ВИРОК

Іменем України

№ 384/201/25

№пр. 1-кп/384/48/2025

19 вересня 2025 рокус-ще Вільшанка

Вільшанський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у с-щі Вільшанка Кіровоградської області кримінальне провадження, що зареєстроване в ЄРДР 25.10.2024 року за №0009368 про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гута, Ратнівського району, Волинської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, на утриманні малолітніх дітей немає, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходить військову службу за призовом під час мобілізації на посаді номер обслуги 1 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.407 КК України;

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з боку захисту: обвинуваченого ОСОБА_3 , захисника-адвоката ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

Вказані кримінальні правопорушення вчинено за таких обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 100 від 07.04.2024 солдата ОСОБА_3 з 07.04.2024 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 , постановлено на всі види забезпечення, а також визнано таким, що справи та посаду навідника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону, військової частини НОМЕР_2 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків. Таким чином, з моменту зарахування 07.04.2024 до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_3 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 07.04.2024, приступив до виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Проходячи військову службу на посаді навідника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець відповідно до ст.ст.11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Згідно зі ст.ст. 2, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 , також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття. Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно з указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 09.05.2025, відповідно до указу Президента України ОСОБА_7 № 4220-ІХ від 15.01.2025. Зважаючи на викладене, 01.07.2024, будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді навідника 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 2 механізованої роти механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 , діючи умисно в порушення вимог ст.ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , в умовах воєнного стану та ухиляється від проходження військової служби по 07.11.2024, перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

Крім того, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 53 від 27.11.2024 солдата ОСОБА_3 з 27.11.2024 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , постановлено на всі види забезпечення, а також визнано таким, що справи та посаду номера обслуги 1 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків. Таким чином, з моменту зарахування 27.11.2024 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, 27.11.2024, приступив до виконання військового обов`язку - проходження військової служби. Так, відповідно до п.п. 1-3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника). Проходячи військову службу на посаді номера обслуги 1 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдат ОСОБА_3 , як військовослужбовець відповідно до ст.ст. 11, 16-17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України був зобов`язаний, зокрема, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів (начальників); постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку та майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, а також спеціальні обов`язки; бездоганно і неухильно додержуватися порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України; усвідомлювати та свідомо ставитися до виконання свого військового обов`язку; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Згідно зі ст.ст. 2, 127-128, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України солдат ОСОБА_3 , також був зобов`язаний, зокрема, захищати Вітчизну, незалежність та територіальну цілісність України; точно та вчасно виконувати покладені на нього обов`язки і поставлені йому завдання; зразково виконувати свої службові обов`язки; додержуватися військової дисципліни; своєчасно доповідати командирові відділення про захворювання, надзвичайні події та факти порушення військової дисципліни; неухильно виконувати розпорядок дня військової частини; точно, вчасно та сумлінно виконувати накази командирів (начальників); у разі потреби відлучитися питати дозволу в командира відділення, а після повернення доповідати йому про прибуття. Відповідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Згідно з указом Президента України ОСОБА_7 № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, який в подальшому неодноразово продовжено, востаннє до 09.05.2025, відповідно до указу Президента України ОСОБА_7 № 4220-ІХ від 15.01.2025. Зважаючи на викладене, ОСОБА_3 , 28.03.2025 року будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за призовом під час мобілізації та перебуваючи на посаді номера обслуги 1 самохідного артилерійського взводу 1 самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно та повторно в порушення вимог ст. ст. 2, 11, 16-17, 127-128, 130Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, самовільно залишив розташування підрозділу військової частини НОМЕР_1 , за адресою: АДРЕСА_4 , в умовах воєнного стану та ухиляється від проходження військової служби по теперішній час, перебуваючи в різних місцях, використовуючи виниклий у зв`язку з цим вільний час на власний розсуд, що не пов`язано з виконанням його обов`язків з військової служби.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України визнав повністю та підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. У скоєному щиро кається, просить суд його суворо не карати та зазначає що в подальшому такого ніколи не повториться.

Обвинуваченому ОСОБА_3 та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть обвинувачення та обставини справи. Як показав ОСОБА_3 у судовому засіданні дає покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні кримінальних правопорушень. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у справі суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення кримінальних правопорушень та його кваліфікацію, вказані в обвинувальному акті.

Таким чином, обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 відповідно до обвинувального акту визнається судом доведеним, воно ніким не оспорюється. У зв`язку з цим суд, розглядаючи справу в межах висунутого обвинувачення, кваліфікує дії ОСОБА_3 за ч.5 ст.407 КК України, оскільки він вчинив самовільне залишення військової частини без поважних причин тривалістю понад три доби, вчинене військовослужбовцем в умовах воєнного стану, вчинене повторно.

Обираючи обвинуваченому покарання суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 скоїв діяння, передбачені ч. 5 ст. 407 КК України, які є тяжкими злочинами.

Характеризуючи ОСОБА_3 суд враховує службову характеристику, відповідно до якої він характеризується негативно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд вважає щире каяття у вчиненому та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 суд вважає вчинення злочину особою повторно.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі на строк, необхідний для можливого перевиховання обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, що цілком відповідає тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, оскільки обвинувачений характеризується посередньо, вчинив злочин повторно, що свідчить про те, що він не бажає стати на шлях виправлення та належних висновків для себе не зробив, а тому суд вважає що його виправлення можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що даний вид покарання буде достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень обвинуваченим ОСОБА_3 .

Цивільний позов по справі не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

З метою уникнення ризику переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від органів досудового розслідування та суду, а також з метою забезпечення виконання рішення суду, враховуючи те, що обвинувачений немає міцних соціальних зв`язків, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України і призначити йому покарання 5 років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу продовжити ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але не довше ніж на 60 днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 відраховувати з моменту взяття під варту, а саме з 24.04.2025 року.

На вирок може бути подана апеляція до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Вільшанський районний суд Кіровоградської області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя: