Справа № 462/728/25
провадження 1-кс/462/1849/25
У Х В А Л А

31 жовтня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду міста Львова ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001025 від 22.10.2024 року,

встановив:

адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 23.10.2025 року звернувся до слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арешту (заборону на володіння, розпорядження, відчуження) накладений ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2025 року (справа № 462/728/25) по кримінальному провадженню № 0001025 від 22.10.2024 року на автомобіль «BMW X3», чорного кольору, VIN-код: НОМЕР_1 , 2013 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 . В обґрунтування клопотання зазначив, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області, погоджене з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова про накладення арешту на автомобіль марки «BMW ХЗ» чорного кольору, номер кузова VIN-код НОМЕР_1 , 2013 року випуску, що перебуває у власності ОСОБА_4 , 1984 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , із визначенням місця його зберігання, а саме на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУ НП у Львівській області, що за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Солонка. Зазначає, що розгляд клопотання про накладення арешту на майно відбувся за відсутності власника на підставі тільки поданих стороною обвинувачення доказів.Арешт на автомобіль «BMW X3», реєстраційний номер НОМЕР_2 , підлягає скасуванню на підставі ч. 1 ст. 174 КПК України, у зв`язку з необґрунтованістю його накладення та відсутністю необхідності подальшого застосування цього заходу.В даному випадку, ОСОБА_4 , є добросовісним покупцем автомобіля, право власності якого зареєстровано в установленому порядку, тобто підтверджено державою законність його виникнення, що виключає правомірне вилучення (фактично позбавлення) у нього майна.Застосований захід забезпечення у даному кримінальному провадженні у виді арешту майна є неефективним та неспіврозмірним щодо обмеження права власності добросовісного набувача.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 , клопотання підтримав покликаючись на мотиви такого, просив задовольнити клопотання.

Слідчий СВ ВП № 1 ЛРУП № 2 ОСОБА_5 , будучи належним чином повідомленим про час, дату та місце судового засідання, про що свідчить телефонограма, яка міститься в матеріалах справи, в судове засідання не з`явився, подав заяву, в якій зазначив, що просить відмовити у задоволенні клопотання про скасування арешту на майно, а саме транспортного засобу марки «BMW X3» чорного кольору, номер кузова VIN-код НОМЕР_1 , 2013 року випуску, який є речовим доказом у кримінальному провадженні №0001025 від 22.10.2024 року, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, а також по тій причині, що по даному транспортному засобу є необхідність проведення криміналістичного дослідження транспортного засобу, зокрема встановлення того, яким способом нанесені ідентифікаційні номери кузова та двигуна та піддавалися вони змінам; чи наявні на транспортному засобі ознаки кустарної (не заводської) переварки/вварки номерної панелі. Крім цього, виникла необхідність проведення технічної експертизи документу свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого 16.01.2024 року та проведення інших слідчих дій, спрямованих на повноту та об`єктивність досудового розслідування.

Заслухавши думку учасників, дослідивши доводи клопотання і документи, додані до такого, слідчий суддя дійшов наступних висновків.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Залізничного районного суду м. Львова від 30.01.2025 року накладено арешт на автомобіль марки «BMW ХЗ» чорного кольору, номер кузова VIN-код НОМЕР_1 , 2013 року випуску, що перебуває у власності ОСОБА_4 , із визначенням місця його зберігання, а саме на території спеціального майданчика для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів ГУ НП у Львівській області, що за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Солонка.

Згідно заяви слідчого, на час розгляду клопотання з автомобілем не проведено всі необхідні слідчі дії.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Положеннями ст. 1 протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що: кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Обмеження права користування, володіння чи розпорядження власністю може бути лише обмежене Законом і має бути виправданим для кожного випадку окремо.

Будь-яке втручання у те чи інше право особи право повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи, зокрема необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу, бо необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23.09.1982 року у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції», пп. 69 і 73, Series A № 52), тобто іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21.02.1986 року у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства», n. 50, Series A № 98), ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Таким чином, гарантія від втручання з боку держави та інших (третіх) осіб у здійснення власником своїх повноважень, перешкоджання перспективі протиправного позбавлення власника його майна, недопустимість дій, які суперечать інтересам власника, можливість захисту зазначеного права становить зміст принципу недоторканності (непорушності) права власності.

За змістом положень ст. 2 КПК України, при застосуванні будь-якого заходу забезпечення кримінального провадження має бути забезпечено дотримання прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Окрім того, ст. 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Враховуючи розумність та співмірність обмеження права власності на автомобіль, на який накладено арешт, з огляду на завдання кримінального провадження, пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування прагне досягти у кримінальному провадженні, а також те, що на даний час згідно інформації слідчого не проведено всі необхідні слідчі дії, а також з врахуванням того, що адвокат ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 , не довів, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано, оскільки, окрім заяви не долучив жодних доказів на підтвердження клопотання, підстав для задоволення клопотання не вбачається.

Керуючись ст. 174 КПК України,

постановив:

у задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах власника арештованого майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001025 від 22.10.2024 року - відмовити.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст ухвали складено 03.11.2025 року.

Слідчий суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Слідчий суддя: ОСОБА_1