Справа № 645/1470/25
Провадження № 1-кп/645/334/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м. Харкова у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференція),

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001647 від 15.12.2024 р. за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, не одруженого, на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей не має, який не є інвалідом, з неповною середньою освітою, не працюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15.12.2024 року близько 16:00 години, ОСОБА_6 разом із раніше знайомим йому ОСОБА_4 знаходились на кухні за адресою АДРЕСА_1 , де розпивали алкогольні напої.

Під час спільного вживання алкогольних напоїв між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 стався словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_6 виник злочинний умисел спрямований на вбивство ОСОБА_4 , тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Так, з метою реалізації свого злочинного наміру, ОСОБА_6 діючи умисно, почав замахуватися ножем на ОСОБА_4 намагаючись нанести ним тілесні ушкодження з метою заподіяння смерті, а ОСОБА_4 в свою чергу почав ухилятися від ударів ножем та йти на вихід з квартири.

З метою доведення свого злочинного умислу до кінця, ОСОБА_6 разом з ножем направився у слід за ОСОБА_4 , який вийшов з квартири в коридор, до ліфтової шафи на 15 поверху.

Перебуваючи біля ліфтової шафи на 15 поверху буд. АДРЕСА_2 , ОСОБА_6 продовжуючи намір, направлений на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що наносить удари у життєво важливий орган, розуміючи, що від його дій можуть настати особливо тяжкі наслідки у вигляді позбавлення життя потерпілого, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки своїх дій, та бажаючи настання зазначених наслідків, наніс потерпілому ОСОБА_4 три удари кухонним ножем в область живота, лівого плеча, спину, спричинивши йому згідно висновку судово-медичної експертизи №09-73 С/2025 від 12.02.2025 року колото-різане поранення грудної клітини зліва в III міжребер`ї по задньопахвовій лінії, проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічного гемопневмотраксу; колото-різане поранення грудної клітини зліва в V міжребер`ї по середньоключичній лінії (не проникаюче); колото-різане поранення лівого плеча.

По ступеню тяжкості: колото-різане поранення грудної клітини зліва в III міжребер`ї по задньопахвовій лінії, проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічного гемопневмотраксу це тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя (відповідно п.2.1 Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); колото-різане поранення грудної клітини зліва в V міжребер`ї та колото-різане поранення лівого плеча це тілесні ушкодження які належать до легких тілесних ушкоджень, щфо спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від17.01.95 р.

Після чого ОСОБА_6 місце злочину покинув.

Таким чином, ОСОБА_6 виконав всі дії, які він вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але смерть потерпілого не настала з причин, що не залежали від ОСОБА_6 , а у зв`язку з тим що потерпілий ОСОБА_4 був своєчасно доставлений до ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. В.Т. Зайцева НАМН України», де йому було надана медична допомога.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , неодноразово змінюючи свої показання зазначив, що вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнає частково та пояснив суду, що не мав умислу вбивати ОСОБА_4 , однак не заперечував факт нанесення останньому ударів ножем, пояснив, що удари ножем наніс потерпілому щоб помститися за образу за нанесення йому ОСОБА_4 тілесних ушкоджень. Надав наступні пояснення, що 15 грудня 2024 року, приблизно о 16.00 год. він знаходився з потерпілим ОСОБА_4 , який є його сусідом, на кухні за місцем його проживання в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де він мешкає разом з братом та сестрою. Зазначив, що після сумісного вживання на кухні алкогольних напоїв разом ОСОБА_4 , вони вийшли на сходову клітку в під`їзд та між ними виник словесний конфлікт, після чого, ОСОБА_4 став наносити ОСОБА_6 удари ногами та руками (приблизно 5-6 ударів) в область тулубу. ОСОБА_6 зі сходової клітки повернувся в квартиру, взяв на кухні ніж, знов повернувся на сходову клітку у під`їзд, та, з метою залякати і помститися за образу, почав йти на ОСОБА_4 , який в цей час стояв обличчям до нього, та замахуватися на нього ножем. ОСОБА_4 намагався втекти від нього, але ОСОБА_6 наздогнав його та наніс три удари ножем в область живота та плеча. В ході допиту ОСОБА_6 також зазначив, що наніс удари ножем потерпілому з метою самозахисту, однак, на запитання суду, вказав, що мав реальну можливість, після того як ОСОБА_4 припинив його бити, повернутися до квартири, замкнути двері та не повертатися на сходову клітку у під`їзді до ОСОБА_4 , тим самим уникнувши загрози для свого життя та здоров`я.

Сторона захисту вважала, що дії обвинуваченого необхідно кваліфікувати за ч.1 ст. 121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у скоєному злочині, повністю доводиться дослідженими під час судового розгляду доказами, а саме: показаннями потерпілого та свідків, сукупністю досліджених документів, речовими доказами та висновками експерта, які є належними, допустимими, достовірними та в сукупності достатніми доказами для прийняття процесуального рішення у кримінальному провадженні, а саме:

-показаннями в ході судового розгляду потерпілого ОСОБА_4 про те, що він з обвинуваченим ОСОБА_6 є сусідами та досить тривалий час знають один одного. 15.12.2024р. близько 16-00 год. він та ОСОБА_6 придбали алкогольні напої (0,5 самогону та пиво), та пішли до квартири ОСОБА_6 щоб розпити придбаний алкоголь. На кухні знаходились та вживали алкоголь вчотирьох: ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , брат та сестра ОСОБА_6 які проживають разом з ОСОБА_6 . Через деякий час, брат з сестрою пішли відпочивати до своїх кімнат. Після цього, між ОСОБА_4 та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт в ході якого ОСОБА_4 декілька разів вдарив ОСОБА_6 рукою в обличчя. ОСОБА_6 підійнявся, взяв зі стола ніж та почав замахуватися на ОСОБА_4 . ОСОБА_4 перехопив руку ОСОБА_6 , вибив ніж з руки ОСОБА_6 та повалив його на підлогу, де наніс йому ще декілька ударів. Потім ОСОБА_4 встав та пішов геть з квартири, а ОСОБА_6 в свою чергу, побіг слід за ОСОБА_4 . ОСОБА_4 знов декілька разів вдарив ОСОБА_6 і вийшов з квартири на сходову клітку. Через деякий час, слідом вийшов ОСОБА_6 тримаючи в руках ніж, та почав замахуватися на ОСОБА_4 ножем, в подальшому вдаривши його чотири рази: два рази в ліве плече, один раз в область серця та один удар в область лопатки з лівої сторони. В ході нанесення ударів, ОСОБА_4 перебуваючи у свідомості, перехопив руку ОСОБА_7 та вихопив у нього ніж з правої руки. Після скоєного, ОСОБА_6 повернувся до квартири. Потім, сусід ОСОБА_8 , який мешкає навпроти, викликав поліцію та карету швидкої допомоги;

-показаннями в ході судового розгляду свідка ОСОБА_8 про те, що він є сусідом обвинуваченого ОСОБА_6 та потерпілого ОСОБА_4 . Знає їх з моменту заселення будинку, тобто з 1980 року та мешкає з ними в одному під`їзді. Свідок повідомив, що 15.12.2024р. ОСОБА_6 та ОСОБА_4 разом розпивали спиртні напої в квартирі ОСОБА_9 , потім вийшли в під`їзд на сходову клітку і ОСОБА_4 , притиснувши ОСОБА_6 , почав його бити, від чого останній впав на підлогу. Свідок зазначив, що живе напроти ОСОБА_6 і саме ці події бачив безпосередньо, та саме він викликав поліцію та швидку допомогу. Зазначив, що йому стало відомо зі слів потерпілого, що ОСОБА_6 вдарив ножем ОСОБА_4 . Безпосереднім свідком того, як ОСОБА_6 наносив удари ножем ОСОБА_4 він не був;

-показаннями в ході судового розгляду свідка ОСОБА_10 про те, що вона є матір`ю потерпілого ОСОБА_4 та сусідкою обвинуваченого ОСОБА_6 . Свідок повідомила, що у вечорі 15.12.2024р. вона повернулася з роботи. Трохи пізніше їй зателефонував сусід з 15-го поверху і повідомив, що її син поранений. Піднявшись на 15-й поверх вона побачила сина, який лежав в тамбурі, на спині, в калюжі крові. Потім сусіди повідомили їй обставини події. Від лікаря швидкої вона дізналася, що її син отримав поранення у серце;

-даними протоколу огляду місця події від 15.12.2024 з фото таблицею кухонного приміщення в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , які містять опис обстановки кухонного приміщення в квартирі, опис виявленого та вилученого: зразок бинту, контрольний змив, змив РБК на бинт з раковини (об`єкт № 1); ніж з дерев`яною рукояткою 11 см. лезо приблизно 13,15 см (об`єкт № 2);

-даними протоколу огляду місця події від 15.12.2024 з фото таблицею коридору біля ліфту за адресою: АДРЕСА_3 , які містять детальний опис місця, де був вчинений злочин, опис виявленого та вилученого: ніж з нашаруванням РБК (об`єкт № 1); зразок бинту, контрольний змив, змив РБК на бинт з підлоги в коридорі (об`єкт № 2); зразок бинта, контрольний змив, змив РБК на бинт зі стіни в коридорі (об`єкт № 3); зразок бинта, контрольний змив, змив РБК на бинт з

підлоги біля вантажного ліфта (об`єкт № 4);

-даними протоколу огляду місця події від 16.12.2024 гардеробного приміщення за адресою: АДРЕСА_4 (КНП МКЛНМД ім. проф. І.М. Мещанінова ХОР), яке розташоване на першому поверсі. В середині гардеробу виявлено чорний полімерний пакет із біркою на якій зазначений опис речей з якими був доставлений ОСОБА_6 до лікарні. У пакеті знаходиться: синя зимова куртка, чорні спортивні штани, чорні зимові черевики, пара чорних шкарпеток та сірі труси;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.02.2024 з фото таблицями за участю потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого потерпілий продемонстрував на статистові, як йому були спричинені почергові удари ножем, які йому наніс ОСОБА_6 15.12.2024р., та пояснив, що 15.12.2024 він разом з ОСОБА_6 перебував у нього на кухні за адресою: АДРЕСА_1 де між ним та ОСОБА_6 під час розпиття спиртних напоїв виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 схопив ніж у праву руку та 2-3 рази замахнувся у сторону потерпілого та порізав його куртку. Потерпілий почав намагатися вихопити ніж з руки ОСОБА_6 та повалив його на підлогу та почав бити його кулаками та ногами по голові. Однак ОСОБА_6 не заспокоївся та продовжував конфліктувати, після чого ОСОБА_4 вийшов з квартири, а ОСОБА_6 наздогнав його біля ліфту та ОСОБА_4 ще раз вдарив ОСОБА_6 в обличчя кулаком, після чого ОСОБА_4 направився до сходів та вікна 15-го поверху та в цей час ОСОБА_6 знову його наздогнав та почав знову замахуватися ножем на нього. В момент замахів ОСОБА_4 захищався, однак відчув удари ножем в області живота і лівого плеча, в спину, в область лівої лопатки, загалом 4 ножові поранення, після чого ОСОБА_4 вихопив ніж у ОСОБА_11 ;

-даними протоколу проведення слідчого експерименту від 10.02.2024 з фото таблицями за участю обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого обвинувачений ОСОБА_6 продемонстрував на статистові почергові удари ножем які він наніс 15.12.2024р. ОСОБА_4 та пояснив, що 15.12.2024 близько 15:30-15:40 год. він разом з ОСОБА_4 випивали спиртні напої у його квартирі за адресою: АДРЕСА_1 де між ними стався словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_6 та ОСОБА_4 вийшли з квартири на поверх за ліфтом, після чого ОСОБА_6 повернувся до кухні та взяв кухонний ніж з дерев`яною рукояткою та вийшов до ОСОБА_4 до ліфтової шафи. Після чого, стоячи напроти ОСОБА_4 , тримаючи ніж у правій руці наніс почергово три удари ОСОБА_4 гострим краєм ножа у область правої половини грудної клітини її нижньої частини. В передню поверхню живота, передню поверхню грудної клітини зліва. Ці удари наніс ОСОБА_6 ОСОБА_4 , після цього ОСОБА_4 вихопив ніж ОСОБА_6 та наніс цим же ножем два удари в область бокової поверхні грудної клітини зліва, а потім міжлопаткову ділянку;

- висновком експерта КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 09/-73-С/2025 від 10.02.2025, за результатами судово-медичної експертизи підтверджується, що у ОСОБА_4 у зв`язку з подією 15.12.2024 малися: колото-різане поранення грудної клітини зліва в ІІІ міжребер`ї по задньопаховій лінії, проникаюче до грудної порожнини з розвиткjм правобічної гемопневмотраксу; колото-різане поранення грудної клітини зліва в V міжреберї по середньоключичній лінії (не проникаюче); колото-різане поранення лівого плеча, які могли виникнути від колюче-ріжучьої дії гострого (их) предмету (ів), та могли бути спричинені в строк не пізніше дати та часу звернення ОСОБА_4 до медичної установи 15.12.2024р. По ступеню тяжкості: колото-різане поранення грудної клітини зліва в III міжребер`ї по задньопахвовій лінії, проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічного гемопневмотраксу це тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя (відповідно п.2.1 Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); колото-різане поранення грудної клітини зліва в V міжребер`ї та колото-різане поранення лівого плеча це тілесні ушкодження які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.;

- висновком експерта КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 09/-74-С/2025 від 10.02.2025, за результатами судово-медичної експертизи підтверджується, що у ОСОБА_4 у зв`язку з подією 15.12.2024 малися: колото-різане поранення грудної клітини зліва в ІІІ міжреберї по задньопаховій лінії, проникаюче до грудної порожнини з розвиткм правобічної гемопневмотраксу; колото-різане поранення грудної клітини зліва в V міжребер`ї по середньоключичній лінії (не проникаюче); колото-різане поранення лівого плеча, які могли виникнути від колюче-ріжучої дії гострого (их) предмету (ів), та могли бути спричинені в строк не пізніше дати та часу звернення ОСОБА_4 до медичної установи (15.12.2024р.). По ступеню тяжкості: колото-різане поранення грудної клітини зліва в III міжребер`ї по задньопахвовій лінії, проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічного гемопневмотраксу це тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя (відповідно п.2.1 Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); колото-різане поранення грудної клітини зліва в V міжребер`ї та колото-різане поранення лівого плеча це тілесні ушкодження які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.;

- висновком експерта КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 09/-75-С/2025 від 10.02.2025, за результатами судово-медичної експертизи підтверджується, що у ОСОБА_4 у зв`язку з подією 15.12.2024 малися: колото-різане поранення грудної клітини зліва в ІІІ міжребер`ї по задньопаховій лінії, проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічної гемопневмотраксу; колото-різане поранення грудної клітини зліва в V міжребер`ї по середньоключичній лінії (не проникаюче); колото-різане поранення лівого плеча, які могли виникнути від колюче-ріжучої дії гострого (их) предмету (ів), та могли бути спричинені в строк, не пізніше дати та часу звернення ОСОБА_4 до медичної установи (15.12.2024р.). По ступеню тяжкості: колото-різане поранення грудної клітини зліва в III міжребер`ї по задньопахвовій лінії, проникаюче до грудної порожнини з розвитком правобічного гемопневмотраксу це тяжке тілесне ушкодження, як небезпечне для життя (відповідно п.2.1 Наказу МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень); колото-різане поранення грудної клітини зліва в V міжребер`ї та колото-різане поранення лівого плеча це тілесні ушкодження які належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад 6-ти днів, але не більше 3-х тижнів (21 дня), згідно п.п. 2.3.1.а, 2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.95 р.;

- висновком експерта сектору біологічних, ветеринарних та молекулярно-генетичних досліджень лабораторії криміналістичних та військових досліджень ННЦ «ІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса» № 13052 від 24.04.2025р. з таблицею результатів дослідження та ілюстративною таблицею, призначеною постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 19.12.2024р., за результатами проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи зразка букального епітелію на ватній паличці потерпілого ОСОБА_4 встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- висновком експерта сектору біологічних, ветеринарних та молекулярно-генетичних досліджень лабораторії криміналістичних та військових досліджень ННЦ «ІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса» № 13010 від 25.04.2025р. з таблицею результатів дослідження та ілюстративною таблицею, призначеною постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 19.12.2024р.за результатами проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи зразка букального епітелію на ватній паличці ОСОБА_6 встановлено генетичні ознаки (ДНК-профіль) зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- висновком експерта сектору біологічних, ветеренарних та молекулярно-генетичних досліджень лабораторії криміналістичних та військових досліджень ННЦ «ІСЕ ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» № 13327 від 25.04.2025р. з таблицею результатів дослідження та ілюстративною таблицею, призначеною постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 26.12.2024р.за результатами проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи ножа, вилученого під час огляду місця події 15.12.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на наданому на дослідження ножі, а саме поверхнях леза (об`єкти №№ 1,3) наявність крові людини не встановлено. На наданому на дослідження ножі, а саме поверхнях рукоятки (об`єкти №№ 2,4) наявність крові людини не встановлено. На наданому на дослідження ножі (об`єкт № 3 змив з поверхні леза ножа і об`єкти №№ 2,4-змиви з поверхні рукоятки ножа) встановлено прийнятний рівень матричної активності, що свідчить про присутність ДНК у даних об`єктах. Встановлено генетичні ознаки об`єктів № № 2,4 (змиви з поверхні рукоятки ножа), які є змішаними і походять від двох або більше осіб, і об`єкту № 3 (змив з поверхні леза), який походить від особи чоловічої генетичної статі. В об`єкті № 1 (змив з поверхні леза ножа) встановлено наднизький рівень матричної активності, що свідчить про низький вміст або відсутність ДНК у даному об`єкті. Встановлення генетичних ознак в об`єкті № 1 не проводили з причини, вказаної у дослідницькій частині даного висновку. Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні леза ножа не збігаються з генетичними ознаками , встановленими у зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 . Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні леза ножа, збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 . Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні рукоятки ножа не збігаються з генетичними ознаками , встановленими у зразка букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 . Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні рукоятки ножа, збігаються з генетичними ознаками, встановленими у зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 ;

- висновком експерта сектору біологічних, ветеринарних та молекулярно-генетичних досліджень лабораторії криміналістичних та військових досліджень ННЦ «ІСЕ ім. засл.проф. М.С. Бокаріуса» № 13328 від 28.04.2025р. з таблицею результатів дослідження та ілюстративною таблицею, призначеною постановою слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області від 26.12.2024р.за результатами проведеної судової молекулярно-генетичної експертизи ножа з нашаруванням РБК, вилученого під час огляду місця події 15.12.2024, за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що на наданому на дослідження ножі, а саме поверхнях леза (об`єкти №№ 3,6) встановлено наявність крові людини. На наданому на дослідження ножі, а саме поверхнях рукоятки (об`єкти №№ 1,2) наявність крові людини не встановлено. На наданому на дослідження ножі (об`єкти № №1,2 змив з поверхні леза ножа) встановлено вкрай низький рівень матричної активності, що свідчить про низький вміст або відсутність ДНК у даних об`єктах. Генетичні ознаки клітин в об`єктах № № 1,2 (змиви з поверхні леза), не встановлювали через наднизький вміст або відсутність ДНК у вказаних об`єктах. Встановлено генетичні ознаки клітин (об`єкти №№ 3,5- змиви з поверхонь леза та рукоятки ножа), які належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Генетичні ознаки клітин, встановлені у об`єкті № 4 (змиви з поверхні леза), є змішаними, містять генетичні ознаки 2-х або більше осіб та не придатні для ідентифікації і порівняння. Встановлено генетичні ознаки клітин (об`єкт № 6 змив з поверхні рукоятки), які є змішаними, придатні для ідентифікації і порівняння лише за домінуючими генетичними ознаками, що належать невстановленій особі чоловічої генетичної статі. Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні леза ножа, збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем), встановленими у зразку букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 . Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні леза ножа не збігаються з генетичними ознаками , встановленими у зразка букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 . Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні рукоятки ножа (об`єкт № 3), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем), встановленими у зразку букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 . Порівняльним дослідженням встановлено, що генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні рукоятки ножа (об`єкт № 6), збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем), встановленими у зразку букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 . Порівняльним дослідженням встановлено, що домінуючи генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні рукоятки ножа, не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем), встановленими у зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 . Порівняльним дослідженням встановлено, що домінуючи генетичні ознаки клітин, встановлені на поверхні рукоятки ножа (об`єкт № 6), не збігаються з генетичними ознаками (ДНК-профілем), встановленими у зразку букального епітелію підозрюваного ОСОБА_6 ;

- змістом постанови старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про визнання речовими доказами від 16.12.2024 року, згідно якої визнано речовим доказом у кримінальному провадженні: зразок бинту, контрольний змив, змив РБК на бинт з раковини, ніж з дерев`яною рукояткою 11 см., лезо приблизно 13-15 см.; ніж з нашаруванням РБК, поміщений до картонної коробки, зразок бинту, контрольний змив, змив РБК на бинт з підлоги в коридору; зразок бинта, контрольний змив, змив РБК на бинт зі стіни в коридорі; зразок бинта, контрольний змив, змив РБК на бинт з підлоги біля вантажного ліфта; штани чоловічі чорного кольору з надписом ВVB; кофта блакитного кольору з надписом ITALIA з нашаруванням бурого кольору; куртка шкіряна чорного кольору з нашаруванням бурого кольору; змиви з правої та лівої руки ОСОБА_6 . Речі, які були добровільно видані ОСОБА_4 :чорні кросівки, темні вузькі джинси, ремінь на джинсах шкіряний, кофта зеленого кольору, сіра кофта «Адідас» на блискавці з капюшоном, шапка чорна. Речі виявлені в ході огляду місця події 16.12.2024р. в гардеробному приміщенні за адресою: АДРЕСА_4 належні ОСОБА_6 : синя зимова куртка із шапкою в кишені, чорні спортивні штани, зимові чорні ботинки, пара чорних шкарпеток та сірі труси та визначено місце зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області;

- змістом постанови старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про визнання речовими доказами від 18.12.2024 року, згідно якої визнано речовим доказом у кримінальному провадженні: зразок букального епітелію на ватній паличці потерпілого ОСОБА_4 , зразок букального епітелію на ватній паличці та на пластикову аплікаторі підозрюваного ОСОБА_6 та визначено місце зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області;

- змістом постанови старшого слідчого СВ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_12 про визнання речовим доказом від 03.02.2025 року, згідно якої визнано речовим доказом у кримінальному провадженні: медичну картку стаціонарного хворого № 6651 на ОСОБА_4 на 50-ти аркушах та визначено місце зберігання речових доказів ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області;

-речовими доказами, а саме: зразок бинту, контрольний змив, змив з РБК з підлоги в коридорі за адресою: м.Харків, Салтівське шосе 244, у паперовому конверті; зразок бинту, контрольний змив, змив з РБК з підлоги біля вантажного ліфту за адресою: м.Харків, Салтівське шосе 244, у паперовому конверті; зразок бинту, контрольний змив, змив з РБК з раковини на кухні за адресою: АДРЕСА_1 у паперовому конверті; змив на бинт з лівої руки ОСОБА_6 під час затримання у порядку ст.208 КПК України, поміщений у паперовому конверті; змив на бинт з правої руки ОСОБА_6 під час затримання у порядку ст.208 КПК України, поміщений у паперовому конверті; штани чоловічі чорного кольору ОСОБА_6 вилучені під час затримання у порядку ст.208 КПК України, поміщені до картонної коробки; кофта блакитного кольору ОСОБА_6 з надписом ITALIA з нашаруванням бурого кольору вилучені під час затримання у порядку ст.208 КПК України поміщена до картонної коробки; куртка шкіряна чорного кольору ОСОБА_6 з нашаруванням бурого кольору вилучені під час затримання у порядку ст.208 КПК України поміщена до картонної коробки; пара чорних шкарпеток та сірі труси ОСОБА_6 поміщені до паперового конверту вилучені з 4-ї лікарні; чорні спортивні штани ОСОБА_6 вилучені з 4-ї лікарні поміщені до паперового конверту; зимові чорні ботинки поміщені ОСОБА_6 поміщені до паперового конверту вилучені з 4-ї лікарні; синя куртка ОСОБА_6 із шапкою в кишені поміщені до паперового конверту вилучені 3 4-ї лікарні; темні вузькі джинси та ремінь на джинсах шкіряний, які добровільно видав ОСОБА_4 в паперовому конверті; кофта зеленого кольору які добровільно видав ОСОБА_4 в паперовому конверті; чорні кросівки в паперовому конверті які добровільно видав ОСОБА_4 ; сіра кофта «Адідас» на блискавці із капюшоном в паперовому конверті які добровільно видав ОСОБА_4 ; сіра куртка пуховик з капюшоном та шапка чорна які добровільно видав ОСОБА_4 , поміщені до картонної коробки; медична карта стаціонарного хворого №6651 на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на 50 аркушах у полімерному файлі; ніж з нашаруванням РБК, який був вилучений під час ОМП 15.12.2024 року з адресою: м.Харків, Салтівське шосе 244 у рожевій картонній коробці та ніж, який був вилучений під час ОМП 15.12.2024 року з адресою: АДРЕСА_1 у картонній коробці червоно-коричневого кольору та зразок букального епітелію потерпілого ОСОБА_4 та підозрюваного ОСОБА_6 у паперових конвертах згідно призначених постанов про проведення судових молекулярно-генетичних експертиз від 19.12.2024 року (прийняті 20.12.2024);

Судом також були досліджені докази, які не містять жодних фактичних даних, що мають значення для вирішення справи, а саме: висновок експерта КЗОЗ Харківського обласного бюро судово-медичної експертизи № 09/891-С/2024 від 16.12.2024, за результатами судово-медичної експертизи у громадянки ОСОБА_13 мається: поверхнева різана рана на лівій руці, яка виникла від ріжучої дії гострого предмету та могла бути отримана в строк вказаний освідуваною та в постанові про призначення судово-медичної експертизи. По ступеню тяжкості це легке тілесне ушкодження; висновок судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-24/37597-Д від 23.12.2024 року, згідно якого на поверхні наданого на дослідження «ножа», слідів папілярних узорів не виявлено; висновок судової дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-24/37596-Д від 24.12.2024 року, згідно якого на поверхні наданого на дослідження об`єкта «ножа», слідів папілярних узорів не виявлено.

Виходячи з принципів змагальності та диспозитивності кримінального провадження суд прийняв відмову прокурора від допиту свідка сторони обвинувачення ОСОБА_14 .

Свідки ОСОБА_15 та ОСОБА_13 , які є близькими родичами обвинуваченого ОСОБА_6 , відмовилися у судовому засіданні давати показання на підставі ст. 63 Конституції України.

Відповідно до вимог ст. 94 КПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Досліджені і перевірені судом докази у справі, якими обґрунтовується винуватість ОСОБА_6 у вчиненому є узгодженими, співпадають між собою та сумніву у своїй належності та допустимості у суда не викликають.

Відповідно до ст. 86 КПК України доказ є допустимим, якщо він отриманий в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Статтею 87 КПК України визначений вичерпний перелік підстав, за яких доказ може бути визнаний недопустимим. Достовірність та об`єктивність вищенаведених доказів у суда сумніву не викликає, адже вони отримані без порушення закону, узгоджуються один з одним, відносні, допустимі та достатні, у зв`язку з чим суд вважає можливим прийняти вказані докази.

У відповідності до вимог ст.ст. 85, 86 КПК України, суд вважає безпосередньо досліджені докази належними, допустимими, достовірними, і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Під час кваліфікації злочинів проти життя і здоров`я особи питання про наявність чи відсутність умислу на вбивство необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного й потерпілого, що передувала події, їхні стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Визначений умисел виражається в тому, що особа має конкретне, точне уявлення про індивідуально визначений результат свого діяння, передбачає можливість настання конкретного суспільно небезпечного наслідку. Водночас відповідну конкретизацію у свідомості особи тих наслідків, яких вона прагне, не можна зводити в усіх випадках до чітких формальних параметрів.

Визначений умисел завжди є таким, коли винний передбачає і бажає настання одного конкретизованого наслідку, досягнення певної мети, зокрема смерті потерпілого, що має місце в тих випадках, коли винний передбачає конкретний наслідок не просто як один із можливих від вчиненого діяння, а як неминучий (високо вірогідний) результат свого суспільно небезпечного діяння, де через щасливий збіг обставин для потерпілого настання менш небезпечних наслідків є виключенням із правил розвитку причинно-наслідкових зв`язків. У випадках, коли особа передбачає саме неминучість (високу вірогідність) настання смерті як найбільш ймовірного результату своїх дій, її ставлення до такого результату виявляється у виді бажання його настання, яке є вольовою ознакою прямого умислу.

Залежно від характеру передбачення суспільно небезпечних наслідків виділяють умисел конкретизований і неконкретизований. Конкретизований умисел - це умисел, за якого особа передбачає конкретний характер суспільно небезпечних наслідків свого діяння, а неконкретизований - за якого особа передбачає можливість настання альтернативних суспільно небезпечних наслідків. Дії винуватого кваліфікуються як замах лише за наявності конкретизованого (визначеного) умислу.

Окрім того, суд звертає увагу на те, що замахом закон визнає діяння, безпосередньо спрямоване на вчинення злочину. Мета досягнення суспільно небезпечного результату - конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, в тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо їх було включено в мету його діяння, і досягнення такої мети було б неможливе без зазначених наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла і вчинити замах на їх досягнення. На цих позиціях стоїть і судова практика.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 24 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання) дій (бездіяльності), безпосередньо спрямованих на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Верховний Суд у своїх рішеннях неодноразово звертав увагу на те, що замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією та становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення й наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, за наявності цілі досягнення суспільно - небезпечного результату.

Про наявність прямого умислу можуть свідчити конкретні діяння винної особи, які завідомо для нього мали потягти за собою смерть потерпілого і не призвели до бажаного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі.

За встановленими судом обставинами провадження відсутні підстави стверджувати про те, що мисленим уявленням обвинуваченого про результат своїх дій не охоплювалось умисне заподіяння смерті як про конкретизований результат їх вчинення, зокрема, з огляду на їх характер та спрямованість. Діяння винної особи не потягло за собою негайної смерті потерпілого лише в силу обставин, які не залежали від її волі.

Закінчений замах характеризується тим, що особа зробила все необхідне, щоб досягти мети, і вчинила всі дії для досягнення злочинного результату. Ознаки суб`єктивної сторони й особливості психічного ставлення винуватої особи встановлюються з урахуванням характеру вчиненого діяння та об`єктивно-предметних умов його вчинення, за встановленими фактичними обставинами вчиненого кримінального правопорушення, на підставі доказів, зібраних у порядку, передбаченому КПК, та оцінених відповідно до вимог ст. 94 цього Кодексу.

Усвідомлене застосування такого способу вчинення злочину, як фізичне насильство щодо конкретного потерпілого, завжди пов`язане з усвідомленням і наслідків його використання. Оцінка сукупності доказів, досліджених судом у кримінальному провадженні, свідчить про те, що обвинувачений усвідомлював, що його дії можуть спричинити конкретний суспільно небезпечний наслідок, і тим самим передбачав розвиток причинного зв`язку між діянням та його можливим наслідком.

При оцінці дій обвинуваченого та кваліфікації його дій, з`ясуванні змісту і спрямованості його умислу суд враховує характер, рішучість і динамічність дій, вчинених обвинуваченим, їх раптовість для потерпілого, поведінку до, під час і після скоєння злочину, обране знаряддя вчинення злочину - гострий предмет, який має ріжучі властивості (з ріжучо -колючою частиною відповідної довжини достатньої для заподіяння смерті людини), локалізацію нанесених поранень (життєво важливий орган тулуб, грудна порожнина), кількість поранень, механізм їх заподіяння, та враховує силу удару, яка на думку суду, була достатньою для заподіяння смерті людини. Враховує причини припинення злочинних дій, поведінку винного та суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Так, суд враховує, що про наявність умислу на вбивство потерпілого свідчать дії обвинуваченого, який визнав, що хотів помститися потерпілому ОСОБА_4 за образу у вигляді заподіяння з боку потерпілого йому тілесних ушкоджень. В судовому засіданні ОСОБА_6 підтвердив, що після закінченого конфлікту з потерпілим на сходовій клітки під`їзду, він цілеспрямовано повернувся до квартири, пішов до кухні, взяв кухонний ніж та повернувся на сходову клітку до потерпілого, де став погрожувати останньому ножем замахуючись на нього, та потім, коли потерпілий намагався втекти від нього, наздогнав його, та тримаючи ніж у правій руці, наніс почергово три ножевих удари, у життєво важливий орган, наявність мотиву, а саме виниклий злочинний умисел з метою помсти, спрямований на заподіяння смерті ОСОБА_4 .

Цілеспрямоване застосування ножа для завдання поранення грудної клітини зліва проникаюче до грудної порожнини, за встановлених судом обставин, свідчить про бажання ОСОБА_6 заподіяти саме смерть ОСОБА_4 , оскільки всі наявні органи у області тулуба є життєво важливим та припинення їх функціонування як правило призводить і як наслідок до настання смерті.

Таким чином, суд доходить висновку, що обвинувачений чітко усвідомлював небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у виді смерті потерпілого і бажав їх настання, про що вказують його дії.

У разі, якщо під час замаху на злочин винний спрямовує свою волю на запобігання настанню суспільно небезпечного наслідку, може мати місце добровільна відмова від вчинення злочину, якою є остаточне припинення особою за своєю власною волею замаху на злочин, якщо при цьому вона усвідомлювала можливість доведення злочину до кінця.

На стадії закінченого замаху на вбивство добровільна відмова можлива лише в тих випадках, коли між вчиненим діянням і ймовірним настанням суспільно небезпечних наслідків є певний проміжок часу, коли особа контролює розвиток причинного зв`язку, може втрутитися і перешкодити настанню суспільно небезпечного наслідку. Такий контроль особа отримує з огляду на специфіку розвитку причинного зв`язку в усіх випадках (без винятків) у разі вчинення діяння певного характеру і виду. Водночас не є добровільною відмовою відмова від повторення посягання після вчинення закінченого замаху, коли винна особа зробила все, що вважала за необхідне для вчинення кримінального правопорушення, проте наслідок не настав із причин, які не залежать від її волі.

Заподіяння поранення грудної клітини зліва в III міжребер`ї по задньопахвовій лінії, що призвело до розвиту правобічного гемопневмотраксу внаслідок нанесення цілеспрямованого удару ножем у відповідну ділянку грудної порожнини потерпілого, який перебував лицем до винуватої особи на незначній відстані від неї, за своїм характером містить реальну можливість заподіяння смерті через певний проміжок часу та припинення нанесення ударів ножем не є тим контролем з боку винуватого за розвитком причинного зв`язку, який утворює собою необхідну складову юридичного змісту добровільної відмови від доведення злочину до кінця.

Умисне завдання ножем (колюче-ріжучим предметом) удару в ділянку тіла, де розташовано життєво важливі органи, та їх ушкодження свідчать про умисел особи на вбивство, і такі дії кваліфікуються за ч. 1 ст. 115 КК, а не як умисне заподіяння тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, суд доходить висновку, що обвинувачений усвідомлював, що він умисно завдає удару в життєво важливі органи потерпілого - передню поверхню грудної клітини зліва, гострим предметом, який має гостру ріжучу поверхню. Обвинувачений, на думку суду, розумів, що ніж має колюче-ріжучі властивості і в результаті завдання ним удару по відповідній частині тіла людини, може спричинити проникаюче поранення, завдавши удару в область тулуба, де знаходяться життєво важливі органи та пошкодження одного з них може призвести до смерті потерпілого. Таким чином, він усвідомлював суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачав його суспільно небезпечні наслідки. ОСОБА_6 вчинив всі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки ОСОБА_4 , знаходячись у свідомості, вихопив ніж з рук ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_8 одразу була викликана карета швидкої допомоги, та потерпілого доставлено до лікарні, де останньому було надано невідкладну медичну допомогу.

Щодо доводів обвинуваченого про відсутність умислу на позбавлення життя, та посилання на спричинення ушкоджень потерпілому в результаті самозахисту, суд зазначає наступне:

Твердження обвинуваченого не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду та спростовуються доказами викладеними у вироку, які об`єктивно узгоджуються з обставинами справи, у тому числі показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_6 , який на запитання суду пояснив, що мав реальну можливість, після того як ОСОБА_4 припинив його бити на сходовій клітки у під`їзді, повернутися до квартири, замкнути двері та не повертатися на сходову клітку до ОСОБА_4 , який залишився у під`їзді, та не пішов за ним, тим самим уникнувши безпосередньої загрози для свого життя та здоров`я. Однак, ОСОБА_6 цілеспрямовано, з метою помсти, повернувся до квартири, взяв на кухні ніж, та повернувся до потерпілого на сходову клітку. Потім, погрожуючи ножем, пішов на потерпілого, який в свою чергу почав втікати від обвинуваченого, наздогнав його та завдав три почергові удари ножем в область тулубу. Таким чином, суд вважає, що під час вчинення злочину ОСОБА_6 не перебував у стані необхідної оборони та відносно нього не здійснювалося посягання, яке б викликало в нього невідкладну необхідність захищатися шляхом заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого з метою відвернення.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, як закінчений замах на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає доведеною.

Судом не встановлено будь-яких обставин для перекваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 , а так само обставин, які б виключали злочинність діяння, або були б підставою для звільнення від кримінальної відповідальності.

Обставин, які відповідно до ст.66,67 КК України, пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлено.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, не одружений, офіційно не працює, не є особою з інвалідністю, не має на утриманні малолітніх чи неповнолітніх дітей, на диспансерному (профілактичному) обліку у КНП ХОР «Обласна наркологічна лікарня» не перебуває.

Згідно довідки КНП ХОР «Обласний психоневрологічний диспансер № 3» ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спостерігався в КНП ХОР «ОПНД № 3» з 1972 року, діагноз: легка розумова відсталість.

Згідно висновку судово психіатричного експерта № 30 від 15.01.2025 року, ОСОБА_6 на теперішній час хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки не виявляє. Відповідно до свого психічного стану може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, якому відповідає правопорушення, ОСОБА_6 перебував у стані гострої неускладненої алкогольної інтоксикації, поза хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. Міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_6 на теперішній час, відповідно до свого психічного стану, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Відповідно до ст. 65 КК України, пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» з послідуючими її змінами, суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку має дотримуватись вимог кримінального закону й зобов`язаний враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Призначене покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд керується вимогами ст. 65 КК України, а саме: враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення злочину, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують та пом`якшують покарання, крім того вимогами ст. 50 КК України, згідно з якою метою покарання є не тільки кара, а також виправлення засудженого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_6 та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за вчинене. Крім того, призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України.

Підстав для застосовування положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.

Питання щодо речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України з обвинуваченого на користь держави підлягають стягненню документально підтверджені процесуальні витрати.

Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації (ч. 4 ст. 174 КПК України).

У зв`язку із не застосуванням до обвинуваченого покарання у виді конфіскації майна, а також те, що арештоване майно не підлягає спеціальній конфіскації, суд вважає за необхідне скасувати арешт майна, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м.Харкова від 19.12.2024р. у справі № 645/7538/24 (провадження № 1-кс/645/1856/24).

Зважаючи на встановлені обставини та міру покарання, яку призначає суд, запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в ДУ «Харківський слідчий ізолятор», суд залишає без змін до набрання цим вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, слід зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 15.12.2024р. по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Керуючись ст.100, 124, 368, 369, 370, 373, 374, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України та призначити покарання у виді 7 (сім) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 обчислювати з дня проголошення вироку з 29 жовтня 2025р.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з моменту його фактичного затримання, а саме, з 15.12.2024р. по день набрання вироком законної сили, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою у Державній установі "Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Після набрання вироком законної сили речові докази:

- зразок бинта, контрольний змив, змив з РБК з підлоги в коридорі, зразок бинту, контрольний змив, змив з РБК з підлоги біля вантажного ліфта, зразок бинту, контрольний змив, змив з РБК з раковини на кухні; змив на бинт з лівої руки ОСОБА_6 , змив на бинт з правої руки ОСОБА_6 ніж з нашаруванням РБК, який був вилучений за адресою: АДРЕСА_2 ; ніж, який був вилучений за адресою: АДРЕСА_1 , зразок букального епітелію ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у паперових конвертах передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, згідно квитанцій № 405, №181 - знищити.

-штани чоловічі чорного кольору, кофта блакитного кольору з надписом ITALIA з нашаруванням бурого кольору, куртка шкіряна чорного кольору з нашаруванням бурого кольору, пара чорних шкарпеток та сірі труси, чорні спортивні штани, зимові чорні ботинки; синя куртка із шапкою в кишені передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, згідно квитанції № 405- повернути власнику майна ОСОБА_6

- темні вузькі джинси та ремінь на джинсах шкіряний, кофта зеленого кольору, чорні кросівки, сіра кофта «Адідас» на блискавці із капюшоном, сіра куртка пуховик з капюшоном та шапка чорна передані на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, згідно квитанції № 405- повернути власнику майна ОСОБА_4

- медичну карту стаціонарного хворого №6651 на імя ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 50 аркушах, передану на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області, згідно квитанції № 99 - повернути володільцю НАМНУ ДУ «Інститут загальної та невідкладної хірургії ім. Зайцева».

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 6 367 (шість тисяч триста шістдесят сім) грн. 20 коп. витрати на залучення експерта за проведення Харківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром: судово- дактилоскопічної експертизи №СЕ-19/121-24/37597-Д від 23.12.2024 року та судово- дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/121-24/37596-Д від 24.12.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 55 130 (п`ятдесят п`ять тисяч сто тридцять) грн. 40 коп. витрати на залучення експерта за проведення БВМГД ЛКВД ННЦ «ІСЕ ім.засл.проф. М.С. Бокаріуса» судових молекулярно-генетичних експертиз № 13052 від 24.04.2025р., №13010 від 25.04.2025р., №13327 від 25.04.2025р., № 13328 від 28.04.2025 року.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.12.2024р. у справі № 645/7538/24 (провадження № 1-кс/645/1856/24).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копію судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Немишлянський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1