Справа № 199/203/26
ВИРОК

іменем України

16.01.2026 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в залі судового засідання за відсутності учасників судового провадження кримінальне провадження №0000001 від 01.01.2026 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білозерське Донецької області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, неодруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , інваліда ІІІ групи, непрацюючого, раніше судимого:

- 02.12.2025 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,-

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.190 КК України

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , будучи раніше судимим 02.12.2025 Амур-Нижньодніпровським районним судом міста Дніпра за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та невібувши призначене покарання за попереднім вироком вчинив умисне кримінальне правопорушення проти власності за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 19.12.2025 приблизно об 11:00 годині, більш точного часу встановити не виявилось можливим, перебуваючи на пішохідній доріжці, розташованій по вул. Шкільній в м. Білозерське Покровського району Донецької області, зустрів раніше незнайому ОСОБА_4 , яка мала при собі мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A07» (SM-A075F/DS) 4/128GB чорного кольору, і в цей момент, визначивши вказаний велосипед предметом свого протиправного посягання, у ОСОБА_3 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, а саме мобільним телефоном марки «Samsung Galaxy A07» (SM-A075F/DS) 4/128GB чорного кольору, imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 .

Реалізуючи свій раптово виниклий кримінально-протиправний умисел, спрямований на заволодіння чужими майном шляхом зловживання довірою, ОСОБА_3 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, під надуманим приводом здійснення телефонного дзвінка, попрохав у потерпілої ОСОБА_4 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A07» (SM-A075F/DS) 4/128GB чорного кольору, imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , не маючи в подальшому наміру його повертати.

ОСОБА_4 , будучі впевненою в добросовісності дій ОСОБА_3 , довіряючи останньому, нічого не здогадуючись про його дійсні наміри, добровільно передала ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A07» (SM-A075F/DS) 4/128GB чорного кольору, imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 .

Доводячи свій кримінально-протиправний умисел до кінця, ОСОБА_3 взяв вказаний мобільний телефон та, утримуючи його при собі, з місця вчинення кримінального проступку зник, розпорядившись в подальшому вищезазначеним мобільним телефоном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальний збиток на суму 3350,00 гривень.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_3 , які виразились у заволодінні чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфікуються за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

До обвинувального акту, який надісланий до суду разом із клопотанням прокурора про його розгляд у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, надані:

- письмова заява ОСОБА_3 , складена в присутності його захисника ОСОБА_5 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, зазначеними вище, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з частиною другою статті 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;

- письмова заява потерпілої ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та згоди з розглядом обвинувального акта відносно ОСОБА_3 у спрощеному провадженні.

За результатами дослідження змісту відповідних заяв та матеріалів дізнання у суду не виникло сумнівів в тому, що зазначена заява обвинуваченого є усвідомленою, відповідає його внутрішній волі, а його процесуальна позиція сформувалася без будь-якого стороннього неправомірного впливу на нього.

Згідно ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному цим Кодексом, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Встановлені органом досудового розслідування обставини не оспорюються учасниками судового провадження і суд не вбачає підстав ставити їх під сумнів та визнає їх доведеними, оскільки вони повністю узгоджуються з наданими суду матеріалами дізнання.

Вищенаведені фактичні обставини поза всяким розумним сумнівом достатньо доводять винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувачення, яке було сформульоване прокурором, і суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 65 КК Україні особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Зокрема, у рішенні № 15-рп/2004 Конституційний Суд України зазначив, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При призначенні покарання, суд враховує і позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена у справі «Езе і Коннорс проти Сполученого Королівства» від 09.10.2003, відповідно до якої кримінальне покарання переслідує, як прийнято вважати, подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, особу винної та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальний проступок, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Визначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке є закінченим кримінальним проступком, обставини вчинення кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості фактичних наслідків правопорушення, відомості про особу обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_3 раніше судимий та має непогашену судимість, свою вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні щиро визнав, є інвалідом ІІІ групи, неодружений, не має на утриманні неповнолітніх та непрацездатних осіб, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, згідно облікових даних ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на військовому обліку військовозобов`язаних, військову службу не проходив, зарахований в запас у зв`язку із досягнення 27-ми річного віку.

Суд відносить щире каяття до обставини, що пом`якшує покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлені і на такі обставини сторона обвинувачення не посилається.

Таким чином, суд, призначаючи покарання ОСОБА_3 , враховує вищенаведені обставини, дані про його особу, та, виходячи із сукупності зазначених обставин, приходить до висновку, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_3 свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення і поважати Закон, а тому з метою попередження скоєння ним нових злочинів, вважає за необхідне призначити покарання виключно у виді обмеження волі, однак в межах мінімальної санкції ч. 1 ст. 190 КК України, що узгоджується з положеннями ч.3 ст. 61 КК України.

Призначаючи даний вид покарання, суд не вбачає підстав для застосування обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді виправних робіт, оскільки ОСОБА_3 не працевлаштований та не має офіційно підтверджених джерел доходу, а призначення покарання у виді штрафу за відсутності коштів для його сплати буде неефективним.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 59-1 КК України покарання, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: у виді пробаційного нагляду не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення, тому враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_3 , який вчинив дане кримінальне правопорушення під час відбування покарання у виді пробаційного нагляду, призначеного вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 02.12.2025, суд не застосовує передбачене статтею обвинувачення вказаний вид покарання.

Враховуючи вищевикладене, призначаючи покарання саме у виді обмеження волі, суд приходить до висновку, що більш м`який вид покарання у виді громадських робіт не зможе забезпечити виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 без ізоляції від суспільства не уявляється можливим, оскільки судом не встановлено правових підстав для призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 з урахуванням приписів ст.ст. 69, 75 КК України, так як встановлені судом обставини даного кримінального провадження свідчать про наявність у ОСОБА_3 стійкої направленості умислу на вчинення кримінальних правопорушень, про небажання ставати на шлях виправлення, бути корисним для суспільства.

У відповідності до ч. 1 ст. 71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

До матеріалів кримінального провадження долучено копію вироку Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 02.12.2025, яким ОСОБА_3 засуджено за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Згідно ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім злочином.

За повідомленням відділу № 15 Філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях № 29/29/23/5-26 від 05.01.2026 ОСОБА_3 не перебуває на обліку у відділі № 15 Філії ДУ «Центр пробації» в Миколаївській, Донецькій, Луганській та Херсонській областях, як особа, яку вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 02.12.2025 засуджено до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин після постановлення попереднього вироку, але до повного відбуття призначеного за ним покарання, суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра від 02.12.2025.

Застосовуючи при призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_3 положення ч.1 ст. 71 КК України, суд враховує вимоги п. 5) ч. 1 ст. 72 КК України, відповідно до якої при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид у співвідношенні: одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

Вищевказане покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , на переконання суду, буде відповідати його меті, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, воно буде законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) та необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Саме це покарання, на переконання суду, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним кримінальних правопорушень, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

За вимогами ч. 2 ст. 124 КПК України із ОСОБА_3 належить стягнути на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 2674,20 гривень.

Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.

Підстави для застосування спеціальної конфіскації відповідно до ст. 96-1 КК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 369, 371, 373, 374 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання, невідбуте за вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпра 02.12.2025, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_3 по даному кримінальному провадженні не обиралась.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати, пов`язані із проведенням судової товарознавчої експертизи, в сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 (двадцять) копійок.

Речовий доказ (постанова дізнавача від 07.01.2026) - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A07» (SM-A075F/DS) 4/128GB чорного кольору, imei-1: НОМЕР_1 , imei-2: НОМЕР_2 , який переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_4 (розписка від 07.01.2026, (т. 2 а.к.п. 57)- залишити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок в іншій частині може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення зазначеного строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: ОСОБА_1