01.12.2025 Справа № 756/1395/24
Унікальний № 756/1395/24
Провадження № 1-кп/756/673/25
УХВАЛА

01 грудня 2025 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

обвинуваченої - ОСОБА_3 ,

прокурора - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

під час судового засідання у кримінальному провадженні № 0003214 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з середньою освітою, неодруженого, офіційно не працевлаштованої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, посилаючись на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, на існування ризиків у кримінальному провадженні, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачена ОСОБА_3 і її захисник заперечили проти продовження тримання під вартою, просили пом`якшити обвинуваченій запобіжний захід, зокрема визначити їй заставу. Зокрема захисник зазначив, що обвинувачена має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, заявлені прокурором ризики не доведені, у прокурора відсутні достатні докази винуватості обвинуваченої.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, яке кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 1 ст. 115 КК України.

Обвинувачена була затримана 14.09.2023 р.

16.09.2023 ухвалою слідчого судді до обвинуваченої застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя виходив із наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

Після цього запобіжний захід неодноразово продовжувався, з 09.01.2024 року справа перебуває в суді, востаннє запобіжний захід продовжений до 05.12.2025 р.

ОСОБА_3 висунуте обвинувачення у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи. При цьому, суд не вирішує питання доведеності винуватості, не надає оцінку доказам на підтвердження або спростування фактичних обставин.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченої, суд приймає до уваги, що вона має зареєстроване місце проживання, однак фактично до затримання проживала за іншою адресою, не працевлаштована, неодружена, раніше не судима, за місцем проживання характеризується негативно, як особа, яка зловживає алкоголем.

Водночас, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти життя особи, за що передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років.

Виходячи із тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_3 , його наслідків, у сукупності із наведеними даними про її особистість, суд вважає, тим не менш наявним ризик, що обвинувачена перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання її винуватою, може переховуватися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Суд приходить до висновку про доведеність прокурором того, що існуючий ризик переховування не зменшився, розгляд справи не завершено, застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишається виправданим і обґрунтованим виходячи із встановлених ризиків, тяжкості обвинувачення, і особи обвинуваченої.

Водночас, розглядаючи можливість застосування альтернативних більш м`яких запобіжних заходів, суд зазначає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названому вище ризику, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, порука, застава, домашній арешт, не є достатніми для гарантування поведінки обвинуваченої виходячи із встановлених судом ризиків, тяжкості кримінального правопорушення і його наслідків. Крім того, оскільки кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_3 пов`язане з насильством проти життя людини, суд вважає обґрунтованим на цьому етапі не визначати розмір застави, як альтернативний запобіжний захід.

З огляду на встановлені ризики, які не перестали існувати, на обґрунтованість підозри, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, суд вважає що клопотання прокурора слід задовольнити. Досягнення завдань у даному кримінальному провадженні виправдовує подальше втручання у право обвинуваченого на свободу, і тримання її під вартою на цій стадії розгляду справи, є єдиним запобіжним заходом, що зможе гарантувати виконання обвинуваченою її процесуальних обов`язків в ході судового розгляду, а також запобігати спробам переховуватися від суду.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 369, 372, 392 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 29 січня 2026 року включно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Суддя ОСОБА_1