УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 638/7043/25

провадження № 51-3966 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо нього,

встановив:

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 05 червня 2025 року апеляційну скаргу прокурора задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду м. Харкова від 07 травня 2025 року про вирішення питання, пов`язаного із приведенням вироку у відповідність до вимог Закону скасовано частково та винесено нову ухвалу, якою постановлено вважати ОСОБА_4 засудженим вироком Ленінського районного суду м. Полтави від 12 червня 2024 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 357 КК України, до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки. Виключено з вказаного вироку посилання на ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України,

п. п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 72 КК України, шляхом часткового складання покарань, призначених за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від

06 вересня 2023 року та вироком Ленінського районного суду м. Полтави від

12 червня 2024 року, визначено ОСОБА_4 до відбування остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 2 місяці. В решті ухвалу суду першої інстанції залишено без змін.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга засудженого зі змісту якої вбачається, що він не погоджується з вказаним судовим рішенням.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, долучену копію судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.

Відповідно до ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, право на доступ до Верховного Суду не є абсолютним і підлягає дозволеним обмеженням, зокрема, щодо кола судових рішень, які можуть бути переглянуті у касаційному порядку. Такі обмеження не шкодять самій суті права доступу до суду, переслідують легітимну мету - ефективний розгляд касаційним судом лише справ відповідного рівня значущості, а також обґрунтовані пропорційністю між застосованими засобами та поставленою метою.

Як убачається зі змісту касаційної скарги та доданої до неї копії судового рішення, предметом оскарження у даному провадженні є ухвала апеляційного суду, що стосується вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України), тобто питань передбачених Розділом VIII КПК України «Виконання судових рішень», порядок розгляду яких регламентується приписами статті 539 цього Кодексу.

Разом із тим, за змістом ч. 6 ст. 539 КПК України право на оскарження ухвали суду про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, обмежується можливістю її перегляду в апеляційному порядку, в той час як касаційний порядок оскарження такої ухвали кримінальним процесуальним законом не передбачений.

Відповідно до ч. 2 ст. 424 КПК України у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції, якщо вони перешкоджають подальшому кримінальному провадженню.

Згідно з п. 10 ч. 1 ст. 3 КПК України кримінальним провадженням є досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

З огляду на те, що вирішення судом питань, зазначених у ст. 537 КПК України, у тому числі, що стосуються вирішення інших питань про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку (п. 14 ч. 1 ст. 537 КПК України), належить до процесуальних дій, які безпосередньо не пов`язані із вчиненням особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, натомість стосується виключно порядку виконання вироку, ухваленого за результатами кримінального провадження, який набрав законної сили, тому відповідні ухвали місцевого й апеляційного судів не перешкоджають кримінальному провадженню та не можуть бути оскарженні у касаційному порядку на підставі ч. 2 ст. 424 КПК України.

Таким чином, вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, не відноситься до стадій кримінального провадження, а тому ухвали суду першої інстанції про вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, після їх перегляду в апеляційному порядку, а також ухвали суду апеляційної інстанції за результатами такого перегляду не підлягають касаційному оскарженню.

Така позиція узгоджується з правовим висновком викладеним в постанові об'єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від

18 березня 2019 року (справа № 756/9514/15-к, провадження № 51-115 кмо 17).

Твердження апеляційного суду в резолютивній частині оскаржуваної ухвали про можливість її оскарження в касаційному порядку є помилковим.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга подана на судові рішення, які не підлягають оскарженню в касаційному порядку.

Керуючись п. 1 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_4 на ухвалу Харківського апеляційного суду від 05 червня 2025 року щодо нього.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3