Справа № 761/1862/26
Провадження № 1-кс/761/2516/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2026 року м.Київ

слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000056, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування від 21.01.2025 року, -

В С Т А Н О В И В :

23 січня 2026 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшло клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000056, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування від 21.01.2025 року, вилучене в ході проведення обшуку 20.01.2025, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 12Pro», білого кольору з sim-картою мобільного оператора «Vodafone», НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

В обґрунтування клопотання прокурор зазначає, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 258 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , не пізніше грудня 2024-го року, усвідомлюючи власні можливості та потенціал щодо здійснення підвищеного злочинного впливу із врахуванням особистих якостей, визначивши подальше вчинення злочинів, як основне джерело для здобуття коштів та матеріальних благ для свого існування, здобуття авторитету серед кола осіб злочинного світу, діючи з корисливих спонукань, з метою особистого збагачення шляхом скоєння умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності та насильницьких злочинів, що вимагає ретельної та довготривалої підготовки, залучення інших осіб з відведеними їм злочинними функціями, в тому числі спрямованими на досягнення вказаних корисливих мотивів, шляхом реалізації досягнення кінцевої мети вчинення злочинів, створив, керував та приймав участь у злочинній організації, вчинивши вказані вище злочини за наступних обставин. Так, ОСОБА_5 , раніше неодноразово відбуваючи покарання за вчинення тяжких злочинів, маючи широке коло амбіцій, матеріальних потреб та бажань, які неможливо задовольнити займаючись законною діяльністю, вирішив створити стійке, злочинне ієрархічне об`єднання, керівнитво яким залишив за собою. Визначившись з напрямками протиправної діяльності, поклавши на себе функції організатора та керівника злочинної організації, у точно не встановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше грудня 2024-го року, у невстановленому досудовим розслідуванням місці розробив злочинний план протиправної діяльності, який в подальшому був доведений до всіх її учасників з розподілом ролей та функціональних обов`язків. Відповідно до розробленого ОСОБА_5 злочинного плану основним напрямком протиправної діяльності очолюваної ним злочинної організації мала стати вимагання у осіб грошових коштів, чи іншого рухомого/нерухомого майна у великих розмірах, з погрозою заподіяння значної фізичної та моральної шкоди. При цьому, ОСОБА_5 особисто підібрав учасників злочинної організації, забезпечуючи при цьому її стійкість, керованість, дисципліну і тривалість запланованих ним злочинних дій. Для відбору кандидатів ОСОБА_5 враховував їх особисті якості - схильність до вчинення насильницьких злочинів, набуті ними навички під час скоєння аналогічних злочинів у минулому, умови та спосіб їх життя, здатність до підпорядкування, тощо. Так, ОСОБА_5 , з метою вчинення умисних тяжких та особливо тяжких злочинів проти власності, переслідуючи на меті особисте збагачення, створив та керував діями злочинної організації до складу якої, окрім нього, увійшли: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також інші невстановлені на даний час досудовим розслідуванням особи у невстановленій досудовим розслідуванням кількості, що приймали участь у злочинній організації та у запланованих та скоюваних нею злочинах. Вищевказані особи попередньо, умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх дій, за попередньою змовою зорганізувавшись у внутрішньо і зовнішньо стійке ієрархічне об`єднання, метою діяльності якого є вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, що вимагає ретельної, довготривалої підготовки, усвідомлюючи при цьому єдиний план злочинних дій, відомий усім учасникам, з розподілом функцій кожного учасника злочинної організації, маючи єдині наміри щодо вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, підтримуючи між собою міцні внутрішні зв`язки, встановили чіткі правила поведінки в середині ієрархічного злочинного угрупування, визнавши лідерство та авторитет ОСОБА_5 , як керівника злочинного об`єднання та свідомо виконували всі його вказівки.

20.01.2026 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2025 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_9 .

20.01.2026 речі, вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025.

Відтак, з метою забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні виникає необхідність здійснення його арешту відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України.

Прокурор, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання не прибув. Разом з тим, до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява останнього про проведення судового засідання без його участі.

Власник майна, будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання не прибув.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ст.ст. 131, 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Положеннями ч.2 ст. 170 КПК України визначено, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч.3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Так, суд встановив, що Головним слідчим управлінням Служби безпеки України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України, та за підозрою ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 189 КК України та за ознаками вчинення кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України, ч. 1 ст. 258 КК України.

20.01.2026 на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 26.12.2025 проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , що на праві власності належить ОСОБА_9 .

20.01.2026 речі, вилучені за адресою: АДРЕСА_2 , визнані речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000056 від 21.01.2025.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи правову кваліфікацію кримінального правопорушення, за обставинами вчинення якого розслідується кримінальне провадження та в межах якого подано дане клопотання, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження вилученого майна, яке відповідає ознакам речових доказів згідно ст. 98 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що наявні достатні підстави для арешту вказаного майна.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98, 131-132, 170-173, 309-310, 392-393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора другого відділу управління організації і процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях органів безпеки Департаменту нагляду за додержанням законів органами безпеки Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000056, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування від 21.01.2025 року - задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене в ході проведення обшуку 20.01.2025, за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: мобільний телефон марки «iPhone 12Pro», білого кольору з sim-картою мобільного оператора «Vodafone», НОМЕР_1 , IMEI 1: НОМЕР_2 , IMEI 2: НОМЕР_3 .

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1