ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073 від 20.01.2026 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

встановила:

до Фастівського міськрайонного суду Київської області, надійшло клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні за №0000073 від 20.01.2026 року про арешт транспортного засобу автомобіля марки «Peugeot», моделі «308», сірого кольору, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який виявлено та вилучено 20.01.2026 року в ході огляду місця події на автомобільній дорозі за адресою: Київська область, Фастівський район, м.Боярка, вул. Хрещатик, власником якого відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу є ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає про те, що у провадженні Фастівського РУП ГУ НП в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000073 від 20.01.2026 року.

З матеріалів клопотання вбачається, що 20.01.2026 року о 08 год. 40 хв. водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (твереза), керуючи автомобілем марки «Peugeot», д.н.з. НОМЕР_2 , рухаючись по автодорозі вул. Хрещатик у межах м.Боярка Фастівського району Київської області, в правій смузі для руху в напрямку вул. М.Грушевського, де біля будинку 15 здійснила наїзд на пішохода ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебігав дорогу у невстановленому для цього місці з ліва на право відносно напрямку руху даного транспортного засобу, і вибіг із-за автомобіля, який стояв нерухомо у лівій смузі руху перед залізничним переїздом.

Внаслідок ДТП, пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому правої ноги, у зв`язку з чим був доставлений до КОДЛ.

Так, 20.01.2026 року в ході огляду місця дорожньо-транспортної пригоди вилучено автомобіль марки «Peugeot», моделі «308», сірого кольору, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщено на майданчик тимчасового утримання вилучених транспортних засобів, який розміщено за адресою: Київська область, Фастівський район, с. Борисів, вул. Боженка, 23.

Постановою слідчого від 20.01.2026 року вищевказаний автомобіль визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, з метою забезпечення подальшого повного, всебічного та об`єктивного розслідування вказаного кримінального провадження, з`ясування об`єктивної істини по справі, збереження предметів та речей, що визнані речовими доказами, орган досудового розслідування та процесуальний керівник вважають за необхідне накласти арешт на вищевказаний речовий доказ, вилучений 20.01.2026 року.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та просив суд його задовольнити, зазначив, що на даний час відсутні відомості про проведення необхідних під час досудового розслідування судових експертиз відносно тимчасово вилученого автомобіля.

Власника майна ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечував щодо задоволення даного клопотання, оскільки всі експертизи проведено.

Вивчивши клопотання про арешт майна та заслухавши думку сторін, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положення даної норми КПК України узгоджуються із ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна допускається з метою зокрема забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за фактом вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, фактичні обставини кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту, зазначеного в клопотанні прокурора майна, а саме: автомобіля марки «Peugeot», моделі «308», сірого кольору, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , який був вилучений 20.01.2026 року на автомобільній дорозі за адресою: Київська область, Фастівський район, м.Боярка, вул. Хрещатик.

Так, слідчим суддею з матеріалів клопотання встановлено, що вказане майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, а накладення арешту на вказане майно є необхідним з метою забезпечення збереження речових доказів та можливості проведення відповідного експертного дослідження.

Разом з тим, слідчий суддя не знаходить у висновках прокурора при зверненні з клопотанням про накладення арешту на майно порушень вимог КПК України та чогось очевидно необґрунтованого та безпідставного.

Підстав сумніватися в співмірності такого обмеження права власності завданням кримінального провадження у слідчого судді не виникає.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, слідчим суддею не встановлено.

Керуючись вимогами ст.ст. 131, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалила:

Клопотання прокурора Фастівської окружної прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000073, задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Peugeot», моделі «308», сірого кольору, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , вилучений 20.01.2026 року на автомобільній дорозі за адресою: Київська область, Фастівський район, м.Боярка, вул. Хрещатик.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль, щодо збереження речового доказу, а саме: автомобіля марки «Peugeot», моделі «308», сірого кольору, 2010 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу належить ОСОБА_4 , вилучений 20.01.2026 року на автомобільній дорозі за адресою: Київська область, Фастівський район, м.Боярка, вул. Хрещатик, покласти на процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000073.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу суду постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законних представників, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутніми при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1