СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кс/759/6328/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Святошинського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого в ОВС ГСУ НП України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, -

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва 02.10.2025 надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого в ОВС ГСУ НП України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Скарга обґрунтована тим, ГСУ НП України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001274 від 21.06.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст.190, ч.4 ст.321, ч.3 ст.229 КК України.

На підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 18.07.2025 року (справа № 759/15908/25, провадження №1-кс/759/4417/25), 31.07.2025 проведено обшук транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, пр. Соборності, будинок № 17, ЖК «Комфорт Таун», в ході якого вилучено майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_4 , а саме: транспортний засіб марки «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього.

Моніторингом сайту Судова влада України, представнику власника майна стало відомо, що ухвала про арешт майна, вилученого під час обшуку транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, пр. Соборності, будинок №17, ЖК «Комфорт Таун», відсутня.

З огляду на вищезазначене, майно, вилучене під час проведення обшуку транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, пр. Соборності, будинок № 17, ЖК «Комфорт Таун», а саме: транспортний засіб марки «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього, має бути повернуто володільцю, так як відсутня правова підстава його утримання.

Представник власника майна у судовому засіданні скаргу підтримав з підстав, викладених у ній, та просив задовольнити.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав до суду письмові заперечення та просив розглядати скаргу за його відсутності.

Слідчий суддя, вислухавши представника власника майна, дослідивши матеріали скарги із додатками, письмові заперечення, дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, зокрема, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК передбачено, що на досудовому провадженні, серед іншого, може бути оскаржена бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173 цього Кодексу.

За загальним правилом, статус тимчасового вилученого майно набуває з моменту фактичного позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких воно перебуває, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися ним до вирішення питання про арешт майна або його повернення (ч. 1 ст. 167 КПК України).

Відповідно до ч.5 ст.171 КПК України у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснених на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої ст.235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Під час судового розгляду встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_5 від 18.07.2025 у справі №759/15908/25 31.07.2025 проведено обшук транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, пр. Соборності, будинок № 17, ЖК «Комфорт Таун», в ході якого вилучено майно, яке перебувало у володінні ОСОБА_4 , а саме: транспортний засіб марки «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього.

Також встановлено, що під час обшуку, проведеного 31.07.2025 у період часу з 10 год. 15 хв. по 10 год. 35 хв. речей та документів, які мають значення для кримінального провадження виявлено не було.

До того ж, у матеріалах справи відсутні докази того, що вказаний транспортний засіб був знаряддям вчинення кримінального правопорушення, містить на собі його сліди або інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, станом на день розгляду скарги арешт на тимчасово вилучене майно не накладався.

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Згідно з положеннями ст.ст. 7, 8 КПК України до загальних засад кримінального провадження відноситься, зокрема, недоторканність житла чи іншого володіння особи, недоторканість права власності. Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Слідчий суддя бере до уваги, що метою проведення обшуку є виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб (ч. 1 ст. 234 КПК України). Ухвала про обшук є юридичною підставою відшукання та вилучення речей і документів, які мають значення для досудового розслідування (п. 5 ч. 5 ст. 234 КПК України).

Водночас, ухвала про обшук житла чи іншого володіння особи не може бути підставою подальшого зберігання правоохоронним органами вилученого майна, навіть, якщо воно має значення для досудового розслідування і входить до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Положення КПК України неоднозначно регулюють питання кримінального провадження в аспекті необхідності накладення арешту на майно, щодо якого надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку.

Відсутність правової визначеності, що є елементом принципу верховенства права, підтверджується відсутністю єдиної правозастосовчої практики судами та наукових підходів щодо правового статусу майна, вилученого в ході обшуку.

Позиція у судовій практиці полягає в тому, що усе майно, вилучене під час обшуку, має статус тимчасово вилученого майна безвідносно того чи надавався слідчим суддею дозвіл на його вилучення. З метою ж недопущення необґрунтованого обмеження права власності особи під час кримінального провадження законодавцем визначений строк, у межах якого слідчий/прокурор зобов`язані звернутись із клопотанням про його арешт. Або ж у іншому випадку якнайшвидше повернути таке майно власнику. А вже потім за наслідком арешту майна на підставі судового рішення правовий режим вилученого майна із режиму «тимчасово вилучене майно» трансформується у «арештоване майно» із відповідною правовою підставою, визначеною частиною другою статтею 170 КПК України (як речовий доказ, предмет спеціальної конфіскації, конфіскації або майно, що може бути предметом відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення). Така позиція викладена, зокрема, в ухвалах АП ВАКС від 04.08.2022 у справі № 991/2493/22, від 23.01.2023 у справі № 991/6694/22.

Слідчий суддя бере до уваги, що ч. 6 ст. 9 КПК України визначає, що у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені ч. 1 ст. 7 цього Кодексу.

Відповідно до статті 16 КПК України обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Слідчий суддя, керуючись ч.6 ст. 9 КПК України та загальними засадами кримінального провадження, приходить висновку, що ухвала слідчого судді про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи з підстав, зазначених у клопотанні прокурора, слідчого, надає право проникнути до житла чи іншого володіння особи лише один раз. Натомість, тимчасове позбавлення за ухвалою слідчого судді права на відчуження, розпорядження та/або користування майном можливе внаслідок арешту майна як заходу забезпечення кримінального провадження (ч.1 ст. 170 КПК України).

Отже, норми КПК України передбачають єдиний вид судового рішення, спрямованого на обмеження права власності особи під час досудового розслідування, - ухвалу про арешт майна (ч.5 ст. 173 КПК України).

За таких обставин, слідчий суддя зазначає, що вилучене майно, що належить до переліку речей, дозвіл на відшукання яких прямо надано в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, підлягають якнайшвидшому поверненню власнику майна, якщо після їх відшукування не вирішено питання про арешт майна.

Відповідно до вимог КПК України обмеження прав власника щодо належного йому майна можуть мати місце у зв`язку з тим, що відповідні речі містять відомості, які мають значення для кримінального провадження. Відповідні обмеження мають бути розумними і співмірними з огляду на завдання кримінального провадження.

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя встановив недотримання органом досудового розслідування у даному випадку розумного строку утримання майна, оскільки питання арешту цього майна не вирішувалось, а відтак, скарга підлягає задоволенню, а тимчасово вилучене майно повинно бути негайно повернуто його власнику з метою недопущення порушення права вільного володіння та розпорядження власністю.

Доводи слідчого, викладені у письмових запереченнях, висновки слідчого судді не спростовують.

Керуючись ст.ст. 167,169, 170-174, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 , на бездіяльність слідчого в ОВС ГСУ НП України, що полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - задовольнити.

Зобов`язати слідчого ГСУ НП України ОСОБА_6 , яким здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001274 від 21.06.2024, повернути тимчасово вилучене майно, яке було вилучене під час проведення обшуку транспортного засобу марки «HYUNDAI ELANTRA» д.н.з. НОМЕР_1 за адресою: м. Київ, пр. Соборності, будинок № 17, ЖК «Комфорт Таун», а саме: транспортний засіб марки «HYUNDAI ELANTRA», д.н.з. НОМЕР_1 та ключі від нього - законному власнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1