ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 568/1971/25

Провадження № 1-кп/568/149/25

"26" листопада 2025 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

Суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у спрощеному провадженні обвинувальний акт у кримінальному провадженні 0000097 (від 15.10.2025 р.) по обвинуваченню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Слов`янськ, Донецька область, житель АДРЕСА_1 , із середньою освітою, неодружений, несудимий,у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України

ВСТАНОВИВ:

14.10.2025 р. близько 16:30 год. ОСОБА_3 перебуваючи біля залізничного переїзду у м. Радивилів, Дубенський район, Рівненська область, усвідомлюючи і оцінюючи свої дії, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень, з особистих мотивів, наніс ОСОБА_4 два удари рукою зжатою в кулак в область щелепи зліва та в область правого ока, у результаті чого, заподіяв останньому легкі тілесні ушкодження у вигляді: забою нижньої щелепи зліва, забою навколоорбітальної ділянки справа.

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_3 кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Вищезазначені обставини, які встановлені органом досудового розслідування, у відповідності до ч. 2 ст. 382 КПК України, судом не досліджувались з огляду на те, що такі обставини не оспорюються учасниками судового провадження.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про розгляд обвинувального акту у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Підозрюваний в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , надав письмову заяву, відповідно до якої він беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження, ознайомлений з обмеженнями права апеляційного оскарження вироку, передбаченими ч. 2 ст. 302 КПК України. У своїй заяві вказав також, що не заперечує проти застосування відносно нього покарання у виді штрафу в межах санкції статті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 є кримінальним проступком.

Відповідно до ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Сторони кримінального провадження, відповідно до вимог ч. 2 ст. 381 КПК України, в судове засідання не викликалися.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, знайшла своє підтвердження та доведена повністю.

Згідно ч. 2 ст. 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

При визначенні обвинуваченому міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинене ним правопорушення, передбачене ч.1 ст. 125 КК України є кримінальним проступком, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, характеризується посередньо.

У відповідності до ст. 66 КК України в якості обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

У відповідності до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлені.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України, а саме: штраф.

Суд вважає, що таке покарання відповідатиме тяжкості правопорушення та не буде становити надмірний тягар для обвинуваченого та відповідатиме справедливому балансу між загальними інтересами суспільства вимогам захисту основоположних прав особи.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні та речові докази відсутні.

Цивільний позов не заявлено.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

На підставі викладеного та відповідно до ст.ст. 370, 373, 374, 381, 382, 394 КПК України, ст.ст. 12, 53, 358 КК України, суд

УХВАЛИВ

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 гривень.

На вирок суду може бути подано апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів з дня оголошення вироку.

На підставі ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Суддя ОСОБА_1