ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/818/31/26 Суддя доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря - ОСОБА_5 ,

підозрюваної - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2025 року, якою обраностосовно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні № 0001128 від 27.09.2023 за ч.3 ст. 301 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.3 ст. 301 КК України.

Обрано відносно підозрюваної ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці, а саме з 12.11.2025 року до 10.01.2026 року.

Також покладені на підозрювану ОСОБА_6 наступні обов`язки: прибувати до слідчого із встановленою періодичністю; не відлучатись за межі Харківської області без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, щ дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

На зазначену ухвалу слідчого судді прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_8 подала апеляційну скаргу в якій просила її скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваної ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор посилалася на фактичні обставин кримінального провадження, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України. Вважала оголошену підозру обґрунтованою. Поряд з цим вказувала, що застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України.

07 січня 2026 року до канцелярії Харківського апеляційного суду надійшло клопотання прокурора ОСОБА_8 , в якому вона підтримала свою апеляційну скаргу та просила розглянути її без участі прокурора.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 422 та ч. 4 ст. 405 КПК України неприбуття сторін або інших учасників кримінального провадження не перешкоджає проведенню розгляду справи, якщо такі особи були належним чином повідомлені про дату, час і місце апеляційного розгляду.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про можливість проведення розгляду без участі прокурора.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги прокурора та вважали ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів цього провадження вбачається, що СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001128 від 27.09.2023, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 301 КК України.

29 вересня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 3 ст. 301 КК України.

11 листопада 2025 року слідчий СВ ХРУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_9 звернувся до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова з клопотання, про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на фактичні обставини кримінального провадження, обґрунтованість оголошеної підозри, тяжкість кримінального правопорушення, та на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст.177 КПК України. Вважав, що враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, а також наявність вказаних ризиків, вважав, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечити процесуальну поведінку підозрюваної у цьому кримінальному провадженні.

Вирішуючи питання про обрання виду запобіжного заходу стосовно ОСОБА_6 , слідчий суддя суду першої інстанції зазначав, що слідчим та прокурором не було доведено, що ОСОБА_6 буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також не надано доказів, що застосування біль м`яких запобіжних заходів недостатнє для запобігання вищевказаним ризикам. Також слідчий суддя зазначав, що ОСОБА_6 раніше не судима, має місце реєстрації та постійного проживання. Дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної та буде достатнім для запобігання зазначеним у клопотанні ризикам, а саме незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні та іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь - яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 179 КПК України до підозрюваного може бути застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, прокурора.

На виконання вимог ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо слідчий доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п.80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі Харченко проти України, при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів. Під час обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини. Сама по собі наявність ризиків та обґрунтованої підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення не свідчить про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування інших запобіжних заходів.

Відповідно до вимог пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного, обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику.

Докази, надані суду, вказують на обґрунтованість пред`явленої ОСОБА_6 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 301 КК України. Зазначене підтверджується зібраним по справі доказами, а саме: протоколом про результати контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки; висновком судово-мистецтвознавчої експертизи; протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних інформаційних систем; повідомлення про підозру ОСОБА_6 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 .

Мотиви прийнятого слідчим суддею рішення викладені в ухвалі, яка відповідає вимогам ст.196 КПК України. З висновками слідчого судді щодо доведеності обґрунтованості підозри та необхідності застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, який буде достатнім і співрозмірним з наявними ризиками, передбаченими п.п. 3,4 ч.1 ст. 177 КПК України та забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної, погоджується і апеляційний суд.

Належить взяти до уваги, що підозрювана ОСОБА_6 за першою вимогою з`явилась в судове засідання в суд апеляційної інстанції для розгляду апеляційної скарги прокурора. Поряд з цим в матеріалах судового провадження відсутні будь-які відомості, які свідчать про порушення ОСОБА_6 покладених на неї процесуальних обов`язків.

Такі відомості вочевидь свідчать про виконання підозрюваною ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, покладених на неї.

Крім того, належить взяти до уваги, що прокурор в апеляційній скарзі посилалася на існування ризиків, передбачених п.п. 2, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, які не були встановлені слідчим та не були зазначені ним в клопотанні про обрання запобіжного заходу, що свідчить про необґрунтованість апеляційної скарги в цій частині.

Крім того, в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції сторона захисту повідомила, що ОСОБА_6 раніше не судима, має на утриманні малолітню дитину, офіційно не працевлаштована. Також ОСОБА_6 зазначала, що у зв`язку із скрутним матеріальним становищем була вимушена займатись протиправною діяльністю, щоб мати матеріальну можливість утримувати свою дитину.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на підозрювану обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України: з`являтись за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду, а в разі неможливості з`явитись через поважні причини завчасно повідомити про це посадову особу чи орган, що здійснив виклик; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю та суд про зміну свого місця проживання; не відлучатись за межі Харківської області без дозволу слідчого прокурора чи суду; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) громадянина України для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватись від будь якого спілкування із підозрюваними та свідками у кримінальному провадженні буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також запобігатиме спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає ухвалу слідчого судді обґрунтованою і підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.ст. 179, 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2025 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді :