Провадження № 1-кс/686/9321/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУ Національної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно;

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Городок Городоцького району, Хмельницької області, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, військовослужбовця ЗСУ за призовом під час мобілізації, солдата резерву, взводу резерву 304 запасної роти військової частини НОМЕР_1 , солдата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

у кримінальному провадженні № 0002802

встановив:

Слідчий відділення розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров`я особи СВ Хмельницького РУП ГУ Національної поліції у Хмельницькій області ОСОБА_4 ,звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із клопотанням, погодженим прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, посилаючись на те, що існують передбачені ст. 177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків, вчинення інших кримінальних проваджень.

В судовому засіданні слідчий і прокурор наполягали на задоволенні клопотання.

Підозрюваний і його захисник заперечили проти задоволення клопотання.

Вважають, що більш м`який запобіжний захід у виді нічного домашнього арешту буде достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов такого висновку.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 07.06.2024 громадянин ОСОБА_6 був призваний на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 , та відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 14.07.2024 призначений на посаду солдата резерву, взводу резерву 304 запасної роти військової частини військовому званні «солдат».

Відповідно до положень п. 9 ст. 1, п. 1 ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовцем є особа, яка проходить військову службу.

Відтак, з моменту прийняття на військову службу у військову частину НОМЕР_2 солдат ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем, солдат ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 17 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Разом з тим, ОСОБА_6 , діючи в порушення вищевказаного законодавства, маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення не став та вчинив новий умисний злочин.

08.09.2025 близько 01:00 год, ОСОБА_6 перебуваючи поблизу перукарні «Стиль Room», що знаходиться за адресою: м. Городок, вул. Шевченка, 49, прийняв рішення про вчинення крадіжки чужого майна з метою власного збагачення.

Тоді ж, ОСОБА_6 , реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та свідомо бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого незаконного збагачення, розуміючи та усвідомлюючи, що в країні діє воєнний стан, введений Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, та неодноразово продовжений іншими Указами Президента України, востаннє Указом Президента України № 478/2025 від 14.07.2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.07.2025 № 4524-IX, продовженого з 05 год. 30 хв. 07 серпня 2025 року строком на 90 діб, перебуваючи поблизу зачиненого приміщення перукарні «Стиль Room» яка розташована за адресою: м. Городок, вул. Шевченка 49, підійшов до відчиненого вікна зазначеного приміщення, де скориставшись відсутністю сторонніх осіб та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, через зазначене вікно незаконно проник до вказаного приміщення перукарні.

В подальшому, перебуваючи у приміщенні перукарні «Стиль Room» ОСОБА_6 , заволодів наявними у приміщенні перукарні продуктами харчування, а саме однією упаковкою кавою марки «Bianchi» вартістю 950 грн, двома упаковками суміші молока марки «Bianchi» по 580 грн кожна, а також грошовими коштами в сумі 20000 (двадцять тисяч) гривень.

Після чого, ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та свідомо бажаючи їх настання, покинув місце вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись у подальшому викраденим на власний розсуд.

Вказаними умисними протиправними діями ОСОБА_6 заподіяв потерпілій ОСОБА_7 майнову шкоду на суму 22110 грн.

За таких обставин, ОСОБА_6 підозрюється у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), поєднаному із проникненням у інше приміщення, вчиненого повторно в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

29 вересня 2025 року в ході проведення досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження, відповідно до ст. ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України, ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення (злочину) підтверджується наступними матеріалами кримінального провадження: заявою про залучення в якості потерпілого до кримінального провадження; протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 згідно якого потерпілий описує обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , згідно якого свідок описує відомі йому обставини вчинення даного кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 згідно якого свідок описує відомі йому обставини вчинення даного кримінального правопорушення; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 згідно якого свідок описує відомі йому обставини вчинення даного кримінального правопорушення; протоколами огляду від 08.09.2025; повідомленням про підозру ОСОБА_6 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України; висновками трасологічних експертиз; іншими матеріалами кримінального провадження.

Зібрані під час досудового розслідування матеріали кримінального провадження (докази), дають підстави вважати, що на даній стадії досудового розслідування ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Таким чином, є достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, за який санкцією ч. 4 ст. 185 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до восьми.

Частиною 1 ст. 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 8 років, а тому, відповідно до вимог ст. 183 КПК України, щодо нього може бути застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у разі доведення, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК).

Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення небезпідставної можливості здійснення підозрюваним зазначених дій.

При цьому чинний кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Слідчий суддя вважає, що під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за яке передбачена кримінальна відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до восьми років, а тому, зважаючи на покарання, яке загрожує йому у випадку визнання його винуватим, співставляючи можливі негативні для нього наслідки у вигляді засудження його до покарання у виді позбавлення волі, слідчий суддя вважає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду є достатньо високим.

Разом з тим, підозрюваний ОСОБА_6 ухиляється від проходження військової служби 04.11.2024 самовільно залишив військову НОМЕР_1 про що внесено відомості до ЄРДР за № 0000150 від 03.02.2025 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. А також після повернення на військову службу 10.02.2025 повторно з 26.03.2025 відсутній у військовій частині, оскільки не повернувся з лікування.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів», а також у справі «Летельє проти Франції» зазначено, що тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Окрім цього, тяжкість підозри може бути достатньою причиною разом з іншими для тримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ від 12.03.2013 у справі «Волосюк» проти України).

Слідчий суддя вважає обґрунтованими твердження слідчого, що підозрюваний ОСОБА_6 може впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні.

Кримінальне провадження перебуває на початковій стадії, досудове розслідування триває, не встановлено та не відшукано всі докази, не допитано осіб, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Тому з метою нівелювання такого ризику, застосування до підозрюваного запобіжного заходу вбачається обґрунтованим.

Слідчий суддя вважає, що при встановленні наявності ризику впливу на свідків також слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею.

Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Досудовим розслідуванням встановлено, що особи, яким відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження (свідки) ще не допитані, відтак у разі застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою це дозволить підозрюваному, шляхом умовлянь, чиненням тиску та/або будь-яким іншим чином вплинути на цих осіб з метою серед іншого зміни показань про обставини провадження, як на стадії досудового розслідування, так і під час судового розгляду.

При обранні запобіжного заходу враховуються всі обставини, визначені в ст. 178 КПК України, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється соціальні зв`язки підозрюваного, вік, майновий та сімейний стан, наявність місця проживання, а також те, що останній раніше притягувався до кримінальної відповідальності, слідчий суддя приходить до висновку, що стороною обвинувачення доведено, що запобіжний захід лише у вигляді тримання під вартою зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного і виконання ним процесуальних обов`язків.

На переконання слідчого судді, прокурор у судовому засіданні довів, а слідчий суддя переконався у тому, що існує обґрунтована підозра вчинення тяжкого кримінального правопорушення, що є підставою для застосування найбільш тяжкого запобіжного заходу - тримання під вартою.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, про який йдеться у клопотанні слідчого.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу.

Враховуючи обставини та тяжкість злочину, суспільної небезпеки кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 , слідчий суддя вважає за необхідне визначити заставу у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028 грн.) 242 240 грн., оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, з урахуванням ризиків, визначених ст. 177 КПК України.

А тому саме такий розмір застави зможе забезпечити належну процесуальну поведінку та не буде завідомо непомірним для нього.

Строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 слід встановити в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 196, 197 КПК України, слідчий суддя -

постановив:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати відносно підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 25 листопада 2025 року включно.

Визначити заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою.

У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками, іншими особами, які мають відношення до вказаного провадження;

- здати на зберігання до ГУ ДМС у м. Хмельницькому свій паспорт громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається в дохід держави.

Ухвала діє по 25 листопада 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя

Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_1