції, однак з даного приводу в прокуратуру чи інші уповноважені органи зі скаргами та заявами не звертався, оскільки не бачить у цьому перспективи.

Окрім часткового визнання винуватості у інкримінованому злочині обвинуваченого ОСОБА_4 та незважаючи на заперечення обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини, їхня винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення повністю та об`єктивно стверджується сукупністю досліджених в ході судового розгляду доказами, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_12 , яка надала показання, що проживає разом з чоловіком та неповнолітньою донькою у багатоквартирному будинку по АДРЕСА_4 . Має у власності автомобіль «Nissan Leaf», номерний знак НОМЕР_9 , який було припарковано поблизу під`їзду будинку за місцем проживання. Близько 04 год 13 травня 2024 року до їх кімнати з чоловіком забігла донька ОСОБА_15 , яка повідомила про на вулиці вибухи з її сторони. Визирнувши з вікна, побачили горіння автомобілів, у тому числі їхнього. На місці події працювала служба надзвичайних ситуацій та сусіди, але її автомобіль було спалено повністю. Надалі з камер відеонагляду дізнались, що схожі на обвинувачених чоловіки підпалили бус РЕНО, від якого вогонь перекинувся на інші автомобілі. Цивільний позов підтримує, так як шкоду не відшкодовано.

- показаннями потерпілого ОСОБА_11 , який показав, що показав, що проживає разом із сім`єю по АДРЕСА_5 . Є власником автомобіля «Opel Zafira» 2009 року випуску. 12 травня 2024 року припаркував автомобіль поблизу першого під`їзду свого будинку. Уночі 13 травня 2024 року близько 04 год його розбудила матір, повідомивши про горіння надворі автомобілів. Сказавши доньці подзвонити на лінію 101, побіг на вулицю з вогнегасником, де побачив, що, окрім його автомобіля, палають ще два автомобілі Рено. Пожежники загасили пожежу, яку не вдалось загасити самотужки. Належний йому автомобіль вщент вигорів. На відеозаписі з камер спостереження схожі на обвинувачених чоловіки підпалили автомобіль РЕНО, після чого покинули місце події. Цивільний позов у зв`язку із невідшкодуванням шкоди підтримує;

- показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який надав показання, що проживає із своєю сім`єю за адресою: АДРЕСА_6 . У користуванні мав пасажирський бус «Renault», номерний знак НОМЕР_8 , який придбав у 2019 році за дорученням. 12 травня 2024 року припаркував автомобіль біля під`їзду будинку та о 04 год 13 травня 2024 року його мати розбудила його, повідомивши, що палає їх автомобіль. Спустившись вниз, побачив пожежників та сусідів, однак автомобіль було повністю знищено, від якого також загорілись інші сусідні автомобілі. З переглянутого відеозапису з камери спостереження впізнав обвинувачених, якій прийшли на місце події, запхали під капот та колеса його автомобіля картон, облили легкозаймистою речовиною, підпалили та втекли. Вважає, що до підпалу причетний теперішній чоловік колишньої дружини ОСОБА_16 , який замовив підпал ОСОБА_4 . Під час досудового розслідування при слідчих діях спілкувався з ОСОБА_4 , який повідомив, що разом з іншою особою, спалив його та інші автомобілі, збитки відшкодує. У зв`язку із невідшкодуванням шкоди цивільний позов підтримує;

- показаннями потерпілого ОСОБА_10 , який показав, що проживає із сім`єю за адресою: АДРЕСА_7 . Має у власності автомобіль марки «Renault», номерний знак НОМЕР_10 , який припаркував 12 травня 2024 року у дворі біля під`їзду багатоповерхівки. 13 травня 2024 року приблизно о 04.20 год дружині зателефонувала сестра та повідомила, що у дворі горять автомобілі. Вийшовши з дружиною на подвір`я, побачив рятувальників, які гасили пожежу. Його автомобіль сильно пошкоджено вогнем, інші автомобілі згоріли. Ознайомившись із відеозаписом, побачив двох чоловіків, візуально схожих на обвинувачених, які умисно підпалили бус РЕНО, від якого вогонь перекинувся на інші автомобілі. Йому нічого не відшкодовано, тому цивільний позов підтримує.

- даними протоколу огляду місця події за адресою: м. Львів, вул. Гната Хоткевича, 54 з додатками (фототаблицями) від 13 травня 2024 року, у ході проведення якого виявлено та вилучено автомобілі потерпілих, а саме: марки «Renault Master», 2002 року випуску, номерний знак НОМЕР_8 , який належить потерпілому ОСОБА_9 , повністю знищений вогнем, «Renault Megane», 2014 року випуску, номерний знак НОМЕР_10 , що належить ОСОБА_10 ; «Opel Zafira», 2009 року випуску, номерний знак НОМЕР_11 , що належить ОСОБА_11 ; «Nissan Leaf», 2016 року випуску, номерний знак НОМЕР_12 , що належить ОСОБА_12 ;

- даними висновка головного інспектора ВЗНС Управління запобігання надзвичайним ситуаціям та цивільного захисту по Львівській міській територіальній громаді ГУ ДСНС України у Львівській області від 14 травня 2024 року про причину пожежі, відповідно до якого, причиною пожежі є підпал;

- даними висновка експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_17 , за проведенням судової транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи № СЕ-19/114-24/10924-АВ від 04 червня 2024 року, ринкова вартість досліджуваного автомобіля марки «Nissan Leaf», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_13 , синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_7 , 2016 року випуску, та вартість матеріального збитку, завданого власникові станом на 13.05.2024, становить 374 736,85 грн; Мінімальна вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 688 507,74 грн;

- даними висновка експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_17 , за проведенням судової транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи № СЕ-19/114-24/10926-АВ від 19 червня 2024 року, ринкова вартість досліджуваного автомобіля марки «Renault Master», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_14 , білого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_15 , та вартість матеріального збитку, завданого власникові станом на 13.05.2024, становить 204 111,83 грн; Мінімальна вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 1 044 810,20 грн;

- даними висновка експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_17 , за проведенням судової транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи № СЕ-19/114-24/10925-АВ від 11 червня 2024 року, ринкова вартість досліджуваного автомобіля марки «Opel Zafira», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_16 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_6 , 2009 року випуску, та вартість матеріального збитку, завданого власникові станом на 13.05.2024, становить 274012,20 грн. Мінімальна вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 979 455,44 грн;

- даними висновка експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_17 , за проведенням судової транспортно-товарознавчої (автотоварознавчої) експертизи № СЕ-19/114-24/10939-АВ від 28 червня 2024 року, ринкова вартість досліджуваного автомобіля марки «Renault Megane», ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_17 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_5 , 2014 року випуску, та вартість матеріального збитку, завданого власникові станом на 13.05.2024, становить 340 731,00 грн. Мінімальна вартість відновлювального ремонту автомобіля марки становить 356 420,35 грн;

- даними висновка експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_18 № СЕ-19/114-24/10918-ФХД від 27 червня 2024 року, за проведенням дослідження нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів, відповідно до якого на наданому на експертизу пожежному смітті, що міститься у чотирьох полімерних пакетах (ICR0021216, ICR0021218, INZ2030553, PSP4104544), виявлено сукупність вуглеводнів характерних для змінених світлих нафтопродуктів, а саме суміші змінених бензину та дизельного пального;

- даними висновка експерта Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України ОСОБА_18 № СЕ-19/114-24/10922-ФХД від 04 липня 2024 року, за проведенням дослідження нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів, відповідно до якого, на наданому на експертизу нашаруванні речовини, що міститься у фрагменті полімерної обгорілої пляшки, поміщеної у полімерний пакет № ICR0021211, виявлено сукупність вуглеводнів характерних для змінених світлих нафтопродуктів - суміші змінених бензину та дизельного пального; на наданих на експертизу двох ватних паличках, що містяться у двох паперових конвертах коричневого кольору, вуглеводнів, які характерні для нафтопродуктів або пально-мастильних матеріалів не виявлено;

- даними протоколу обшуку в ОСОБА_4 з додатком (DVD-R диск із записом) від 21 травня 2021 року, в ході якого виявлено та вилучено одяг останнього, в якому він був одягнений під час вчинення кримінального правопорушення. Даний диск було досліджено у судовому засіданні;

- даними протоколу обшуку в ОСОБА_5 з додатком (DVD-R диск із записом) від 21 травня 2021 року, в ході якого виявлено та вилучено одяг останнього, в якому він був одягнений під час вчинення кримінального правопорушення. Даний диск було досліджено у судовому засіданні;

- даними протоколу огляду предметів - речей (одягу), вилучених в ході обшуків від 22 травня 2024 року з додатками;

- даними рапортів оперуповноваженого СКП ВП № 2 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, із фрагментами з оглядової камери ІС «Безпечна Львівщина», від 16 травня 2024 року, де в ході проведення оперативно-пошукових заходів та переглядом камер відеоспостереження на місці події, шляхах підходу та відходу було встановлено та отримано фото осіб, які в подальшому встановлені як ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

-даними аналітичного звіту № 5 відділу аналітичного аналізу Управління кримінального аналізу ГУНП у Львівській області від 16 травня 2024 року;

Суд відхиляє клопотання захисту про визнання даних доказів недопустимими, оскільки дотримано законність отримання, а саме відеозапис отримано в законний спосіб, випадковий характер фіксації, а саме через те, що камери працюють в режимі загального огляду, і правопорушення зафіксовано випадково, без цілеспрямованого порушення прав особи. Даних про те, що вказаний доказ отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або ж здобутий завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, суд першої інстанції не встановив. Вищевказана правова позиція підтверджується постановою Верховного Суду від 25 березня 2025 року у справі №753/12283/22.

Розглядаючи клопотання захисника ОСОБА_7 про визнання недопустимими доказами рапорт оперуповноваженого та аналітичний звіт № 5, суд зазначає наступне.

Як регламентовано ст.ст.86, 87 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

При вирішенні застосування правил ст.87 КПК України до наданих сторонами доказів, ці положення можуть бути підставою для визнання доказів недопустимими не за будь-якого порушення процесуального закону, а лише у випадку порушення фундаментальних прав і свобод особи, гарантованих у документах, що згадані в цій статті. Якщо суд визнає доказ недопустимим з посиланням на ч.1 ст.87 КПК України, він має зазначити, наслідком порушення якого саме фундаментального права або свободи стало отримання цього доказу та хто саме зазнав такого порушення. Крім того, суд, вирішуючи питання щодо допустимості доказу в контексті ч.1 ст.87 КПК України, має обґрунтувати, чому він вважає порушення фундаментального права або свободи настільки істотним, щоб зумовити визнання доказу недопустимим. Саме такі висновки сформульовані Верховним Судом у постановах від 08 жовтня 2019 року у справі № 639/8329/14-к, від 12 листопада 2019 року у справі № 236/863/17 та від 28 січня 2020 року у справі № 359/7742/17.

Документом є спеціально створений з метою збереження інформації матеріальний об`єкт, який містить зафіксовані за допомогою письмових знаків, звуку, зображення тощо відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. До документів, за умови наявності в них відомостей, передбачених частиною першою цієї статті, можуть належати, серед інших, довідки, висновки та інші документи спеціалістів. Матеріали, в яких зафіксовано фактичні дані про протиправні діяння окремих осіб та груп осіб, зібрані оперативними підрозділами з дотриманням вимог Закону України "Про оперативно-розшукову діяльність", за умови відповідності вимогам цієї статті, є документами та можуть використовуватися в кримінальному провадженні як докази ( ст.99 КПК України).

Інструкцією з оформлення документів у системі Міністерства внутрішніх справ України, затвердженою Наказом МВС 27.07.2012 № 650, передбачено, що рапорт - письмове звернення працівника до вищої посадової особи з викладом питань службового чи особистого характеру і висловленням у зв`язку з цим відповідного прохання. Рапорт має такі реквізити: адресат; назва виду документа (Рапорт); текст документа; відмітка про наявність додатків, (якщо вони є); підпис, дата документа.

З огляду на викладене рапорт працівника ОВС є офіційним документом, що містить зафіксовану на паперовому носії інформацію, яка підтверджує певні події або факти, відповідно використовується як доказ у кримінальному провадженні в якості документа.

За нормами ст.41 КПК України оперативні підрозділи органів Національної поліції здійснюють слідчі (розшукові) дії та негласні слідчі (розшукові) дії в кримінальному проваджені за письмовими дорученням слідчого, дізнавача, прокурора. Під час виконання доручень слідчого, дізнавача, прокурора щодо слідчих (розшукових) дії та негласних слідчих (розшукових) дій є обов`язковими для виконання оперативним підрозділом.

У силу положень ст.ст.8, 10 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» оперативним підрозділам для виконання завдань оперативно-розшукової діяльності надається право, зокрема, безпосередньо проводити або ініціювати проведення кримінального аналізу. Матеріали оперативно-розшукової діяльності використовуються, у тому числі, для отримання фактичних даних, які можуть бути доказами у кримінальному провадженні .

Наведене свідчить, що аналітичний звіт представляє собою документ, підготовлений у межах аналітичної діяльності оперативним працівником, використовується як доказ у кримінальному провадженні в якості документа.

Підсумовуючи викладене, рапорти та аналітичний звіт оперуповноваженого використовується як один із видів доказів - документів, оцінюються у сукупності з іншими доказами у справі.

- даними протоколу слідчого експерименту із ОСОБА_4 з додатком (DVD-R диск із записом), під час проведення якого він показав шлях, яким він йшов до місця вчинення злочину, а також, яким чином вчинив підпал. Даний диск було досліджено у судовому засіданні;

Суд відхиляє клопотання захисту про визнання протоколу слідчого експеримента недопустимим доказом. Так, зі змісту протоколу слідчого експерименту вбачається, що слідча дія проводилась за правилами ст. 240 КПК України, з метою відтворення обставин злочину, а не отримання від ОСОБА_4 викривальних показань. Під час слідчого експерименту ОСОБА_4 не тільки розповідав, а й детально на місці показував відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення. Протокол слідчого експерименту повністю відповідає вимогам кримінального процесуального закону, зокрема й ст. 104 КПК України. Відповідно до доктрини "плодів отруєного дерева" недопустимими є докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок суттєвого порушення прав та свобод людини., чого в даному випадку суд не встановив. Таким чином, доводи сторони захисту про безпідставне визнання належними й допустимими доказами протоколу слідчого експерименту з ОСОБА_4 є неприйнятними.

- даними протоколу огляду предметів - DVD-R диска від 08 серпня 2024 року, на якому містяться копії відеозапису події, яка місце 13.05.2024 за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 38, заклад «П`ятниця». Даний диск було досліджено у судовому засіданні. З відео вбачається, що о 03:21:24 год на записі відеокамери появляються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- даними протоколу огляду предметів - DVD-R диска від 08 серпня 2024 року, на якому містяться копії відеозапису події, яка місце 13.05.2024 за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 38, магазин «АТБ». Даний диск було досліджено у судовому засіданні. О 03:16:58 год на записі відеокамери появляються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ;

- даними протоколу огляду предметів - DVD-R диска від 08 серпня 2024 року, на якому містяться копії відеозапису події, яка місце 13.05.2024 за адресою: м. Львів, вул. Зубрівська, 25. Даний диск було досліджено у судовому засіданні. На записі відеокамери появляються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які виходять з ліфту та мають при собі пластикові бутилки з невідомим вмістом;

- даними протоколу огляду предметів - DVD-R диска від 21 травня 2024 року, на якому містяться копії відеозапису з камери відеоспостереження будинку за адресою: м. Львів, вул. Хоткевича, 54 за 13.05.2024. Даний диск було досліджено у судовому засіданні. На вказаному відеозаписі видно, як припарковані автомобілі поруч з вказаним будинком, а саме в два ряди один за одним з права на ліво від камери відео спостереження перший автомобіль марки Renault Master, білого кольору, з переду якого (ближче до відеокамери) розміщений автомобіль марки Nissan Leaf, сірого кольору, з лівого боку від вказаного автомобіля марки Renault Master, білого кольору розміщений автомобіль марки Opel Zafira, темно - синього кольору з переду якого припаркований автомобіль марки «БМВ» 3 моделі. Третім з права на ліво через один автомобіль від автомобіля марки Renault Master, білого кольору розміщений автомобіль марки Renault Megane, сірого кольору, д.н.з. НОМЕР_10 . Коли час на відео 03:00:38 год з лівої сторони попри вказаний будинок по пішохідні доріжці прямує чоловік (Особа 1), який одягнений в чорні (темні) кросівки, світлі штани, чорну куртку з капюшоном на голові під яким видніється кепка, з світлими вставками на рукавах в області плеч, тримає в своїх руках предмет схожий на пляшку. У подальшому він підходить до автомобіля марки Renault Master, білого кольору, присідає біля лівого переднього колеса вказаного автомобіля та провадить якісь маніпуляції за допомогою вищевказаної пляшки, як ніби обливає чимось колесо автомобіля чи розпилює якусь рідину на колесо, через хвилину вказана особа переміщається до правого переднього колеса вказаного автомобіля та проводить там такі ж маніпуляції біля колеса автомобіля. У цей час коли час на відео 03:01:58 год з лівого боку від камери прямує інший чоловік (Особа 2), який одягнений в темне взуття з світлими вставками, темні штани, темну куртку з капюшоном на голові світлішого кольору та світлішою смугою по заду на спині в області плеч та світлими елементами з переду, на голові під капюшоном наявна кепка, вказаний чоловік тримає в своїх руках предмет схожий на картон від картонних ящиків він підходить до вказаного автомобіля марки Renault Master, білого кольору та поміщає вказаний картон під даний автомобіль в області двигуна та переднього правого колеса, а перший чоловік допомагає йому це робити. В подальшому Особа 2 прямує в сторону звідки він прийшов, а Особа 1 лишається біля вказаного автомобіля та проводить якій маніпуляції біля автомобіля. Коли час на відео 03.03:15 год Особа 2 повертається до вказаного автомобіля ще з картонним папером, підходить до вказаного автомобіля з переду та ніби розливає якусь рідину в області лобового скла та капоту, а Особа 1 в цей час прямує в сторону звідки вони прийшли, а Особа 2 проводить ще якій маніпуляції біля автомобіля та йде за Особою 1. Коли час на відео 03:04.52 год Особа 2 повертається, йде в праву сторону від камери деякий час там перебуває та прямує в ліву сторону звідки прийшов. Коли час на відео 03:06.29 год Особа 2 повертається, йде в праву сторону від камери деякий час там перебуває та прямує в сторону автомобіля з невідомим предметом в руках, підходить до автомобіля, підпалює вище згаданий предмет, який тримав в своїх руках та кидає його на капот автомобіля марки Renault Master, білого кольору, він скочується та падає на землю. Він підходить та знову підпалює його двічі та поміщає вказаний предмет на землю під двигун та повертається під будинок в область місця відеокамери, через декілька секунд повертається до автомобіля, знову декілька разів підпалює якийсь предмет, схожий на папір чи ганчірку та кидає її на капот в області лобового скла, вказаний предмет продовжує горіти на капоті а Особа 2 йде в сторону звідки вони першочергово прийшли. В подальшому через декілька секунд до даного автомобіля підходить Особа 1 та Особа 2 ще пробують перенести вогонь з капоті під ліве колесо, однак в них не виходить. Тоді Особа 2 підкидає якийсь предмет на капот, де горить вогонь, та все починає горіти інтенсивніше. Особа 1 в цей час прямує по заду вказаного автомобіля в ліву сторону, а Особа 2 прямує прямо від камери в праву сторону. Після чого вогонь на капоті починає горіти інтенсивніше та охоплює все більшу площу автомобіля. Коли час на відео 03:15.48 год вогонь охоплює майже ввесь автомобіль марки Renault Master, білого кольору та переходить на автомобілі, який припаркований з переду нього та з лівої сторони. Коли час на відео 03:27.26 год приїжджають пожежники та починають гасити вогонь. В подальшому вогонь гасять пожежники та на вулицю сходяться люди, приїхали працівники поліції та проводять слідчі дії;

- даними протоколу огляду предметів - DVD-R диска від 15 травня 2024 року, на якому містяться копії відеозапису з камер відеоспостереження «Безпечна Львівщина» за 13.05.2024. Даний диск було досліджено у судовому засіданні. Із даного відеозапису вбачається, що о 02:37:42 год на відеозаписі помітно гр. ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , останній тримає в руках картонну коробку;

- даними протоколу про результати проведення НСРД «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 01 серпня 2024 року, де знято інформацію з мобільного телефону з номером НОМЕР_18 , яким користується ОСОБА_5 . Отримана за результатами НСРД інформація записана на DVD-R диск (додаток до протоколу), яка була відтворена в судовому засіданні. На вказаному диску містяться текстові та аудіо- файли телефонних розмов ОСОБА_5 з ОСОБА_4 , які обговорюють можливість за гладження конфлікту із потерпілими;

- даними протоколу про результати проведення НСРД «зняття інформації з електронних комунікаційних мереж» від 01 серпня 2024 року, де знято інформацію з мобільного телефону з номером НОМЕР_19 , яким користується ОСОБА_5 . Отримана за результатами НСРД інформація записана на DVD-R диск (додаток до протоколу), яка була відтворена в судовому засіданні. На вказаному диску містяться текстові та аудіо- файли телефонних розмов ОСОБА_4 з потерпілою ОСОБА_12 , її чоловіком ОСОБА_19 де домовляються про зустріч та з іншим обвинуваченим де вони шукають гроші, щоб відшкодувати потерпілим збитки;

- даними протоколу про результати проведення НСРД «аудіо-, відео контроль особи» від 02 серпня 2024 року, за участі обвинувачених, які обговорюють стратегію захисту, та обвинуваченого ОСОБА_4 з потерпілим ОСОБА_9 де обговорюють про згорівший бус і потерпілий просить розказати усі обставини правопорушення. Отримана за результатами НСРД інформація записана на Micro SD (додаток до протоколу), яка була відтворена в судовому засіданні;

- даними протоколу про результати проведення НСРД «аудіо-, відео контроль особи» від 02 серпня 2024 року, за участі потерпілого ОСОБА_9 та свідка ОСОБА_16 , які обговорюють про сімейні справи, підпал автомобіля та потерпілий підозрює свідка в організації підпалу. Отримана за результатами НСРД інформація записана на Micro SD (додаток до протоколу), яка була відтворена в судовому засіданні;

- даними протоколу про результати проведення НСРД «аудіо-, відео контроль особи» від 02 серпня 2024 року, за участі обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_9 , за 21 травня 2024 року. Отримана за результатами НСРД інформація записана на Micro SD (додаток до протоколу), яка була відтворена в судовому засіданні;

- даними протоколу про результати проведення НСРД «аудіо-, відео контроль особи» від 02 серпня 2024 року, за участі обвинувачених, які обговорюють можливість відшкодування шкоди потерпілим; Отримана за результатами НСРД інформація записана на Micro SD (додаток до протоколу), яка була відтворена в судовому засіданні;

- даними протоколу про результати проведення НСРД «аудіо-, відео контроль особи» від 02 серпня 2024 року, за участі обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілої ОСОБА_12 за 21 травня 2024 року, де обговорюють обставини правопорушення та відшкодування шкоди. Отримана за результатами НСРД інформація записана на Micro SD (додаток до протоколу), яка була відтворена в судовому засіданні;

- даними протоколу про результати проведення НСРД «аудіо-, відео контроль особи» від 02 серпня 2024 року, за участі обвинуваченого ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_9 , за 23 травня 2024 року. Отримана за результатами НСРД інформація записана на Micro SD (додаток до протоколу), яка була відтворена в судовому засіданні;

Свідок ОСОБА_20 суду показала, що проживає разом із чоловіком ОСОБА_16 по АДРЕСА_8 . Потерпілий ОСОБА_9 є її колишнім чоловіком, з яким тривають судові спори щодо визначення місця проживання їх дітей. Обвинувачених взагалі не знає, а потерпілий оговорює її через особисті неприязні відносини та судові спори.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що до підпалу автомобілів не має жодного відношення, потерпілого ОСОБА_9 знає як колишнього чоловіка своєї теперішньої дружини ОСОБА_20 , між якими тривають судові спори щодо визначення місця проживання дітей. Через неприязні відносини вважає, що потерпілий його безпідставно звинувачує. З обвинуваченим ОСОБА_5 не знайомий, а обвинуваченого ОСОБА_4 знайомий зі шкільних часів, водночас зв`язків не підтримує. Незадовго до події продав ОСОБА_4 генератор.

Статтею 194 КК України передбачено кримінальну відповідальність:

ч.1 - умисне знищення або пошкодження чужого майна, що заподіяло шкоду у великих розмірах,

ч.2 - те саме діяння, вчинене шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом, або заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах, або спричинило загибель людей чи інші тяжкі наслідки.

У ст.194 цього Кодексу в особливо великих розмірах визнається кримінальне правопорушення, що вчинене однією особою чи групою осіб на суму, яка в шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення кримінального правопорушення (примітка до ст.185 КК України).

Обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (ч.6 ст.368 КПК України).

Верховний Суд у постановах від 05 листопада 2020 року у справі № 536/621/16-к, 28 листопада 2023 року у справі № 362/1756/20, від 28 серпня 2024 року у справі № 748/2489/19 виснував наступне.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, характеризується діями, які полягають у знищенні чи пошкодженні майна, наслідками у вигляді шкоди у великих розмірах і причинно-наслідковим зв`язком між вказаними діями і наслідками.

Знищення або пошкодження чужого майна можуть бути здійснені у будь-який спосіб. При цьому умисне знищення чи пошкодження майна шляхом підпалу, вибуху чи іншим загальнонебезпечним способом утворює кваліфікований склад цього злочину і потребує кваліфікації за ч. 2 ст. 194 КК України.

Безпосереднім об`єктом цього злочину є відносини власності з належності матеріальних благ (при знищенні майна) і використання матеріальних благ (при пошкодженні майна).

Суб`єктивна сторона злочину характеризується прямим чи непрямим умислом. При цьому свідомістю винного охоплюється той факт, що в результаті його дій власникові майна заподіюється шкода. У разі знищення чи пошкодження майна загальнонебезпечним способом винний передбачає або може і повинен передбачити те, що він завдає чи може завдати фізичної шкоди людям, а так само знищити або пошкодити майно, при цьому, не лише те, на яке вчиняється посягання. У такому випадку умисел особи спрямований саме на знищення чи пошкодження конкретного майна загальнонебезпечним способом, стосовно ж інших тяжких наслідків, психічне ставлення особи характеризується необережною формою вини.

За змістом положення ст.194 КК мотив і мета не є обов`язковими ознаками цього злочину.

У результаті безпосередньо досліджених у сукупності та взаємозв`язку доказів у кримінальному провадженні, які є достатніми, суд установив дійсні обставини кримінального правопорушення, в основу обвинувального вироку суд покладає описані вище докази, що беззаперечно та безсумнівно вказують на факт вчинення кримінального правопорушення та обвинувачених як осіб, яка його вчинила.

Так, на відеозаписах, досліджених у судовому засіданні зафіксовано осіб, які очевидно візуально схожі на обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтвердили усі потерпілі під час їх допиту в суді.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що це він зображений на всіх оглянутих в суді відеозаписах, крім відеозапису з місця події, на якому зафіксовано вчинення злочину.

ОСОБА_4 у статусі підозрюваного під час досудового розслідування у ході проведення слідчого експерименту відтворив шлях, яким прийшов на місце вчинення злочину та на місці показав, яким чином все відбулось. В судовому засіданні досліджено протокол слідчого експерименту та переглянутий відеозапис до нього.

Порівняльний огляд зображень з відео із фотоматеріалами та одягом, отриманими під час обшуку в житлі обвинувачених, підтвердив схожість у зовнішності, одязі та ході обвинувачених із особами, зображеними на відео. Відеозапис є належним і допустимим доказом, якщо його автентичність підтверджена, що повністю дотримано у даному випадку, оскільки ні обвинувачені, ні їх захисники не висловлювали зауважень з даного приводу.

Матеріали НСРД відображають розмову обвинувачених, у якій вони обговорюють «легенду» і можливі варіанти свого алібі. Верховний Суд у своїх правових позиціях неодноразово зазначав, що такі записи можуть бути використані як підтвердження наявності умислу та узгодженості дій співучасників, якщо ці слідчі дії проведені належним чином, із дотриманням вимог ст. 260 КПК України. У даній справі порядок проведення НСРД дотримано, що підтверджено відповідними процесуальними документами та протоколами, які досліджені в ході судового розгляду.

Під час обшуків у житлі обвинувачених вилучено одяг, схожий на той, який зображено на відео з місця події. Порівняльний аналіз таких речових доказів із фото- та відеоматеріалами підтверджує їх тотожність. Речовий доказ, який підтверджує присутність особи на місці події, має доказове значення за умови фіксації ланцюга його походження та процесуального вилучення, що у цьому випадку забезпечено.

Таким чином, дії обвинувачених мали усвідомлений і прямий умисел, спрямований на знищення чужого майна, про що свідчить факт використання запалювальної суміші та іншого горючого матеріалу - картону, попереднє узгодження дій, спільне прибуття і залишення місця злочину. Співучасть за попередньою змовою передбачає попереднє погодження наміру та розподіл ролей, що у даному випадку підтверджено дослідженими матеріалами.

Заперечення своєї причетності до вчинення інкримінованого злочину ОСОБА_5 слід розцінювати лише як спосіб його захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене діяння, оскільки обвинувачений не зміг надати логічних пояснень мети супроводу ним ОСОБА_4 до ринку «Шувар» для здачі макулатури приблизно о 02:00 ночі 13.05.2024, а також не зміг назвати місце очікування на нього. Про неправдивість показань обвинуваченого ОСОБА_5 щодо неправомірних дій відносно нього працівників поліції, які, за його словами, полягали у погрозах сфабрикувати відносно нього докази у кримінальному провадженні, з метою незаконного його притягнення до кримінальної відповідальності, свідчить також факт відсутності будь-яких його скарг та скарг його захисника на дії органу досудового розслідування.

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 щодо причетності до вчинення вказаного злочину іншої особи - ОСОБА_21 слід критично оцінювати, оскільки про цю особу обвинувачений ні в ході досудового розслідування, ні в ході судового розгляду жодного разу не згадував. Заперечення обвинуваченим ОСОБА_4 причетності ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого їм злочину слід також розцінювати як сприяння уникнути останньому відповідальності за вчинене.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , кваліфіковано правильно за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України - в умисному знищенні та пошкодженні чужого майна, вчиненому шляхом підпалу, що заподіяло майнову шкоду в особливо великих розмірах та за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з ч.1 ст.368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого.

За висновками досудової доповіді, складеної провідним інспектором Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_22 , ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_5 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі і для окремих осіб, оцінюється як високий; беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу та поведінку особи з метою її виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

За висновками досудової доповіді, складеної провідним інспектором Сихівського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області ОСОБА_23 , ризик вчинення обвинуваченим ОСОБА_4 повторного кримінального правопорушення та ризик небезпеки для суспільства, у тому числі і для окремих осіб, оцінюється як високий; беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, історію правопорушень, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення орган пробації вважає, що виправлення його без позбавлення або обмеження волі на певний строк може становити високу небезпеку для суспільства. На думку органу пробації, застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу та поведінку особи з метою її виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Верховний Суд у постанові від 28 квітня 2022 року у справі № 265/2468/19 виснував, що досудова доповідь представника персоналу органу пробації складається з метою забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого, а також прийняття судового рішення про розмір покарання та має виключно рекомендаційний характер, яку суд може врахувати виходячи із своїх дискреційних повноважень.

Указані висновки органу пробації суд вважає достатньо обґрунтованими та враховує при ухваленні вироку.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення проти власності, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, характер вчинення кримінального правопорушення, наявність обставини, що обтяжує покарання - рецидив злочинів; особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав частково, раніше судимий, його вік, стан здоров`я (відсутність скарг); розлучений, осіб на утриманні немає (відсутність міцних соціальних зв`язків), не працює (відповідно відсутність постійної зайнятості та доходу), захворювань не має, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався.

Посилання органу досудового розслідування на щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину як на обставини, що пом`якшують покарання, не знайшли свого відображення під час судового розгляду. Обвинувачений ОСОБА_4 не висловив щирого жалю з приводу вчиненого та не надав критичної оцінки своїй протиправній поведінці, у добровільному порядку не відшкодував заподіяні потерпілим збитки та не усунув завдану шкоду ні під час досудового слідства, ні під час судового провадження, не видав свого співучасника.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 на підставі ст.ст.65-67 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним правопорушення проти власності, який згідно зі ст.12 КК України є тяжким злочином, характер вчинення кримінального правопорушення, відсутність обставин, що пом`якшують покарання; наявність обставини, що обтяжує покарання - рецидив злочинів; особу обвинуваченого, який вину у вчиненому визнав повністю, раніше судимий, його вік, стан здоров`я (відсутність скарг); одружений, має утриманні двох неповнолітніх дітей; не працює (відповідно відсутність постійної зайнятості та доходу), захворювань не має, на обліку в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» не перебуває, за медичною допомогою до лікаря-психіатра не звертався.

Крім того, суд враховує, що навмисне знищення майна, у тому числі і шляхом підпалу, є одним із найзухваліших засобів залякування і як правило використовується або для помсти або з метою спонукання особи, чиє майно знищено у такий спосіб для вчинення тих чи інших дій. При вчиненні підпалу як загальнонебезпечного способу важливими є: умисна форма вини, реальна небезпека поширення вогню, а також фактичне пошкодження чи знищення майна або створення реальної загрози таких наслідків. Суд акцентує, що підпал автомобіля у дворі чи на стоянці є загальнонебезпечним способом, оскільки вогонь неконтрольовано поширюється та може пошкодити інше майно або створити небезпеку для людей.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи з принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про осіб обвинувачених, приходить висновку про необхідність призначення їм покарання у межах санкції статті у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Такі покарання, на переконання суду, є справедливими і достатніми для виправлення обвинувачених, попередження вчинення ними кримінальних правопорушень у майбутньому.

Правових підстав для призначення обвинуваченим покарання, нижче від найнижчої межі, на підставі ст.69 КК України чи звільнення від відбування покарання з випробуванням (ст.75 КК України), суд не знаходить.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його взяття під варту з 19 березня 2025 року, зарахувавши у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 19 березня 2025 року до набрання вироком законної сили з розрахунком один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Водночас ОСОБА_4 у строк основного покарання у виді позбавлення волі слід зарахувати строк цілодобового домашнього арешту з 09 серпня 2024 року по 09 жовтня 2024 року; з 15 жовтня 2024 року по 12 лютого 2025 року з розрахунком три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, згідно з вимогами ст.72 КК України.

Разом з тим, відповідно до вироку Сихівського районного суду м.Львова від 11 квітня 2025 року ОСОБА_4 визнано винуватим у кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.309 КК України, та призначено йому покарання у виді обмеження волі на строк один рік. Строк відбування покарання ухвалено рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання.

Згідно з вироком Сихівського районного суду м.Львова від 23 липня 2025 року ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.357, ч.4 ст.185 КК України та призначено йому покарання: за ч.1 ст.357 КК України штраф у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень; за ч.4 ст.185 КК України 5 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено ОСОБА_4 остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. Початок відбуття строку покарання ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, покарання призначається за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю кримінальних правопорушень, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

Із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироків Сихівського районного суду м.Львова від 11 квітня 2025 року та 23 липня 2025 року, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 років позбавлення волі, зарахувавши покарання, частково відбуте за вказаними вироками.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 слід рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання, зарахувавши у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк цілодобового домашнього арешту з 09 серпня 2024 року по 09 жовтня 2024 року; з 15 жовтня 2024 року по 12 лютого 2025 року; з 12 березня 2025 року до набрання вироком законної сили з розрахунком три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Розглядаючи заявлені цивільні позови потерпілих: ОСОБА_12 про солідарне стягнення з обвинувачених завданої матеріальної шкоди в сумі 374 736,85 грн та моральну шкоду у сумі 120 000,00 грн; ОСОБА_24 про солідарне стягнення з обвинувачених завданої матеріальної шкоди в сумі 340 731,00 грн та моральну шкоду у сумі 100 000,00 грн; ОСОБА_11 про солідарне стягнення з обвинувачених завданої матеріальної шкоди в сумі 274 012,20 грн та моральну шкоду у сумі 70 000,00 грн; ОСОБА_9 про солідарне стягнення з обвинувачених завданої матеріальної шкоди в сумі 204 111,83 грн та моральну шкоду у сумі 70 000,00 грн, суд дійшов наступного.

Згідно із ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч.5 ст.128 КПК України).

Шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону ч.1 ст.1177 ЦК України. За положеннями ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як передбачено ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у: душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; приниженні честі та гідності фізичної особи. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин (постанова Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 639/2981/19).

Частиною 1 статті 129 КПК України передбачено, що, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Тому з урахуванням наведених вище підстав і мотивів, зважаючи, що підпал автомобіля у дворі чи на стоянці є загальнонебезпечним способом, оскільки вогонь неконтрольовано поширюється та може пошкодити інше майно або створити небезпеку для людей, цивільні позови потерпілих підлягають задоволенню у повному обсязі, шляхом стягнення з обвинувачених на їх користь майнової та моральної шкоди.

Матеріальна шкода, завдана обвинуваченими підтверджується висновками експертів Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, які досліджувалися в судовому засіданні, моральна ж шкода полягає у душевних стражданнях, які потерпілі зазнали через протиправну поведінку щодо них, у душевних стражданнях, завданих їм пошкодженням їхнього майна.

Запобіжний захід, який обирався обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід, який обирався обвинуваченому ОСОБА_25 у вигляді цілодобового домашнього арешту слід залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Накладені слідчим суддею арешти, суд скасовує згідно з правилами ч.4 ст.174 КПК України, за виключенням арешту на 1/3 частки квартири АДРЕСА_9 , що знаходиться у власності ОСОБА_5 , оскільки вказаний арешт накладався з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) у порядку п.4 ч.2 ст.174 КПК України, яка на даний час не відшкодована.

У порядку ст.124 КПК України документально підтверджені витрати на проведення експертиз по кримінальному провадженню, слід стягнути з обвинувачених.

Долю речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.349, 368-371, 373, 374, 532, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.28 ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, із врахуванням вироків Сихівського районного суду м.Львова від 11 квітня 2025 року та 23 липня 2025 року, шляхом часткового складання призначених покарань, за правилами ч.1 ст.70 КК України, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 7 років позбавлення волі, зарахувавши покарання, частково відбуте за вказаними вироками.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 19 березня 2025 року, зарахувавши у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 19 березня 2025 року до набрання вироком законної сили з розрахунком один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Зарахувати ОСОБА_4 у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк цілодобового домашнього арешту з 09 серпня 2024 року по 09 жовтня 2024 року; з 15 жовтня 2024 року по 12 лютого 2025 року з розрахунком три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.28, ч.2 ст.194 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу набрання вироком законної сили та фактичного звернення його до виконання, зарахувавши у строк основного покарання у виді позбавлення волі строк цілодобового домашнього арешту з 09 серпня 2024 року по 09 жовтня 2024 року; з 15 жовтня 2024 року по 12 лютого 2025 року; з 12 березня 2025 року до набрання вироком законної сили з розрахунком три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту ОСОБА_5 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Цивільні позови задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_20 , АДРЕСА_4 ) завдану матеріальну шкоду в сумі 374 736,85 грн та моральну шкоду у сумі 120 000,00 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_10 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_21 , АДРЕСА_7 ) завдану матеріальну шкоду в сумі 340 731,00 грн та моральну шкоду у сумі 100 000,00 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_11 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_22 , АДРЕСА_5 ) завдану матеріальну шкоду в сумі 274 012,20 грн та моральну шкоду у сумі 70 000,00 гривень.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь ОСОБА_9 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_23 , АДРЕСА_6 ) завдану матеріальну шкоду в сумі 204 111,83 грн та моральну шкоду у сумі 70 000,00 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави половину витрат на проведення експертиз у сумі 15 902,88 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави половину витрат на проведення експертиз у сумі 15 902,88 гривень.

Речові докази:

- жилетку темно - синього кольору «Coofanaly», 4 кепки (бейсболки) 1 з яких чорного кольору без емблем, 2 темно - синього кольору, на внутрішній частині якої наявна емблема «Classics», друга з емблемою «Titleist», 1 сіра кепка з написом «NY», чоловіча кофта чорного кольору з вставками на рукавах та манджетах з написом «Vibe», виробник «Colins», коротка чоловіча куртка з капюшоном, з камуфляжними вставками «Lee Cooper», темно - синя, коротка чоловіча куртка «Kappa XL», чоловічі спортивні штани «Nike», чоловічі кросівки чорного кольору «TUNUO» - повернути обвинуваченому ОСОБА_4 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 травня 2024 року;

- червону флісову куртку «Adidas», кепку чорного кольору «Adidas» на козирку якої наявна полоса світловідбиваючого матеріалу, спортивні сірі штани «NEW YORK», куртку темно - синього кольору, з капюшоном «Adidas» на якій наявні білі полоси та емблема футбольного клубу, окуляри сонцезахисні, коричневого кольору, в металевій оправі, кросівки «NIKE» чорного кольору, рюкзак чорного кольору «Star Dragon», куртка з капюшоном «FILA» бежево - чорного кольору повернути обвинуваченому ОСОБА_5 , скасувавши арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 28 травня 2024 року;

- транспортний засіб марки "Nissan Leaf" д.н.з. НОМЕР_24 повернути ОСОБА_12 ;

- транспортний засіб марки "Opel Zafira" д.н.з. НОМЕР_11 повернути ОСОБА_11 ,

- транспортний засіб марки "Reno Megane" д.н.з. НОМЕР_10 повернути ОСОБА_10 ;

- транспортний засіб марки "Reno Master" д.н.з. НОМЕР_8 повернути ОСОБА_9 ;

- 2 змиви з поверхні капоту, рами та лобового скла, що поміщені до паперових конвертів, пожежне сміття з під капоту, пожежне сміття поблизу переднього правого колеса, фрагмент обгорілої пластикової пляшки, пожежне сміття поблизу правої двері, пожежне сміття поблизу переднього лівого колеса - знищити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 20 травня 2024 року.

- компакт-диски із відеозаписами залишити при матеріалах кримінального провадження;

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Згідно з ч.15 ст.615 КПК України суд обмежився проголошенням резолютивної частини вироку, з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку після проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1