Справа № 136/1552/25
провадження № 1-кп/136/113/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2025 року м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Липовець, обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000714 від 13.06.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта професійно-технічна, одруженого, на утриманні має одну малолітню дитину, учасник бойових дій, раніше не судимий, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

за участю сторін кримінального провадження

зі сторони обвинувачення

прокурора ОСОБА_4

зі сторони захисту

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника-адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 18.08.2025 за цим провадженням було призначено підготовче судове засідання.

17.09.2025 через систему Електронний суд захисник ОСОБА_5 подав клопотання про зміну раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави щодо обвинуваченого ОСОБА_3 на особисте зобов`язання та повернення внесеного розміру застави, мотивуючи тим, що ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2025 до ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів із визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави розміром 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 гривень та покладено на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

При обранні відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу слідчий суддя дійшов до переконання про наявність ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

27.06.2025 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області дружиною ОСОБА_6 внесено суму 242 240 грн. у якості застави за ОСОБА_3 .

30.06.2025 ОСОБА_3 звільнено із гауптвахти у зв`язку із внесенням застави.

При цьому строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_3 згідно ч. 5 ст. 194 КПК України сплив 27.08.2025 року.

Із самого початку затримання ОСОБА_3 сприяв досудовому розслідуванню шляхом надання викривальних показів. З моменту обрання запобіжного заходу по теперішній час фактів невиконання обов`язків згідно ухвали слідчого судді від 27.06.2025 року ОСОБА_3 не допускав, на виклики слідчого з`являвся своєчасно, інших кримінальних правопорушень не вчиняв, відомості про незаконний вплив на свідків у розпорядженні прокурора відсутні. Інших осіб в межах даного кримінального провадження до кримінальної відповідальності не притягнуто, досудове розслідування у кримінальному провадженні завершено, усі речові докази вилучено та перебувають у розпорядженні прокурора, тому ризики втратили свою актуальність.

Разом з цим, закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу, яким в даному випадку є застава і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.

ОСОБА_3 має зареєстроване та постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, дружину у декреті, раніше не судимий, за станом здоров`я потребує оперативного втручання, а визначений слідчим суддею розмір застави створює надмірний тягар на майновий стан членів родини ОСОБА_3 .

Ураховуючи викладене, захисник просить суд змінити обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраний запобіжний захід на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на 2 (два) місяці, покласти обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України та повернути ОСОБА_6 внесену нею 27.06.2025 на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області за ОСОБА_3 заставу розміром 242 240 грн.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Захисник та обвинувачений у судовому засідання клопотання про зміну запобіжного заходу та повернення розміру внесеної застави підтримали з підстав зазначених у письмовому клопотанні, просили його задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні при вирішенні клопотання про зміну запобіжного заходу та повернення розміру застави просив суд відмовити, покликаючись на те, що підозра є обґрунтованою, ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу не відпали, інший більш м`який запобіжний захід, за обставин даного кримінального провадження, його тяжкості, суспільного інтересу, особи обвинуваченого, не забезпечить виконання обвинуваченим належно процесуальної поведінки та не запобіжить існуючим ризикам, тоді як застосований запобіжний захід у вигляді застави не буде перешкодою для проведення оперативного втручання внаслідок отриманих обвинуваченим травм при захисті Батьківщини та його реабілітації.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи, суд дійшов висновку, що підстав для прийняття рішень, передбачених пунктами 1-4 частини третьої статті 314 КПК України немає, у зв`язку з цим, по даному кримінальному провадженню можливо призначити судовий розгляд у відкритому судовому засіданні.

Приймаючи до уваги, що клопотання про виклик свідків стороною обвинувачення та захисту не заявлялось, суд вважає за доцільне в судове засідання викликати сторони обвинувачення та захисту.

Клопотання від учасників судового провадження щодо витребування речей чи документів не надходило.

Обов`язкових підстав для складання досудової доповіді не встановлено, а сторони не клопотали.

Судом встановлено, що на стадії досудового розслідування ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2025 до підозрюваного ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком на 60 (шістдесят) діб з моменту затримання ОСОБА_3 , тобто з 16:42 год. 26 червня 2025 року, визначено розмір застави в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, які необхідно внести на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_3 наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора та суду у кримінальному провадженні за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування зі свідками, підозрюваними у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Строк дії ухвали слідчого судді визначено до 16:42 год. 25 серпня 2025 року.

Відповідно до квитанції від 27.06.2025 ОСОБА_6 внесено грошові кошти в розмірі 242 240 грн. на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Вінницькій області у якості застави за ОСОБА_3 .

30.06.2025 ОСОБА_3 звільнено із гауптвахти, у зв`язку із внесенням відносно нього застави, на підтвердження вибуття із гауптвахти надано Витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 30.06.2025.

Відповідно до ч. 4 ст. 202 КПК України, ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави, та, відповідно до ч. 6 ст. 182 КПК України, зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 201 КПК України підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання.

Згідно ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Судом встановлено, що обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000714 від 13.06.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, надійшов до суду 14.08.2025, питання про продовження строку дії обов`язків покладених ухвалою слідчого судді від 27.06.12025 не ініціювалось перед судом, відтак ОСОБА_3 вважається таким, до якого застосовано лише запобіжний захід у вигляді застави.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Зі змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , суд зважає, що запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 було застосовано слідчим суддею на стадії досудового розслідування, прокурор вважав достатніми докази для спрямування обвинувального акту до суду, у порядку ст.291 КПК України, судовий розгляд цього кримінального провадження не розпочато, отож встановлення винуватості чи невинуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, є завданням подальшого провадження, сприяти якому й покликаний запобіжний захід.

При цьому обґрунтованість обвинувачення перевіряється судом, який здійснює судовий розгляд на підставі обвинувального акта шляхом дослідження наданих сторонами кримінального провадження доказів і може бути вирішене лише шляхом ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні.

Разом з цим, на стадії підготовчого судового засідання сторона захисту не заперечувала обґрунтованості підозри.

Відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України, суд враховує, що ОСОБА_3 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації на особливий період у ВЧ НОМЕР_1 , в підтвердження чого є довідка від 01.09.2025 №560.

Згідно Службової характеристики виданої цією військовою частиною характеризується позитивно.

ОСОБА_3 має подяки видані командиром військової частини НОМЕР_2 датовані 2023 роком та позитивну службову характеристику, що видана командиром цієї військової частини; подяки видані командирами військових частин НОМЕР_3 від 30.07.2025, НОМЕР_4 .

Відповідно до довідок виданих командиром військової частини НОМЕР_2 від 13.11.2022, 17.05.2022 та 18.11.2023 зазначено обставини травм (поранень, контузії, каліцтва), які було отримано ОСОБА_3 .

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 18.03.2025 за №796, ОСОБА_3 має травми отримані, у зв`язку із захистом Батьківщини, є придатним до служби у військових частинах забезпечення ТЦК та СП, ВВНЗ, тощо.

Відповідно до Огляду травматолога в/ч НОМЕР_3 , солдат ОСОБА_3 потребує оперативного лікування артроскопія лівого колінного суглоба в умовах в/ч НОМЕР_3 .

Згідно довідки Липовецької міської ради Вінницького району від 27.06.2025 за №02-55/73, ОСОБА_3 за місцем проживання характеризується добре.

ОСОБА_3 одружений, має одну малолітню дитину.

Дружина ОСОБА_6 перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 17.04.2023 по 11.02.2026, в підтвердження чого є свідоцтво про шлюб від 14.07.2022 та свідоцтво про народження сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також наказ за №К-9 від 17.04.2023 «Про надання відпустки ОСОБА_6 по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку».

Отож надані стороною захисту докази свідчать про наявність міцних соціальних зв`язків.

Відомості про порушення покладених на обвинуваченого ОСОБА_3 даним запобіжним заходом обов`язків в матеріалах справи відсутні.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Так, відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_3 інкриміновано вчинення тяжкого злочину, за яке передбачено основне покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років, що саме по собі може свідчити про існування мотивів та підстав для обвинуваченого переховуватися від суду.

Така позиція відповідає практиці ЄСПЛ, зокрема в рішенні від 26.06.2001 у справі "Ilijkov v. Bulgaria" (§ 80, заява № 33977/96) суд зазначив, що суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника давав уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений.

Разом з цим, суд враховує, що зі спливом часу тяжкість покарання може бути суттєвим елементом лише у співставленні із іншими обставинами та наявними ризиками, тощо.

Суд вважає, що ризик незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні не зменшився та продовжує існувати, оскільки судове провадження лише розпочате, свідки не допитані, тоді як кримінальним процесуальним кодексом України встановлено процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні (ч. 1, 2 ст. 23, ст. 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст. 225 КПК України. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, окрім порядку отримання показань, визначеного ст. 615 КПК України (ч. 4 ст. 95 КПК України).

Окрім цього, як слідує зі змісту обвинувального акту ОСОБА_3 збув вогнепальну зброю та бойові припаси майже на 4000 доларів США, такі дії було вчинено ним як військвослужбовцем в умовах воєнного стану та протистояння військовій агресії рф, що носить суспільний резонанс та може свідчити з урахуванням того, що він продовжує військову службу про вірогідність вчинення протиправних дій та наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення.

При цьому, суд вважає, що інші ризики, які були підставою для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу зменшились чи відпали, оскільки речові докази перебувають у розпорядженні сторони обвинувачення, тому ризик незаконного знищення чи пошкодження відповідного майна на теперішній час втратив свою актуальність, не надано доказів стороною обвинувачення перешкоджання обвинуваченим цьому кримінальному провадженню іншим чином.

Сторона захисту просить змінити застосований до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, посилаючись на відсутність будь-яких порушень зі сторони обвинуваченого, його сумлінну поведінку, стан здоров`я та необхідність оперативного втручання, перебування на його утриманні малолітньої дитини та дружини, яка перебуває у декретній відпустці.

Разом з цим, в судовому засіданні обвинувачений підтвердив, що отримуваний ним дохід становить понад 20000 грн. щомісячно, що виходячи із прожиткового мінімуму на кожну особу визначену законодавцем не може бути надмірним тягарем, а доказів несення додаткових витрат суду не надано, як і не надано доказів необхідності несення витрат, у зв`язку із необхідністю оперативного втручання, отож обвинувачений спроможний покривати першочергові витрати сім`ї.

Тоді як наявність існуючого запобіжного заходу у вигляді застави жодним чином не може обмежувати обвинуваченого в отриманні належної медичної допомоги та подальшої реабілітації у випадку дотримання процесуальної поведінки та обов`язків.

Докази додані стороною захисту на підтвердження обставин щодо зміни запобіжного заходу, як то зареєстроване та постійне місце проживання обвинуваченого, перебування у шлюбі, наявність дитини, проходження військової служби та наявність подяк, існували на момент застосування до ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та не стали для нього стримуючим фактором.

Отож слід дійти висновку, що одним із факторів, які стимулюють обвинуваченого дотримуватись належної процесуальної поведінки, з урахуванням положень ч. 8 ст. 182 КПК України, є застосування до нього запобіжного заходу у вигляді застави.

З огляду на викладене, суд вважає доводи сторони захисту не є достатньою підставою для зміни запобіжного заходу, оскільки судовий розгляд ще не розпочато.

Відтак, для запобігання встановленим ризикам, та враховуючи суспільний інтерес, що полягає у виконанні завдань, які передбачені ст. 2 КПК України, зокрема, у захисті інтересів суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охороні прав, свобод та інтересів інших учасників кримінального провадження, а також забезпеченні швидкого, повного та неупередженого судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до кримінальної відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, і який, незважаючи на презумпцію невинуватості обвинувачених, превалює над принципом поваги до свободи особистості, про що зазначено у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Харченко проти України» від 10.02.2011, суд не знаходить обґрунтованих підстав для зміни раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу, визначений розмір застави наразі достатньою мірою гарантує виконанню обвинуваченим покладених на нього обов`язків не доведено, що він є непомірним для нього тягарем, тому суд відмовляє в задоволенні клопотання та не вбачає правових підстав для повернення внесеного розміру застави.

Керуючись ст. ст. 179, 201, 315, 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, - призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 25.09.2025 о 15:30 годині в приміщенні Липовецького районного суду Вінницької області за адресою: Вінницька область, м. Липовець, вул. Шевченка, 1, в залі суду № 2.

Судовий розгляд кримінального провадження здійснювати одноособово.

У судове засідання викликати учасників судового провадження.

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 раніше обраного запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та повернення внесеного розміру застави, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та окремому оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя ОСОБА_8