Справа № 645/7161/25
Провадження № 1-кс/645/1641/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2025 року Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

представника заявника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001351, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, -

в с т а н о в и в :

До Немишлянського районного суду міста Харкова надійшло вказане клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , у якому останній просить суд скасувати арешт майна накладений 15.10.2025 ухвалою слідчого судді Немишлянського районного суду м. Харкова (справа №645/7161/25, провадження №1-кс/645/1382/25) на мобільні телефони, вилучені 08.10.2025 у ОСОБА_5 , а саме: мобільні телефони ТМ «iPhone11» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та TM «IPhpne12 Pro» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 .

В обґрунтування представник посилається на те, що ухвалою слідчого судді Немишлянського районного суду м. Харкова від 15.10.2025 у справі №645/7161/25 задоволено клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова та накладено арешт (позбавлення права користування, відчуження та розпорядження) на мобільні телефони ТМ «iPhone11» IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 та TM «IPhpne12 Pro» IMEI1: НОМЕР_3 , IMEI2: НОМЕР_4 , які на праві приватної власності належать ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно із мотивувальною частиною ухвали слідчого судді арешт на мобільні телефони ОСОБА_5 накладений з метою забезпечення збереження речових доказів. Мобільні телефони, які належать ОСОБА_5 вилучені 08.10.2025 співробітниками ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області під час проведення огляду місця події приміщення відділення №454 АТ «АБанк», яке розташовано за адресою: м. Харків, вул. Петра Григоренка, 3. Станом на дату звернення із клопотанням про скасування арешту майна повідомлення про підозру ОСОБА_6 у спосіб передбачений кримінальним процесуальним законом не вручено. Разом із тим, 02.12.2025 ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова (справа №202/10593/25, провадження №2/645/4015/25) відкрито провадження у цивільній справі за позовом АТ «Акцент Банк» до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 4 244 844, 48 гривень. В якості додатку до цивільного позову представником АТ «Акцент Банк» долучено акт службового розслідування за фактом виявлення недостачі грошових коштів у касі відділення А454 №8540 від 23.10.2025 з описової частини якого вбачається, що під час службового розслідування працівники АТ «Акцент Банк» мали можливість доступу до мобільних телефонів вилучених слідчим та на які слідчим суддею накладено арешт, на що вказує зазначення в службовому розслідуванні: «… При цьому, на смартфоні касира ОСОБА_5 та смартфоні отримувача грошових коштів, відображено час, що збігається з датою та часом проведення видачі (12:44 та 12:45)…». Зазначене, на думку ОСОБА_5 свідчить про те, що відомості з її мобільних телефонів, на які у кримінальному провадженні слідчим суддею накладено арешт, фактично використовуються, з метою здобуття доказів у цивільній справі за позовом АТ «Акцент Банк». Крім того, зазначене свідчить про те, що під час застосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на мобільні телефони ОСОБА_5 відбувається порушення основоположних прав і свобод останньої, оскільки слідчим, в розпорядженні якого, починаючи з 08.10.2025 перебувають мобільні телефони ОСОБА_5 , без дотримання встановленої законом процедури фактично розголошуються для третіх осіб відомості про особисте спілкування та приватне життя ОСОБА_5 . Таким чином, подальше застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, фактично позбавляє ОСОБА_5 можливості перш за все відстоювати свої права в межах цивільної справи за позовом АТ «Акцент Банк» до неї про відшкодування матеріальної шкоди шляхом використання інформації, яка міститься в належних їй мобільних телефонах, що не відповідає критеріям розумності та співрозмірності обмеження права власності про які неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини.

В судовому засіданні представник власника майна ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 подане клопотання підтримав в повному обсязі, просив про його задоволення з підстав викладених в ньому.

В судовому засіданні прокурор проти заявленого клопотання заперечував, посилаючись на те, що на даний час не проведені всі необхідні слідчі дії, досудове розслідування кримінального провадження наразі триває, призначені експертизи, мобільні телефони визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, а тому просила відмовити в задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, вислухавши сторони, дослідивши надані докази, матеріали справи № 645/7161/25 за клопотанням про арешт майна, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001351 від 09.10.2025 року за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України за фактом того, що 08.10.2025 року о 15:44 год. надійшло повідомлення зі служби «102» про те, що в ході проведення ревізії готівкових цінностей у відділенні АТ «А-Банк» № А454 за адресою: м. Харків, пр-т Петра Григоренка, буд. 3, виявлено недостачу грошових коштів у сумі 20635,3 грн., 59100 доларів США, 37000 Євро, що належать вказаній банківській установі.

Ухвалою слідчого судді Немишлянського районного суду міста Харкова від 15.10.2025 року клопотання прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_8 про арешт майна - задоволено. Накладено арешт на речові докази (позбавити права на користування, відчуження та розпорядження), а саме на: - мобільний телефон ТМ «Apple» моделі «iPhone 11» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , який було поміщено до спеціального сейф пакету № PSP1226654; - мобільний телефон ТМ «Apple» моделі «iPhone 12 Pro» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_5 , який було поміщено до спеціального сейф пакету № PSP1226653; - мобільний телефон ТМ «Apple» моделі «iPhone 15 Pro Max» IMEI 1: НОМЕР_6 , IMEI 2: НОМЕР_4 , який було поміщено до спеціального сейф пакету № CRI1075896. Визначено місцем зберігання даних речових доказів по кримінальному провадженню №0001351 від 09.10.2025 року камеру схову речових доказів ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області.

Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, функції з доведення обґрунтованості поданого клопотання, наявності підстав для його задоволення процесуальним законом покладено виключно на ініціатора такого клопотання.

Відтак суд розглядає клопотання на підставі тих доказів, які суду представлені. При цьому жодний учасник не позбавлений можливості надати ці докази, а також доводити у судовому засіданні наявність обставин, на які він посилається для підтвердження своїх вимог чи заперечень.

Саме заявник повинен довести, що арешт, раніше накладений на майно, є необґрунтованим та/або в застосуванні такого арешту відпала потреба. Заявник повинен навести докази того, що на цій стадії втратив свою актуальність вищезазначений захід забезпечення або ж під час його застосування таке рішення прийняте безпідставно, тобто без урахування певних суттєвих обставин.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 30.01.2019 у справі № 569/8761/15-к (провадження № 13-44кс18), обов`язок доведення наявності або відсутності підстав для подальшого арешту майна покладається на сторону кримінального провадження, яка ініціює питання про скасування або продовження арешту.

Водночас, у постанові ККС ВС від 28.05.2020 у справі № 756/14356/17 (провадження № 51-2069км19) зазначено, що у разі подання клопотання про скасування арешту, орган досудового розслідування або прокурор повинен довести наявність обставин, які свідчать про подальшу потребу в арешті майна.

Так, вказана правова позиція підтверджує, що скасування арешту можливе лише за умови належного обґрунтування та надання доказів того, що арешт втратив своє процесуальне значення, зокрема більше не є необхідним для досягнення цілей, передбачених частиною другою статті 170 КПК України.

При цьому згідно з вимогами ч. 3 ст. 132 КПК України на слідчого, прокурора покладено лише доведення необхідності застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а не доведення наявності підстав для подальшого перебування майна під арештом у разі його накладення.

Разом з тим заявник, звертаючись до суду з клопотанням про скасування арешту на майно, жодних доказів того, що арешт на майно накладений необґрунтовано чи того, що у подальшому арешті відпала потреба, не надав.

Згідно ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Оскільки мобільні телефони можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження і їх визнано речовими доказами у справі, а кримінальне провадження перебуває на стадії досудового розслідування, суд вважає, що на даний час продовжують існувати підстави для арешту вказаного майна, заявник не довів, що потреба в дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна на даний час відпала.

Крім того, згідно ч.3, 4 ст. 174 КПК України - прокурор одночасно з винесенням постанови про закриття кримінального провадження скасовує арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

За таких обставин клопотання представника власника майна ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 є передчасним і необхідно відмовити у задоволенні клопотання.

Керуючись ст.ст. 2, 7, 28, 174, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна, затосованого ухвалою Немишлянського районного суду м. Харкова від 15.10.2025 року, у кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001351, за ознаками кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1