У Х В А Л А

Справа № 348/2881/25

Номер провадження 1-кс/348/100/26

02 лютого 2026 року м.Надвірна

Слідчий суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_5 від 14 січня 2026 про закриття кримінального провадження № 0000363 від 14.11.2025р..,-

ВСТАНОВИВ:

До Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області 28.01.2026р. надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_5 від 14 січня 2026 про закриття кримінального провадження № 0000363 від 14.11.2025р.

В обґрунтування скарги зазначає, що 14 січня 2026 року слідчим СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження№ 0000363 від 14.11.2025, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.І ст.146 КК України, у зв`язку з нібито відсутністю складу кримінального правопорушення. Дана постанова отримана 22.01.2026 року.

Вважає, що вказана постанова винесена передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення, не достатньо повно встановлені всі обставини, не проведені всі можливі слідчі дії, а тому вона є незаконною та підлягає скасуванню.

Так, в ході проведеного досудового розслідування вказаного кримінального провадження досудове розслідування проведене формально, адже навіть не допитано потерпілого у цьому кримінальному провадженні - ОСОБА_4 , хоча саме він є особою, щодо якої: застосовано незаконне затримання; здійснено фактичне позбавлення волі; застосовано примус з боку працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Закриття провадження без допиту потерпілого є грубим порушенням ст.ст. 55, 56, 95, 223 КПК України.

Також не допитано жодного свідка незаконного затримання (викрадення). Слідчим не допитано жодного очевидця події 28.10.2025 у с.Тисменичани, коли ОСОБА_4 було насильно доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 , незважаючи на те, що такі свідки були відомі слідству , а відомості про них містилися в довідці виданою сільським головою с.Тисменичани, поданої мною до матеріалів кримінального провадження. Не було також встановлено: хто саме застосовував примус; за яких умов було обмежено свободу; чи застосовувалося фізичне або психологічне насильство.

Не було також допитано матір потерпілого ключового свідка ОСОБА_6 , особою, яка: перебувала на його постійному догляді і яку було залишено без догляду в небезпеці; безпосередньо зазнала наслідків його насильницького зникнення; може підтвердити тривалість та характер незаконного позбавлення волі.

Попри це, слідчим не вжито жодних заходів для її допиту, що свідчить про однобічність та упередженість розслідування.

Таким чином слідчий в порушення вимог ст. 93 КПК України не проведено належним чином збирання та закріплення доказів по провадженню шляхом проведення об`єктивних відповідних слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій чи проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК України, з метою встановлення фактичних обставин події. Тому постанова дізнавача про закриття кримінального провадження від 14.01.2026 року підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник заявника адвокат ОСОБА_3 підтримала скаргу з наведених у ній підстав. Просила скасувати постанову слідчого від 14 січня 2026 про закриття кримінального провадження № 0000363 від 14.11.2025р.

Слідчий СВ Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області в судове засідання не з`явився, подала заяву про розгляд скарги без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого, дізнавача чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, таким чином слідчий суддя прийшов до висновку про розгляд скарги у відсутності дізнавача.

Слідчий суддя, розглянувши скаргу, заслухавши пояснення представник заявника адвоката ОСОБА_3 , вивчивши матеріали скаргу, дійшов наступних висновків.

Згідно з ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч.1 ст.303 КПК України.

Так, згідно з п.3 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого, дізнавача про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно із вимогами п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність складу кримінального правопорушення.

Слідчим суддею з`ясовано, що в провадженні слідчого Надвірнянського ВП ГУНП в Івано-Франківській області знаходиться кримінальне провадження № 0000363 від 14.11.2025 по факту, що 28.10.2025 року близько 17:00 у с. Тисменичани Івано-Франківської міської ради біля будинку №81 по вул. Шимановського, було затримано ОСОБА_4 працівниками, які представилися представниками військового комісаріату в супроводі працівників поліції, та доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ).

За результатами досудового розслідування, 14.01.2026 слідчий СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 прийнято постанову про закриття кримінального провадження № 0000363 від 14.11.2025 на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України у зв`язку із відсутністю складу кримінального правопорушення.

Приймаючи постанову про закриття кримінального провадження, слідчий послався на п.2 ч.1 ст. 284 КПК України та виходив з того, що потерпілий ОСОБА_4 порушив порядок подання документів для отримання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, а тому в діях працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.146 КК України.

Відповідно до ст.2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 91 КПК України визначені обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

За загальним правилом, визначеним в ч.1 ст.92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч.2 ст.9 КПК України, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно зі ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 94 КПК України встановлено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно із ст.284 ч.2 КПК України, закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Згідно із п.2 ч.5 ст.110 КПК України постанова слідчого, дізнавача, прокурора складається з: мотивувальної частини, яка повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

Таким чином, постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам встановленим матеріалами справи, зокрема, в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав, та відповіді на всі поставлені нею питання які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Слідчим не було процесуально здійснено всіх можливих заходів по збиранню та дослідженню доказів в порядку ст.ст.91-94 КПК України, не проведено допит потерпілого, свідків, не перевірені у повному обсязі показання потерпілого, за таких обставин слідчий суддя вважає, що прийняте слідчим рішення є передчасним, а тому постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню, під час проведення якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, вказаного в повідомленні про вчинення кримінального правопорушення, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатами чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов до висновку, що скарга підлягає задоволенню в частині скасування постанови слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_5 від 14 січня 2026 про закриття кримінального провадження № 0000363 від 14.11.2025р.

Щодо вимоги про зобов`язання слідчого прийняти конкретні процесуальні рішення щодо допиту осіб, слідчий суддя зауважує на таке.

Прокурор, слідчий, слідчий суддя, як і інші органи державної влади та їх посадові особи відповідно до частини другої статті 19 Конституції України зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Однією з загальних засад кримінального провадження згідно з пунктом другим частини першої статті 7, частиною першою статті 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Так, відповідно до пункту 18 частини першої ст. 3 КПК України, частини п`ятниці ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Відповідно до ч.1 ст.36, ч.5 ст.40КПК України визначено, що прокурор та слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється.

Отже, зобов`язання слідчого вчинити конкретну процесуальні дію на цьому етапі є передчасним, оскільки, слідчий зобов`язаний враховувати підстави скасування постанови про закриття кримінального провадження, вимоги КПК України, а його рішення повинно бути законним та мотивованим.

Керуючись ст.ст.214,303-307,369-372,376 КПК України, слідчий суддя,-

постановив :

Скаргу адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах потерпілого ОСОБА_4 на постанову слідчого від 14 січня 2026 про закриття кримінального провадження № 0000363 від 14.11.2025р. задовольнити частково.

Постанову слідчого СВ Надвірнянського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, капітана поліції ОСОБА_5 від 14 січня 2026 про закриття кримінального провадження № 0000363 від 14.11.2025р. - скасувати.

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 02.02.2026.

Повний текст ухвали суду оголошено 03.02.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_1