У Х В А Л А

Справа № 149/4306/25

Провадження №1-кс/149/763/25

31.12.2025 р. м. Хмільник

Слідчий суддя Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 , погоджене прокурором Вінницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0001241, внесеному до ЄРДР 10.12.2024 року за ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Будки, Хмільницького району, Вінницької області, раніше не судимого, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

31.12.2025 року старший слідчий ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з клопотанням, погодженим прокурором ОСОБА_3 , про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів.

Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України - самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчиненому в умовах воєнного стану. З огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує в разі визнання його винним, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, не зможуть перешкодити встановленим ризикам та просив обрати йому запобіжний захід тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор, слідчий клопотання підтримали, просили його задоволити. Прокурор вказав, що в силу вимог ст. 176 КПК України до підозрюваного не можуть бути застосовані інші запобіжні заходи, крім тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 , його захисник - адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, оскільки ризики прокурором не доведені. Просили обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників процесу, дійшов наступних висновків.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст. ст. 183, 184 КПК України.

ОСОБА_5 підозрюється у тому, що він, будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, в умовах воєнного стану 22.09.2024, у невстановлений час, але не пізніше 21:00 год. з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без відповідних дозволів командирів і начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин в умовах воєнного стану самовільно залишив дислокацію військової частини НОМЕР_1 .

Крім того, ОСОБА_5 підозрюється у тому, що 06.09.2025, у невстановлений час, але не пізніше 10:30 год., із особистих мотивів, з метою тимчасово ухилитись від виконання обов`язків військової служби, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, без відповідних дозволів командирів і начальників, за відсутності законних підстав та поважних причин, в умовах воєнного стану самовільно залишив дислокацію військової частини НОМЕР_2 .

30.12.2025 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України.

30.12.2025 о 14:50 год. ОСОБА_5 було затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України як особу, підозрювану у вчиненні кримінального правопорушеня.

Завданнями кримінального провадження згідно зі ст. 2 КПК України є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; забезпечення права на свободу та особисту недоторканність; невтручання у приватне життя; презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; публічність; диспозитивність; гласність і відкритість судового провадження; розумність строків.

Кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ст. 8 КПК України).

Частиною 1 статті 12 КПК України визначено, що під час кримінального провадження ніхто не може обмеженим у здійсненні права на вільне пересування через підозру або обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення інакше як на підставах та в порядку, передбачених КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження визначені статтею 131 КПК України та застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2)потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Підставою застосування запобіжного заходу в силу вимог ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою статті 194 КПК України.

Мета і підстави застосування запобіжних заходів передбачена в ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про :

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Метою застосування запобіжного заходу (ч. 1 ст. 177 КПК України) є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, що підтверджується: витягом з ЄРДР; документами, які підтверджують проходження ОСОБА_5 військової служби, матеріалами службових розслідувань іншими наданими доказами.

Слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою статті 176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Прокурором доведено, що існують ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказує у своєму клопотанні слідчий, що полягають у необхідності запобігання спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжувати кримінальне правопорушення, у якому підозрюється. Так, на даний час, ОСОБА_5 офіційно ніде не працює, не має стійких соціальних зв`язків, які зможуть запобігти ризику переховування від слідства та суду, раніше не судимий. Слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним двох кримінальних правопорушень, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, його вік, негативну службову характеристку. Разом з тим, стороною обвинувачення не доведено існування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених, зокрема, статтею 407 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті (тримання під вартою). Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як, зокрема, до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, крім випадків, передбачених частиною четвертою статті 183 КПК України. Під час дії воєнного стану слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтею 407 Кримінального кодексу України.

При вирішенні питання щодо можливості визначення застави як альтернативного запобіжного заходу слідчий суддя згідно зі ст. ст. 177, 178 КПК України, крім вищевикладеного також враховує особу ОСОБА_5 , його вік, стан здоров`я, а також те, що він підозрюється у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, після повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, що мали місце 22.09.2024, та звернення із клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України для продовження військової служби, самовільно залишив місце сліжби. Крім того, відносно підозрюваного ОСОБА_5 постановами слідчого неодноразово оголошувалося розшук у зв`язку з його переховуванням від органів досудового розслідування. Згідно службової характеристики, за час проходження служби ОСОБА_5 зарекомендував себе негативно, в житті підрозділу активної участі не приймає, в колективі має низький рівень авторитету і поваги, на заняттях з бойової підготовки зацікавленість не проявляє. За місцем проживання характеризується посередньо, тривалий час за адресою не проживає.

Зважаючи на викладене та приймаючи до уваги встановлені обставини, слідчий суддя вважає, що наявні підстави для задоволення клопотання та обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави як альтернативного запобіжного заходу, оскільки застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, покладених на неї обов`язків.

Враховуючи, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 407 КК України, слідчим суддею не встановлено підстав для застосування відносно нього більш м`якого запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 27.02.2026.

Строк тримання ОСОБА_5 під вартою рахувати з моменту його затримання, тобто з 14:50 год. 30.12.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, однак оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя ОСОБА_1