Провадження № 1-кп/161/1428/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 10 грудня 2025 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000178 від 07.03.2025 року, про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Буськ, Львівської області, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 06.03.2025, о 13 годині 30 хвилин, діючи умисно, усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, для власного вживання, без мети збуту, у невстановленої досудовим розслідуванням особи, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, у великих розмірах, через Телеграм-бот «Cl_On (основа)», за грошові кошти у сумі 1553 гривні, які перерахував на банківську картку емітовану АТ «А-банк» № НОМЕР_2 .

У подальшому, того ж дня, ОСОБА_4 , перебуваючи за координатами 50.728223, 25.472034, які розташовані у лісосмузі, що поблизу с. Лище, Луцького району, Волинської області, та які отримав від невстановленої досудовим розслідування особи, відшукав зіп-пакет з вмістом особливо небезпечної психотропної речовини PVP, обіг якої заборонено, у великих розмірах, без мети збуту, який у подальшому зберігаючи при собі, переніс до автомобіля марки «Volkswagen», державний номерний знак НОМЕР_3 , де помістив вищевказаний пакет під водійське сидіння даного автомобіля.

Після цього, без розриву в часі, останній почав рух даним автомобілем, продовжуючи зберігати особливо небезпечну психотропну речовину PVP, обіг якої заборонено, у великих розмірах, без мети збуту, та перевіз її за координатами 50.728223, 25.472034, які розташовані у лісосмузі, що поблизу с. Лище, Луцького району, Волинської області, де був зупинений працівниками поліції, та у якого в ході огляду місця події виявлення та вилучення вищевказану особливо небезпечну психотропну речовину - PVP, обіг якої заборонено, у великих розмірах, масою 1,9172 г, тобто зберігав її до 18 години 06 хвилин, 06.03.2025.

Відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/103-24/3193-НЗПРАП від 19 березня 2025 року, надана на дослідження речовина містить у своєму складі психотропну речовину PVP, масою 1,9172 г, що відповідно до Таблиці № 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000, є психотропною речовиною у великому розмірі.

Таким чином, ОСОБА_4 інкримінується незаконне придбання, зберігання та перевезення психотропної речовини без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, тобто вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю та не оспорюючи фактичних обставин, місця та часу події, про які зазначено в обвинувальному акті, показав, що дійсно вчинив дане кримінальне правопорушення. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Суд, у відповідності до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження зміст обставин, викладених в обвинувальному акті, які ніким не оспорюються, не маючи сумніву у добровільності їх позицій, а також роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні та перевезенні психотропної речовини без мети збуту, якщо предметом таких дій були психотропні речовини у великих розмірах, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість, у вчиненому щиро розкаявся, раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, має постійне місце проживання та реєстрації, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, є діючим військовослужбовцем.

На підставі викладеного, враховуючи обставини вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст. 50 КК України, обираючи серед альтернативних видів покарань, передбачених санкцією закону, за яким визнав ОСОБА_4 винуватим, вважає за необхідне призначити останньому покарання у виді позбавлення волі ближче до мінімальної межі.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальний правопорушень.

Разом з тим, враховуючи конкретні обставини справи, а саме повне визнання вини, щире каяття у вчиненому, суд вважає за можливе звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання із випробуванням на підставі ст.75 КК України, встановивши при цьому іспитовий строк, із покладенням на неї обов`язків, передбачених ч.1 ст.76 КК України.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до вимог ст. 174 КПК України.

Судові витрати, згідно ст.124 КПК України, що підтверджені документально, покласти на обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 Кримінального процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробовуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік, не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На час перебування ОСОБА_4 на військовій службі нагляд за останнім здійснювати командиру військової частини, в якій обвинувачений проходить військову службу, а у разі його звільнення з військової служби, контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації.

У разі звільнення з військової частини, зобов`язати ОСОБА_4 , згідно з ч.1 ст.76 КК України, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися в уповноважений орган з питань пробації для реєстрації.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Iphone X», чорного кольору, із чохлом чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , із сім-картою НОМЕР_5 повернути законному володільцю ОСОБА_4

- кристалічну речовину ьілого кольору, що містить у своєму складі психотропну речовину PVP, масою 1,9172 г, змиви із зіп пакету та зіп пакет із вмістом кристалічної речовини - знищити;

Арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 10.03.2025 на речі та предмети, скасувати.

Стягнути із обвинуваченого ОСОБА_4 судові витрати за проведення експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин їх аналогів та прекурсорів №СЕ-19/103-25/3193-НЗПРАП від 19.03.2025 року в сумі 1591 (одна тисяча п`ятсот дев`яносто одну) гривню 80 (вісімдесят) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1