УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2025 Справа №607/21921/25 Провадження №1-кс/607/6292/2025

м. Тернопіль

Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області скаргу ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 12.10.2025 про відмову у визнанні потерпілими під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України,

В С Т А Н О В И В:

21.10.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області зі скаргою на постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 12.10.2025 про відмову у визнанні потерпілими під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

В обґрунтування скарги скаржники зазначили, що 09.10.2025 на адресу Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові, слідчому у кримінальному провадженні № 0000090 ОСОБА_5 ними була подана заява про залучення до провадження як потерпілих, у якій викладено конкретні факти та обставини, які на думку скаржників свідчать про очевидність заподіяння їм матеріальної та моральної шкоди внаслідок вчинення ОСОБА_6 кримінального правопорушення.

Водночас, 14.10.2025 вони отримали постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 12.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання про залучення їх як потерпілих у кримінальному провадженні № 0000090.

На переконання скаржників слідчий не маючи в наявності очевидних та достатніх підстав для відмови у визнанні їх потерпілими безпідставно, виключно на підставі «внутрішнього переконання» виніс немотивовану постанову про відмову у залученні їх до провадження в якості потерпілих. Зокрема, слідчим не було взято до уваги фактичні обставини, які свідчать про наявність завданої їй фактичної шкоди внаслідок зловживання владою та службовим становищем ОСОБА_6 , а також наявність кримінального провадження №0000003 від 25.02.2023, у якому вони визнані потерпілими та яке зареєстроване за фактами, які є результатом злочинних дій ОСОБА_6 по організації та підбурюванні до вчинення злочину інших осіб. При цьому, за 14 місяців досудового розслідування слідчий не допитав їх з метою встановлення наявності чи відсутності обставин, які свідчать про завдання їм шкоди, та у постанові не спростував жодної із обставин, на які вони вказали у заяві.

Посилаючись на вищевикладене скаржники просять скаргу задовольнити, постанову від 12.10.2025 старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 від 12.10.2025 про відмову у задоволенні клопотання скасувати та зобов`язати слідчого у кримінальному провадженні № 0000090 Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 відповідно до п.2 ст.55 КПК України вручити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пам`ятку потерпілого.

У судовому засіданні скаржники ОСОБА_3 , ОСОБА_4 подану скаргу підтримали та просили задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Старший слідчий в ОВС слідчого відділу Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, проте подав заяву про розгляд скарги без його участі, у задоволенні скарги просив відмовити.

Окрім цього, на вимогу слідчого судді також було надано матеріали кримінального провадження № 0000090 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Вивчивши матеріали скарги та долучені до неї документи, оглянувши матеріали кримінального провадження за № 0000090 від 09.07.2024, заслухавши доводи скаржників, слідчий суддя вважає, що скарга підлягає до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до положень ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно з вимогами п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді як судді суду першої інстанції належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. За змістом ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, дізнавача або прокурора про відмову у визнанні потерпілим особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Так, у ході судового розгляду скарги слідчим суддею встановлено, що четвертим слідчим відділом (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України. Відомості до ЄРДР про це кримінальне правопорушення внесені на підставі ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 08.07.2024, якою зобов`язано внести такі відомості за фактом зловживання своїм службовим становищем першим заступником голови ДПА в Тернопільській області ОСОБА_6 та ухвали слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.07.2024, якою зобов`язано внести такі відомості за заявою ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 12.06.2024 про вчинення ОСОБА_6 зловживання владою або службовим становищем, що спричинили тяжкі наслідки.

09.10.2025 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові у кримінальному провадженні № 0000090 із клопотанням про залучення їх до кримінального провадження як потерпілих.

Постановою старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 12.10.2025, відмовлено на даний час ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у визнанні їх потерпілими, в кримінальному провадженні № 0000090 від 09.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Так, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень (ч. 2 ст. 9 КПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 110 КПК України, рішення слідчого, дізнавача, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, дізнавач, прокурор визнає це за необхідне. Відповідно до п. 5 цієї статті постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: 1) вступної частини, яка повинна містити відомості про: місце і час прийняття постанови; прізвище, ім`я, по батькові, посаду особи, яка прийняла постанову; 2) мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу; 3) резолютивної частини, яка повинна містити відомості про: зміст прийнятого процесуального рішення; місце та час (строки) його виконання; особу, якій належить виконати постанову; можливість та порядок оскарження постанови.

Відповідно до вимог ч. ч. 1,2 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди, а також адміністратор за випуском облігацій, який відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» діє в інтересах власників облігацій, яким кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді (ч. 5 ст. 55 КПК України).

З огляду на такі норми ст. 55 КПК України законом встановлене презумпція набуття статусу потерпілого (відповідних прав та обов`язків) особою, яка подала заява про залучення до провадження як потерпілого.

Аби спростувати цю презумпцію, слідчий, або прокурор повинні мати очевидні та достатні підстави вважати, що такій особі не завдано моральної, фізичної або майнової шкоди та навести їх у відповідній постанові, яка повинна бути мотивованою.

Поряд з цим шкода є об`єктивною категорією, що являє собою ті зміни, які настали в майновому, фізичному, психічному, моральному стані особи внаслідок вчинення злочину.

В основі набуття фізичною чи юридичною особою статусу потерпілого у кримінальному провадженні лежить одночасна сукупність таких умов: фактичної (завдання кримінальним правопорушенням відповідної шкоди) та формальної (подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого). Перевірка, розгляд та вирішення такої заяви законом не передбачаються, тому статусу потерпілого особа набуває автоматично за наявності вказаних вище умов.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень цивільного і кримінального права. При визначенні шкоди як підстави для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Також необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду. Таким чином на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови, слідчим розглянуто клопотання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 09.10.2025 та встановлено, що на даний час досудовим розслідуванням не встановлено доказів щодо завдання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди, відповідно підстав для залучення останніх до провадження як потерплих у кримінальному провадженні немає.

Водночас, у вказаній постанові відсутні посилання на слідчі дії, які проведено по встановленню наявності шкоди завданої кримінальним правопорушенням, як і відсутні посилання на матеріали досудового розслідування в цій частині, які б давали підстави прийти до висновку, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не завдано будь-якої шкоди, зазначеної в частині першій статті 55 КПК України.

Слідчий суддя звертає увагу, що встановити обставин завдання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шкоди внаслідок вчинення кримінального правопорушення досудове розслідування якого здійснюється в межах кримінального провадження № 0000090 від 09.07.2025, визнати її характер та розміру є можливим за допомогою проведення у тому числі такої слідчої дії як допит ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з приводу вказаних обставин.

Поряд з цим, слідчим за понад рік проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 09.07.2025, не проведено допит ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо обставин завдання їм шкоди, визначення її характеру та розміру, натомість формально винесено спірну постанову від 12.10.2025 про відмову у визнанні потерпілими, при винесенні якої не було дотримано вимоги ст. 110 КПК України щодо належної мотивації відмови у задоволенні клопотання скаржників.

З огляду на викладене слідчий суддя вважає, що висновки слідчого викладені у постанові з приводу відсутності доказів щодо завдання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 кримінальним правопорушенням моральної, фізичної або майнової шкоди, є необґрунтованими, оскільки слідчим не було вжито жодних заходів, для встановлення наявності чи відсутності такої шкоди.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; скасування повідомлення про підозру; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Наведені обставини на думку слідчого судді свідчать про передчасність та необґрунтованість постанови старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 12.10.2025, про відмову у визнанні потерпілими під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України, а тому скарга ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова скасуванню.

Беручи до уваги вказані обставини слідчий суддя вважає за необхідне зобов`язати старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілих від 09.10.2025.

Поряд з цим, розглядаючи скарги цієї категорії, слід зважати на те, що відповідно до ч.5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійними у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Таким чином, оскільки обрання виду процесуального реагування на клопотання є дискреційними повноваженнями слідчого, які він здійснює з урахуванням обсягу відомостей про досудове розслідування, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого вручити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пам`ятку потерпілого.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статей,22,26,220,221,303,306,309,372 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 від 12.10.2025 про відмову у визнанні потерпілими під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Зобов`язати старшого слідчого Четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові, ОСОБА_5 або іншого слідчого, який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000090 від 09.07.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України повторно розглянути клопотання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про залучення до провадження як потерпілих від 09.10.2025.

У задоволенні решти вимог скарги відмовити.

Матеріали кримінального провадження № 0000090 від 09.07.2024 повернути Четвертому слідчому відділу (з дислокацією у м. Тернополі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Львові.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1