Справа № 347/1264/25
Провадження № 1-кп/347/151/26
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Косів об`єднані кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000132 від 16.05.2025 року та № 0000306 від 09.11.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого,депутатом не являється, учасника бойових дій, інваліда ІІ групи, раніше не судимого,

- обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 вчинив умисне невиконання постанови суду, що набрала законної сили.

Кримінальне правопорушення вчинено за наступних обставин.

ОСОБА_4 , постановою Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2024 у справі № 347/1333/24, яка набрала законної сили 30.12.2024, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та якою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі одної тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

В подальшому, ОСОБА_4 , діючи умисно, достовірно знаючи про наявність вказаної постанови суду та будучи ознайомлений з нею, з метою невиконання постанови суду щодо позбавлення права керування транспортним засобом, маючи реальну можливість її виконати підриваючи авторитет органів правосуддя України, в порушення ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», відповідно до якого судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України, 15.05.2025 близько 20:50 год., рухаючись по вул. Черемшини, м. Косів, Косівського району Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «TOYOTA RAV 4» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 Республіки Польща.

За порушення Правил дорожнього руху України щодо ОСОБА_4 винесено постанову про вчинення адміністративного правопорушення серії ЕНА № 4739873 від 15.05.2025, якою притягнуто ОСОБА_4 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та ознайомлено останнього із прийнятим рішенням.

Також 09.11.2025р. близько 17.30год ОСОБА_4 рухаючись по вул. Ірчана с. Смодна Косівського району керував автомобілем марки «КІА SORENTO» реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 Республіки Польща.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.382 Кримінального кодексу України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю і підтвердив всі обставини, що викладені в обвинувальному акті та матеріалах кримінального провадження. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

Також заявив, що фактичні обставини справи не оспорює, його позиція є добровільною та не заперечує щодо розгляду справи, згідно положень ч.3 ст. 349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, роз`яснено учасникам процесу положення ч.3 ст.349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

Враховуючи вищенаведене та дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що вина ОСОБА_4 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили доведена повністю, а його дії кваліфіковано правильно за ч.1 ст.382 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно зі ст.66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого, вказаних в ст.67 КК судом не встановлено.

Суд при призначенні ОСОБА_4 покарання також враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення,яке відноситься до нетяжкого злочину, особу винного, який на обліках в психоневрологічному та наркологічному кабінетах не знаходиться, згідно довідок КНП «Косівська ЦРЛ» від 19.05.2025р. та від 12.11.2025р., раніше не судимого, являється учасником бойових дій, інвалідом ІІ групи.

В силу вимог ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, суд враховує також спосіб посягання, форму та ступінь вини обвинуваченого.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди при розгляді справ застосовують Конвенцію та практику суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 року (заява № 10249/03) зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

А тому, покарання ОСОБА_4 слід призначити у виді штрафу у межах санкції ч.1 ст. 382 КК України, оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.

Запобіжний захід обвинуваченому застосовувався у виді особистого зобов`язання до 08.08.2025р., повторно не обирався.

Процесуальні витрати в справі відсутні.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до вимог ст.100 КПК України.

На підставі наведеного та, керуючись ст.ст. 100, 124, 370, 373, 374 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.382 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Речові докази:оптичний носій (DVD-R диск) з відеозаписами нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля яким фіксується невиконання рішення суду ОСОБА_5 ; оптичний диск DVD-R без написів на якому наявний відеозапис нагрудної камери поліцейського СРПП Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, оптичний носій (DVD-R диск) з відеозаписами ознайомлення ОСОБА_4 з рішенням суду; постанови Косівського районного суду Івано-Франківської області від 17.12.2024 у справах №347/1333/24 та №347/2333/24; лист адресований ОСОБА_4 від 04.01.2025 про рішення суду щодо його притягнення до адміністративної відповідальності із рукописними записами, які зберігаються при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Запобіжний захід повторно не обирався.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України. Копію вироку сторонам вручити негайно.

Суддя ОСОБА_1