Справа № 203/7659/25
Провадження № 1-кс/0203/4679/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2025 року Центральний районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 08.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000423 від 18.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України

ВСТАНОВИВ:

22 жовтня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 08.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000423 від 18.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, в якій просить оскаржувану постанову скасувати як незаконну та необґрунтовану, зобов`язати процесуального керівника прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 29.11.2024 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000423.

Подану скаргу, зокрема, обґрунтовано тим, що прокурором проігноровані висновки слідчих суддів, викладені у відповідних ухвалах, яким скасовані попередні постанови про відмову у визнанні ОСОБА_3 потерпілим у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні 06.11.2025 ОСОБА_3 скаргу підтримав, просив її задовольнити.

Прокурор у судове засідання не з`явився, надіслав до суду матеріали кримінального провадження та заперечення на подану скаргу, в яких просив скаргу розглянути без участі прокурора, ухвалити рішення про відмову в її задоволенні.

Подані прокурором заперечення обґрунтовані тим, що факт спричинення діями слідчого ДБР ОСОБА_5 істотної матеріальної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам потерпілого ОСОБА_3 не підтверджений; спричинення шкоди, про яку зазначає ОСОБА_3 , не перебуває у прямому причинно наслідковому зв`язку з діями службових осіб правоохоронного органу, оскільки фактично шкода спричинена іншим злочином в іншому кримінальному провадженні, а не протиправними діями слідчого ОСОБА_5 .

Дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність її задоволення з таких підстав.

Слідчим суддею встановлено, що Третім СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м. Полтаві, під процесуальним керівництвом Дніпропетровської обласної прокуратури, здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 367 Кримінального кодексу України у кримінальному провадженні №0000423.

Відомості про кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань ні підставі заяви ОСОБА_3 за фактом можливих неправомірних дій з боку слідчого ОСОБА_5 (зокрема, невиконання або неналежне виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034).

29 листопада 2024 року заявник звернувся до прокурора із заявою про залучення його до провадження в якості потерпілого, посилаючись на те, що слідчим третього СВ (з дислокацією у м. Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_5 під час здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000034 допущено службову недбалість, яка виразилася в умисному, систематичному, неодноразовому невиконанні законних вказівок прокурора, наданих ним письмово в установленому КПК України порядку, внаслідок чого досудове розслідування після чергового скасування постанови про закриття кримінального провадження триває, і винні не притягнуті до кримінальної відповідальності, а самому заявникові не відшкодовано завдану шкоду. Вважає, що зазначеними протиправними діями слідчого ДБР ОСОБА_5 йому спричинено матеріальну та моральну шкоду та у відповідності до ч.1 ст. 55 КПК України він є потерпілим у кримінальному провадженні №0000423.

08 вересня 2025 року прокурором відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 ухвалено постанову, якою заявникові відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні.

Постанова прокурора мотивована тим, що обов`язковою ознакою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 367 КК України, є завдання істотної шкоди або спричинення тяжких наслідків. Заявник ототожнює можливий факт спричинення йому істотної шкоди у кримінальному провадженні №0000423 з можливою бездіяльністю слідчого у кримінальному провадженні №0000034, що є різними за своєю суттю та змістом питаннями. ОСОБА_3 не доведено, у чому полягає завдання йому істотної шкоди або спричинення тяжких наслідків, оскільки він не долучив до матеріалів кримінального провадження документи, які б це підтверджували. Наразі факт спричинення діями слідчого ДБР ОСОБА_5 істотної матеріальної шкоди охоронюваним законом правам, свободам та інтересам потерпілого ОСОБА_3 не підтверджений. Спричинення шкоди, про яку зазначає ОСОБА_3 , не перебуває у прямому причинно наслідковому зв`язку з діями службових осіб правоохоронного органу. Будучи допитаним 10.02.2024 в якості свідка, ОСОБА_3 тільки підтвердив вищезазначені факти щодо відсутності підстав для визнання його потерпілим, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які відомості про факт завдання шкоди ОСОБА_3 діями службових осіб правоохоронних органів.

Згідно зі ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій та у випадках, установлених цим Кодексом, іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 36 КПК України прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 110 КПК України, процесуальними рішеннями є всі рішення органів досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду.

Рішення слідчого, прокурора приймається у формі постанови. Постанова виноситься у випадках, передбачених цим Кодексом, а також коли слідчий, прокурор визнає це за необхідне.

Частина 5 ст.110 КПК України містить у собі вимоги до постанови прокурора, серед яких, зокрема, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

За правилами, встановленими частинами 1 3 статті 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частиною 5 статті 55 КПК України визначено, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

У поданій заяві про визнання потерпілим від 29.11.2024 ОСОБА_3 зазначив, що протиправними діями слідчого ДБР ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000034 йому була спричинена матеріальна і моральна шкода.

Розмір заподіяної шкоди або обставини її відсутності мають встановлюватися під час досудового розслідування, проте матеріалами кримінального провадження не підтверджується проведення таких слідчих дій, в тому числі допиту заявника ОСОБА_3 . В оскаржуваній постанові прокурор посилається на допит ОСОБА_3 10.02.2024 в якості свідка, під час якого він підтвердив факти щодо відсутності підстав для визнання його потерпілим. Слідчий суддя зауважує, що, по-перше, матеріали кримінального провадження №0000423 не містять доказів будь-якого допиту ОСОБА_3 під час досудового розслідування, протокол допиту від 10.02.2024 також відсутній; по-друге, кримінальне провадження №0000423 було зареєстровано 18.09.2024, що взагалі виключає можливість допиту ОСОБА_3 10.02.2024 у ньому; по-третє, у ОСОБА_3 у даному кримінальному провадженні статус заявника. Якщо ОСОБА_3 допитувався в якості свідка у кримінальному провадженні №0000034 і це відбувалося 10.02.2024, то яким чином надані ним показання (до звернення з заявою про вчинення кримінального правопорушення у справі №0000423, що відбулося 03.09.2024) можуть підтверджувати факти відсутності підстав для визнання його потерпілим у кримінальному провадженні №0000423. Крім того, прокурор, з посиланням на те, що шкода спричинена іншим злочином в іншому кримінальному провадженні, дійшов передчасного висновку про відсутність причинно-наслідкового зв`язку між спричиненою шкодою, про яку зазначає ОСОБА_3 , та діями осіб правоохоронного органу, оскільки в заяві ОСОБА_3 від 29.11.2024 окрім опису обставин спричинення шкоди в іншому кримінальному провадженні, про що заявлено цивільний позов, чітко зазначено, що саме протиправними діями слідчого ДБР ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000034 йому була спричинена матеріальна і моральна шкода, отже саме цей розмір заподіяної шкоди підлягає встановленню.

За таких обставин, викладені у скарзі доводи про необґрунтованість та невмотивованість оскаржуваної постанови від 08.09.2025 є слушними та заслуговують на увагу.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, скарга в частині визнання оскаржуваної постанови протиправною задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 55, 56, 303, 307, 369, 372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 08.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000423 від 18.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України - задовольнити частково.

Постанову прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури ОСОБА_4 від 08.09.2025 про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000423 від 18.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, - скасувати.

Зобов`язати уповноваженого прокурора, процесуального керівника у кримінальному провадженні №0000423 від 18.09.2024 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, повторно розглянути заяву ОСОБА_3 від 29.11.2024 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений та проголошений 11.11.2025 о 17.00. год.

Слідчий суддя ОСОБА_1