Справа № 674/1285/25
Провадження № 1-кп/674/127/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2025 рокум.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Дунаївці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000778 від 21 травня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нестерівці Дунаєвецького району Хмельницької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого у цивільному щлюбі, має на утриманні двоє малолітніх дітей, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , 21 травня 2023 року, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи на польовій дорозі, розташованій між с. Нестерівці та с. Степок Дунаєвецької територіальної громади, Кам`янець-Подільського району, Хмельницької області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із ОСОБА_6 , під час словесної суперечки вирішив спричинити йому тілесні ушкодження.

Тоді ж, ОСОБА_4 , реалізовуючи свій протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході зазначеного конфлікту, знаходячись навпроти потерпілого, утримуючи у правій руці тупий твердий предмет з обмеженою травмуючою поверхнею, ззовні схожий на металевий ланцюг, з метою заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого умисно, наніс останньому один удар вище згаданим предметом в область грудної клітини, один удар по обличчю та один удар по спині, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді 2-х синяків на передній поверхні грудної клітки справа в проекціях 6-7 ребер від біля-грудинної до середньо-ключичної лінії, в поперековій ділянці зліва, які по степеню тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень та тілесні ушкодження у вигляді проникаючого рогівковосклерального поранення з випадінням внутрішніх оболонок та середовища (розчавлення) лівого ока, що призвело до сліпоти лівого ока, рубець від раніше бувшої рани в області спинки носу з розповсюдженням на внутрішній кут повік лівого ока, травматичного скалкового зламу кісток носу, решітчастого лабіринту, медіальної та нижньої стінок лівої орбіти, які по степеню тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що призвело до втрати загальної працездатності на 45 відсотків, тобто більше як на одну третину.

Таким чином, дії ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст.121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження що спричинило розлад здоров`я, поєднаний із стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав частково, заперечив умисел скоєного, не погодився з обставинами вчинення кримінального правопорушення викладеними в обвинувальному акті. Вказав, що 21 травня 2023 року відпочивав з потерпілим ОСОБА_6 на ставку, коли йшли додому між ОСОБА_6 та його дружиною виникла сварка, так як ОСОБА_6 хотів бити свою дружину. ОСОБА_4 втрутився у конфлікт та виникла словесна перепалка між обвинуваченим та потерпілим, в ході якої ОСОБА_6 почав кидатися на ОСОБА_4 .. Обвинувачений тримав однією рукою свою собаку, щоб не нападала на ОСОБА_6 , а другою відмахувався від потерпілого тримаючи у руці шкіряний ремінець собаки, а не металевий ланцюг, як вказано в обвинувальному акті, куди саме наносив удари не пригадує. Після цього, обвинувачений та потерпілий розійшлись кожен додому, тілесних ушкоджень на ОСОБА_6 обвинувачений не бачив.

Потерпілий ОСОБА_6 помер до початку судового розгляду по суті, 19 липня 2025 року, що підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть №1885 від 21 липня 2025 року, причина смерті гостра крововтрата закрита травма живота, розрив печінки, лівої нирки та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 .

Незважаючи на часткове визнання вини, оцінивши доводи обвинувачення та захисту, висновок суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.121 КК України ґрунтується на сукупності наведених нижче доказів, досліджених судом.

Свідок ОСОБА_7 надала показання суду, що вона разом з своїм чоловіком ОСОБА_6 зустрілись із обвинуваченим ОСОБА_4 на ставку. Коли вже повертались дододому біля 2 години ночі, між її чоловіком та ОСОБА_4 виникла суперечка, якоїсь миті вони сцепились та побігли донизу, а вона залишилась стояти на місці, тому не бачила як саме ОСОБА_4 наносив удари. Тоді почувши крик ОСОБА_7 прибігала та бачила як її чоловік лежав у траві та був весь у крові. Вона дотягнула його додому і побачила, що в нього немає ока і почалась кровотеча тоді викликала швидку. На тілі ОСОБА_6 були відбитки ланцюга. Чоловік дуже переживав, що у нього не буде ока. Обвинувачений спочатку допомагав у лікуванні, однак до кінця вони лікувались самі.

Свідок ОСОБА_8 надав показання суду, що у день події був вдома, коли його повідомили, що з кумом ОСОБА_6 стались проблеми, він прийшов до ОСОБА_6 , побачив як у нього з ока тече кров, потерпілому визвали швидку допомогу. Свідку не відомо хто вибив око ОСОБА_6 , з жінкою вони часом сварились.

Свідок ОСОБА_9 очевидцем події не була, надала показання суду, що її син ОСОБА_4 говорив, що між потерпілим та його дружиною був конфлікт, він її тягав за волосся. ОСОБА_4 заступився за неї, розборонив їх з чоловіком та пішов додому. Вони спілкувались з потерпілим ОСОБА_6 та його дружиною, купляли ліки на лікування та протез, оплачували поїздку в Одесу, поповнювали рахунок мобільного телефону. ОСОБА_6 друзями з сином не були. Лікування оплачували ОСОБА_6 тому що він написав заяву до поліції.

Також, вина обвинуваченого підтверджується дослідженими судом письмовими доказами:

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення, який підтверджуює, що потерпілий ОСОБА_6 21 травня 2023 року звернувся із заявою про притягнення до кримінальної відповідальності на ім`я чоловіка ОСОБА_10 , який 21 травня 2023 року спричинив йому тілесні ушкодження (Т.1 а.п.10);

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань, згідно якого 21.05.2023 року за №0000778 були внесені відомості щодо спричинення чоловіком на ім`я ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_6 за попередньою кваліфікацією ч.1 ст.122 КК України (Т.1 а.п.1-2);

- протоколом огляду місця події з фото таблицями від 21.05.2023 року, згідно якого вбачається, що місцем огляду є ділянка польової дороги, яка розташована між с.Нестерівці та с. Степок Дунаєвецької ТГ, Камянець-Подільського району, Хмельницької області. Рухаючись у напрямку с. Нестерівці ближче до правого краю на грунтовій дорозі розташований осередок рідини бурого кольору ззовні схожий на кров, який є слідом під №1 . Далі на відстані близько 1,5- 2 м від сліда №1 по середині грунтової дороги розташовані сліди бурого кольору зовні схожі на сліди крові, які є слідом під №2, які розбризгані на грунт. Також в напрямку с.Нестерівці на грунтовій дорозі на певній відстані один від одного розташовані каплі рідини (Т.1 а.п.11-18);

- постановами про визнання предмету (документу) речовими доказами від 22 травня 2023 року, 19 червня 2023 року, згідно яких: 2 змиви речовини бурого кольору, поміщені у окремі паперові конверти №1 та №2 та контрольний змив поміщений в конверт №3; виписку із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-230521/11093 на ім`я ОСОБА_6 , довідку лікуючого лікаря ОСОБА_11 та заввіділенням АІТ КНП ДМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_6 , належним чином завірену копію медичного заключення ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_6 , комп`ютерну томографію головного мозку та опис до неї від 21.05.2023 на ім`я ОСОБА_6 ; картку стаціонарного хворого ОСОБА_6 №ІХ-230521/11093 у непрошитому та прономерованому стані на 31 арк, визнано речовими доками, які зберігаються при матеріалах справи (Т.1 а.п.19,52, 60);

- протоколом слідчого експерименту та відеозаписом до нього від 19.06.2023 року, згідно якого потерпілий ОСОБА_6 в присутності понятих пояснив, що 21 травня 2023 року він разом зі своєю дружиною відпочивав на ставку, до них прийшов ОСОБА_4 .. Коли йшли дододому між ним та дружиною виникла сварка, в яку почав втручатись ОСОБА_4 .. ОСОБА_6 зробив ОСОБА_4 делька зауважень, на яке той відреагував дуже бурно та почав себе агресивно поводити. Дружина пішла додому, а вони продовжували конфліктувати, тоді підбігла собака ОСОБА_4 та вкусила ОСОБА_6 за ногу. В цей час ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_6 та наніс йому удари металевим ланцюгом, а саме в область правої передньої частини тулуба, в область носа та очей, одразу після цього у ОСОБА_6 розпочалась кровотеча. Тоді ОСОБА_6 почав голосно кричати почула його дружина та прийшла, а ОСОБА_13 пішов (Т. а.п. 47-50);

- ухвалою слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 про тимчасовий доступ до документів (Т.1 а.п.56-57).

- постановою про зміну кваліфікації кримінального діяння від 25 серпня 2023 року на ч.1 ст.121 КК України (Т.1а.п. 92).

-висновками експертів №239 від 22.08.2023 року та №283 від 22.08.2023, згідно яких у ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження: у вигляді проникаючого рогівковосклерального поранення з випадінням внутрішніх оболонок та середовища (розчавлення) лівого ока, що привело до сліпоти лівкого ока, рубець від раніше бувшої рани в області спинки носу з розповсюдженням на внутрішній кут повік лівого ока, травматичного скалкового зламу кісток носу, решітчастого лабіринту, медіальної та нижньої стінок лівої орбіти, по степені тяжкості відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що привело до втрати загальної працездатності 45% (повна втрата зору 35% +10% розчавлення ока). Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 у вигляді 2-х синяків на передній поверхній грудної клітки справа в проекції 6-7 ребер від біля-грудинної до середньо-ключичної лінії, в поперековій ділянці зліва, по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Всі вище вказані тілесні ушкодження у ОСОБА_6 могли утворитися внаслідок дії тупого твердого предмету з обмеженою травмуючою поверхнею, можливо ланцюга з прикладанням значної сили, за умов і в термін, вказаних в обставинах справи, в день звернення з вище вказаними тілесними ушкодженнями в Дунаєвецьку БЛ, тобто 21.05.2023 року. Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень та особливість виявлених тілесних ушкоджень у ОСОБА_6 , а також відсутність тілесних ушкоджень в області виступаючих ділянок лівої половини обличчя (надбрівна дуга, ліва вилиця, спинка і кінчик носу), дають підстави вказати про неймовірність утворення їх внаслідок падіння з висоти власного зросту з приземленням на ліві відділи обличчя. Тілесні ушкодження у ОСОБА_6 вказані у висновку експерта №239 від 22.08.2023 року могли утворитися за обставин, повідомлених потерпілим під час допиту та проведення слідчого експеременту 19.06.2024 року за його участі ( Т.1 а.п.64-66,89-91).

Зазначені висновки експертиз проведені кваліфікованими експертами, які, відповідно до ЗУ "Про судову експертизу", мають право на проведення експертиз, належним чином аргументовані, містять відповіді на усі поставлені питання, висновки обґрунтовані дослідницькою частиною, фактичні дані викладені у висновках мають доказове значення, а також узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами у провадженні.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» від 21 жовтня 2011 року, Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів, суд як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, наведені вище та досліджені в ході судового розгляду докази узгоджуються між собою, є логічними та відтворюють реальні обставини події, що мали місце, є належними і допустимими, оскільки отримані органом досудового розслідування згідно з вимогами Кримінального процесуального законодавства України та містять в собі фактичні дані, які підтверджують факт вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, «поза розумним сумнівом».

У зв`язку з наведеним вище, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого в судовому засіданні доведена, та його дії правильно кваліфіковано за ч.1 ст.121 КК України, як спричинення умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження що спричинило розлад здоров`я, поєдгнаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

Крім того, судом досліджено інші матеріали кримінального провадження:

- постанову про зупинення досудового провадження від 08 вересня 2023 року у зв`язку із оголошенням у розшук ОСОБА_4 (Т.1 а.п 145);

- постанову про відновлення досудового розслідування від 19 березня 2024 року (Т.1 а.п.161-162);

- постанову про оголошення у міжнарожний розшук від 19 березня 2024 року (Т.1 п.а 178-179);

- ухвалу слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_4 від 20 березня 2024 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою (Т.1 а.п.184-185);

- постанову про зупинення досудового провадження від 20 березня 2024 року у зв`язку із оголошенням у розшук ОСОБА_4 (Т.1 а.п 197-198);

- повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_6 про те, що 19.03.2025 року на території Федерації Республіки Німеччина затримано громадянина України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який розшукується ІНФОРМАЦІЯ_7 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України (Т.2 а.п.4);

- запит Генерального прокурора до Федеративної Республіки Німеччина про видачу ОСОБА_4 (Т.2 а.п.57-61);

- протокол затримання від 07 липня 2025 року, згідно якого відповідно до ч.4 ст.208 КПК України затримано ОСОБА_4 07 липня 2025 року о 20 год.15 хв. (Т.2 а.п.109-111);

- постанову про відновлення досудового розслідування від 07 липня 2025 року (Т.2 а.п.113-114).

При призначенні ОСОБА_4 покарання судом враховуються вимоги, передбачені ч.1ст. 65 КК України, а саме, суд призначає покарання у межах санкції ч.1 ст.121 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченого.

Так, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, вперше притягується до кримінальної відповідальності, не працевлаштований, групи інвалідності не має, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, проживає у цивільному шлюбі, має на утриманні двоє малолітніх дітей, відшкодовував витрати на лікування потерпілому, характеризується позитивно. З досудової доповіді, складеної територіальним органом пробації вбачається, що ризик вчинення повторного кримінального правопорушення середній.

Обставин, які пом`якшують його покарання, згідно ст. 66 КК України суд не знаходить.

Так, суд не вбачає підстав для врахування пом`якшуючої обставини - щирого каяття та стану здоров`я обвинуваченого, який заявив про це у судових дебатах. Так, щире каяття це не формальна вказівка на визнання своєї вини, а відповідне ставлення до скоєного, яке передбачає належну критичну оцінку винним своєї протиправної поведінки, її осуд та бажання залагодити провину. Під час розгляду даного кримінального провадження обвинувачений визнав факт вчинення кримінального правопорушення, але з наданих ним показань відсутнє ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в бажанні обвинуваченого виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання. Аналогічний висновок викладено у постанові першої судової палати Кримінального касаційного суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2021 року, у справі № 520/16394/16-к.

Обставин, які обтяжують його покарання, згідно ст. 67 КК України суд не знаходить.

Згідно з частиною другої статті 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, характер та ступінь тяжкості скоєного, а також особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який, крім вищевикладених характеризуючих даних, переховувався від досудового розслідування, перебував у міжнародному розшуку, був екстрадований з Німеччини на Україну, України, вину визнав частково, не погодився з обставинами вчинення правопорушення, заперечив умисел в своїх діях, постав під сумнів спосіб нанесення тілесних ушкоджень, що свідчить про відсутність критичного ставлення до скоєного, неусвідомлення у повному обсязі своєї провини та протиправної поведінки, думку прокурора, який просив призначити покарання у виді позбавленні волі, керуючись вимогами кримінального закону про те, що винній особі має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_4 є особою, виправлення якої повинно відбуватися лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією ч.1 ст.121 КК України, без застосування вимог ст. 75 КК України.

На думку суду та у відповідності до ст. 50 КК України, саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Будь-яких законних підстав для призначення ОСОБА_4 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, судом не встановлено, оскільки у кримінальному провадженні не встановлено наявність пом`якшуючих покарання обставин, які, з урахуванням особи винного та інших обставин кримінального провадження, істотно знижували б ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Оскільки ОСОБА_4 призначається покарання у виді реального позбавлення волі, а існуючі ризики не зникли, з метою забезпечення виконання вироку на підставі п.2 ч.4 ст.374 КПК України суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити попередній запобіжний захід - тримання під вартою.

Початок строку відбуття покарання слід рахувати з моменту набрання вироком суду законної сили, зарахувавши у відповідності до вимог ч.5 ст. 72 КК України в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 з 07 липня 2025 року (з моменту затримання) до дня набрання вироком законної сили із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 1 день позбавлення волі.

Процесуальні витрати по справі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд вважає за можливе обмежитися проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Керуючись ст. ст. 7, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушень, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, і призначити покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту набрання даним вироком законної сили.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_4 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення з 07 липня 2025 року до дня набрання даним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- 2 змиви речовини бурого кольору, поміщені у окремі паперові конверти №1 та №2 та контрольний змив поміщений в конверт №3; виписку із медичної карти стаціонарного хворого №ІХ-230521/11093 на ім`я ОСОБА_6 , довідку лікуючого лікаря ОСОБА_11 та заввідділенням АІТ КНП ДМР « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ОСОБА_12 на ім`я ОСОБА_6 , належним чином завірену копію медичного заключення ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на ім`я ОСОБА_6 , комп`ютерну томографію головного мозку та опис до неї від 21.05.2023 на ім`я ОСОБА_6 , картку стаціонарного хворого ОСОБА_6 №ІХ-230521/11093 у непрошитому та прономерованому стані на 31 арк. - залишити при матеріалах справи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку в день його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст. 376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1