печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 січня 2026 року м. Київ

Печерський районний суд міста Києва у складі: слідчого судді ОСОБА_1 при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання адвоката ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження № 0000269 від 29.03.2022,

за участі: представника власника майна - адвоката ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И В :

14.10.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_7 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/39645/25-к від 19.08.2025 у кримінальному провадженні № 0000269 від 29.03.2022.

Обґрунтовуючи вказане клопотання, заявник зазначає, що 19.08.2025 суддею Печерського районного суду м. Києва вдруге було задоволено клопотання Офісу Генерального прокурора про арешт майна ОСОБА_7 у кримінальному провадженні № 0000269 від 29.03.2022. Арешт накладено на віртуальні активи, шляхом заборони користування і розпоряджання у будь-який спосіб та заблокування усього функціоналу, на акаунтах, що зареєстровані на криптовалютній біржі «BINANCE», а саме компанії «Nest Services Limited, зареєстрованої відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 і адресою House of Francis, Room 303. lle Du Port, Mahe, Seychelles.» з наступними ідентифікаторами: USER ID НОМЕР_2; USER ID НОМЕР_1. Акаунт з ідентифікатором USER ID НОМЕР_1 з віртуальними активами безпосередньо належать ОСОБА_4 .

Сторона захисту звертає увагу, що арешт накладався вдруге, за тих самих підстав та обґрунтування, які слідчим суддею при скасуванні заходів забезпечення кримінального провадження визнані безпідставними, оскільки віртуальні активи ОСОБА_7 , які знаходяться на криптовалютному гаманці не є предметом злочину, та не встановлено їх отримання незаконним шляхом. Опираючись на відсутність у ОСОБА_7 жодного процесуального статусу, та відсутність підстав вважати, що арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним в ст.98 КПК України, вважає арешт віртуальних активів необґрунтованим, таким, що накладений без належних правових підстав та без підтвердження об`єктивними доказами.

Представник власника майна - адвокат ОСОБА_3 , в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав з викладених в ньому підстав та просив задовольнити.

Прокурор ОСОБА_6 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000269 від 29.03.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 8 ст. 111-1, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110-2, ч. 7 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

В ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що громадяни України, зоорганізувались з метою здійснення господарської діяльності у взаємодії з державою-агресором, окрім цього вчиняють умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво), з матою завдання шкоди Україні шляхом добровільного збору та передачі матеріальних ресурсів чи інших активів представниками держави агресора.

Встановлено, що вказаними особами на території України, за допомогою підконтрольних веб-ресурсів, груп, акаунтів у соціально орієнтованих мережах «Фейсбук» та «Інстаграм», каналах, акаунтах в месенджері «телеграм», таргетованої реклами та іншими способами, розміщуються рекламні повідомлення із посиланням на азартні ігри в електронних (віртуальних) казино, букмекерських конторах, фіктивних бінарних опціонів, крипто-інвестиційних проектів та інше, бенефіціарними власниками яких являються громадяни російської федерації, зокрема «ОСОБА_12», «ОСОБА_13», «ОСОБА_14», тощо. В свою чергу, представниками вказаних комерційних структур, резидентів російської федерації, злдійснюють оплату вищевказаним особам за залучення останніми нових клієнтів у розмірі еквівалентному їх кількості та «якості» (розміру внесених ставок та об`єму коштів розміщених на депозитах зазначених інтернет платформ).

Під час досудового розслідування, свідком ОСОБА_8 , надано покази стосовно здійснення депозиту в онлайн казино «lxbet». Проаналізувавши рух коштів встановлено, що кошти перераховані за хеш операціями пов`язаними з внесенням депозиту ОСОБА_8 , надійшли на криптовалютні гаманці ОСОБА_15 (громадянка рф) та ОСОБА_9 . Поряд з цим вставлено, що діяльність онлайн-казино під брендом «lxbet» здійснювало ТОВ «ТВОЯ БЕТТІНГОВА КОМПАНІЯ» (). Відповідно до рішення № 166 та № 167 КРАІЛ від 30.03.2022, ТОВ «ТВОЯ БЕТТІНГОВА КОМПАНІЯ» (місцезнаходження: 02081, м. Київ, Дніпровська набережна, буд. 19-В; ідентифікаційний код здобувана ліцензії 44339797; доменне ім`я lxbet.ua; бренд організатора азартних ігор «1ХВЕТ» за свідоцтвами на торговельну марку № 204309 та № 204310 від 25 вересня 2015 року) видано ліцензію на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор казино в мережі Інтернет та ліцензію на провадження діяльності з організації та проведення букмекерської діяльності.

06.09.2022 рішенням КРАІЛ на підставі наданої Бюро економічної безпеки України інформації, були анульовані ліцензії на провадження діяльності з організації та проведення азартних ігор ТОВ «ТВОЯ БЕТТІНГОВА КОМПАНІЯ» () під брендом «1ХВЕТ», у зв`язку із виявленням недостовірних відомостей у документах, поданих суб`єктом господарювання для одержання ліцензій, а саме: інформації про те, що підприємство не діє в інтересах резидентів іноземних держав, що здійснюють збройну агресію проти України та/або дії яких створюють умови для виникнення воєнного конфлікту та застосування воєнної сили України.

10.03.2023 ТОВ «Твоя Беттінгова Компанія» () внесено до санкнійного списка відповідно до рішення Ради національної безпеки і оборони України «Про застосування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів (санкцій)», введеного в дію Указом Президента України від 10 березня 2023 року № 145/2023 та заблоковано хостинг Веб-сторінок на території України: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та інші дзеркальні сайти.

Фактично встановлено, що криптовалютні гаманці відносяться до біржі Віпапсе, а саме:

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , авторизований за Userid НОМЕР_1.

- ОСОБА_10 ( ОСОБА_10 ), ІНФОРМАЦІЯ_4 авторизована за Userid НОМЕР_3.

Постановою слідчого від 27.02.2025 речовими доказами у кримінальному провадженні визнано наступне: віртуальні активи, що зберігаються на акаунтах, що зареєстровані криптовалютній біржі «BINANCE», а саме компанії «Nest Services Limited, зареєстрованої відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 і адресою House of Francis, Room 303, lie Du Port, Mahe, Seychelles.» з ідентифікаторами: USER ID НОМЕР_3; USER ID НОМЕР_1, оскільки вказаний акаунт є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберігає відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження; віртуальні активи, які

Ухвалою Печерського районного суду міста Києва №757/10299/24 від 05.03.2025 накладено арешт на криптовалютні активи на вказаних гаманцях.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Національної поліції України розслідується кримінальне провадження № 0000269 від 29.03.2022, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 8 ст. 111-1, ч. 4 ст. 28 ч. 3 ст. 110-2, ч. 7 ст. 111-1, ч. 6 ст. 111-1, ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України.

19.08.2025 суддею Печерського районного суду м. Києва було задоволено клопотання прокурора Офісу Генерального прокурора ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000269 від 29.03.2022.

Накладено арешт на віртуальні активи, заборонивши користуватися і розпоряджатися ними у будь-який спосіб та заблокувати увесь функціонал, на акаунтах, що зареєстровані на криптовалютній біржі «BINANCE», а саме компанії «Nest Services Limited, зареєстрованої відповідно до законодавства Республіки Сейшельські острови з реєстраційним номером 238045 і адресою House of Francis, Room 303. lle Du Port, Mahe, Seychelles.» з наступними ідентифікаторами: USER ID НОМЕР_2; USER ID НОМЕР_1.

Відповідно до ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Так, статтями, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Між тим, статтею 28 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Критерії для визначення розумності строків кримінального провадження визначені ч. 3 ст. 28 КПК України, однак він має бути об`єктивно необхідним для прийняття процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Окрім того, Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень неодноразово акцентував увагу на тому, що володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява N 31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А N 296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява N 48191/99, пп. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", пп. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Речовими доказами відповідно до ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна, заявник не довів, як того вимагає ч.2 ст.174 КПК України, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Таким чином, слідчий суддя доходить висновку, що клопотання сторони захисту є передчасним, оскільки досудове розслідування у даному кримінальному провадженні триває.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Також слідчий суддя вважає, що такий арешт по суті являє форму забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не пов`язується з особою, підозрюваною у вчиненні кримінального провадження, а це, в свою чергу, не суперечить абз. 2 ч. 10 ст. 170 КПК України. Крім того, до завдань суду на даному етапі провадження не належить оцінювати, наскільки повно органом досудового розслідування зібрано докази, що стосуються зазначеного кримінального провадження. Завдання суду полягає в тому, щоб дослідити ті обставини кримінального провадження, про які органу досудового розслідування відомо на даний час та які дають достатньо обґрунтовані підстави для звернення до суду з відповідним клопотанням про арешт майна, тобто закон не вимагає щоб докази були повними, але вони повинні бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений в обранні того чи іншого заходу забезпечення кримінального провадження.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Виходячи з викладеного, враховуючи що арешт на майно накладено з метою збереження речових доказів, а також те, що досудове розслідування наразі триває, при цьому доводи клопотання не містять доказів того, що вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність, та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді від 19.08.2025, що дає слідчому судді підстави дійти висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення кримінального провадження, шляхом збереження арешту накладеного на зазначене майно, оскільки актуальність цього заходу до теперішнього часу не відпала. Обставини, на які посилається заявник в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування, а тому слідчий суддя відмовляє в задоволенні поданого клопотання про скасування арешту з майна ОСОБА_4 .

За таких обставин, керуючись ст. 170, 174, 309, 372, 392, 532 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання представника власника майна - ОСОБА_3 , діючого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна за матеріалами кримінального провадження № 0000269 від 29.03.2022, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1