ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2026 року

м. Хмельницький

Справа № 686/2322/21

Провадження № 11-кп/820/157/26

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої-судді ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з: ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження № 0001153 від 20.10.2020 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.361-2 КК України, за апеляційною скаргою ОСОБА_7 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 13 жовтня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 13 жовтня 2025 року ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнено від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.2 ст.361-2 КК України, на підставі ч.2 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 0001153 від 20.10.2020 року за ч.2 ст.361-2 КК України закрито.

Долю речових доказів вирішено наступним чином:

- грошові кошти в сумі 1000 грн., номіналом 2 купюри по 500 грн. кожна, за № ЦА7494819 та № УГ2194836 повернуто УСБУ у Хмельницькій області;

- карту пам`яті чорного кольору з № конфісковано відповідно до п.5 ч.9 ст.100 КПК України;

- карту пам`яті чорного кольору із надписом CM «VERICO» № W4G20Q1CV повернуто ОСОБА_7 ;

- ключі від автомобіля чорного кольору із надписом «Nissan» повернуто ОСОБА_7 ;

- ноутбук чорно-сірого кольору марки «TOSHIBA» з серійним номером PSLBCE-00L008RU та зарядний пристрій до вказаного ноутбука конфісковано відповідно до п. 5 ч. 9 ст. 100 КПК України;

- ноутбук марки «Dell» моделі «Inspiron 15» та зарядний пристрій до нього повернуто ОСОБА_7 ;

- мобільний телефон марки «Xiaomi» чорного кольору, мобільний телефон марки «IPHONE» чорного кольору, флеш накопичувач Kingston Data Traveler 104, 16 GB чорного кольору повернуто ОСОБА_7 ;

- латексні медичні стерильні рукавички знищено.

Накладений арешт на майно і речові докази згідно ухвал слідчих суддів від 03.07.2020 року відповідно до вимог ст.174 КПК України скасовано.

Не погоджуючись з ухвалою суду в частині вирішення долі речових доказів, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою повернути у його власність ноутбук чорно-сірого кольору марки «TOSHIBA» з серійним номером PSLBCE-00L008RU та зарядний пристрій до вказаного ноутбука.

Свої вимоги аргументує тим, що застосування спеціальної конфіскації майна у справах, в яких закривається провадження на підставі положень ст.49 КК України, суперечить правовій природі та є неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність, що узгоджується із сталою практикою Верховного суду.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, пояснення захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Предметом апеляційного провадження у даній справі є питання визначення подальшої долі речових доказів у кримінальному провадженні, закритому судом на підставі положень ст.49 КК України.

Закриття кримінального провадження судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності не звільняє суд від обов`язку вирішити питання про долю речових доказів.

Такий обов`язок прямо випливає із положень ч.9 ст.100 КПК України, відповідно до яких питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

У цьому провадженні місцевий суд вирішив долю речових доказів, зокрема конфіскував належний обвинуваченому ОСОБА_7 ноутбук марки «TOSHIBA» та зарядний пристрій до нього, як знаряддя вчинення злочину.

Колегія суддів погоджується із таким висновком, адже в силу положень п.1 ч.9 ст.100 КПК України майно, яке підшукане, виготовлене, пристосоване або використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, конфіскується, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про його незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Отже, законом передбачено лише одну підставу, за наявності якої майно, використане як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, повертається власникові, - це випадок, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про незаконне використання цього майна.

Оскільки пунктом 1 частини дев`ятої статті 100 КПК України прямо передбачено конфіскацію майна, використаного як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, за відсутності встановлених законом підстав для його повернення власникові, сам факт закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав (у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності) не є підставою для повернення такого майна.

Відповідно, у разі якщо судом не встановлено, що власник (законний володілець) не знав і не міг знати про незаконне використання відповідного майна, таке майно підлягає конфіскації незалежно від підстав закриття кримінального провадження.

Доводи сторони захисту щодо неможливості застосування спеціальної конфіскації майна у справах, в яких закривається провадження на підставі положень ст.49 КК України, колегія суддів сприймає критично, адже даний правовий інститут (спеціальна конфіскація майна) у даному провадженні судом не застосовувалась.

Апелянт помилково ототожнює у поданій апеляційній скарзі спеціальну конфіскацію майна як кримінально правовий захід із вирішення долі речових доказів - заходу процесуального характеру, який здійснюється судом відповідно до вимог статті 100 КПК України незалежно від підстав закриття кримінального провадження.

Беручи до уваги те, що в апеляційній скарзі не наведено належним чином умотивованих, переконливих доводів на обґрунтування того, що під час судового розгляду кримінального провадження місцевим судом неправильно застосовано кримінальний процесуальний закон, який перешкодив чи міг перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення, колегія суддів, не встановила підстав для скасування судового рішення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3