Справа № 761/1583/26
Провадження № 1-кс/761/2342/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2026 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 420 250 000 000 005 61 від 15.07.2025, у якому

гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Лозова Харківської області, громадянин України, українець, з вищою освітою, директор ТОВ «Штанц-Технологія», перебуває у зареєстрованому шлюбі, мешкає за адресою - АДРЕСА_1 , не судимий,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України,

у с т а н о в и в :

У провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває погоджене прокурором Офісу генерального прокурора ОСОБА_3 клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На обґрунтування клопотання зазначено, що ГСУ СБ України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 420 250 000 000 005 61 від 15.07.2025 за підозрою ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що після 24.02.2022 представниками ТОВ «Харбекс» (), ТОВ «Штанц-Технологія» (), ТОВ «Штанц-сервіс», () та іншими особами налагоджено протиправний механізм постачання виготовленого підконтрольними їм українськими підприємствами устаткування для виробництва пакувальних матеріалів з паперу та картону через треті країни до російських компаній та державних підприємств критичної інфраструктури країни агресора.

Відповідно до зібраних матеріалів кримінального провадження, встановлено, що ОСОБА_4 , будучи засновником та директором ТОВ «Штанц - Технологія» (), зареєстрованого за адресою: м. Харків, вул. Греківська, буд. 102, основними видами діяльності якого є виробництво машин і устаткування для виготовлення паперу та картону, використовуючи свої знання та зв`язки на території РФ, залучивши до своєї незаконної діяльності свою доньку ОСОБА_8 , яка в свою чергу являється засновницею та директором ТОВ «Харбекс» (), а також її чоловіка ОСОБА_9 , починаючи з 2018 року та до початку повномасштабного збройного вторгнення Російської Федерації на територію України, тобто до 24.02.2022 здійснювали господарську діяльність шляхом встановлення та підтримання прямих комерційних відносин із юридичною особою-резидентом держави-агресора - ООО «Лазерпак» (РФ), постачаючи їм виготовлену на території України продукцію, зокрема, профіль фігурний з полімерного матеріалу.

Не пізніше 15.12.2022, маючи сформовані ще з 2018 року тісні господарські зв`язки з підприємствами - резидентами Російської Федерації, зокрема з ООО «Лазерпак», які, у свою чергу здійснювали постачання матеріальних ресурсів на користь підприємств та установ державного сектору економіки РФ, про що ОСОБА_4 було достеменно відомо, усвідомлюючи, що своїми діями він сприятиме зазначеним російським підприємствам та установам, діючи всупереч національним інтересам України, ОСОБА_4 продовжив співпрацю з суб`єктами господарювання Російської Федерації шляхом постачання (передачі) продукції (матеріальних ресурсів) відповідним представникам держави-агресора маскуючи таку співпрацю за допомогою постачання продукції (матеріальних ресурсів) через юридичну особу зареєстровану на території Туреччини.

Усвідомлюючи неможливість самостійно реалізувати злочинний умисел, спрямований на пособництво державі-агресору, ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час увійшов в злочинну змову з своєю донькою, директором та засновником ТОВ «Харбекс» - ОСОБА_8 та її чоловіком ОСОБА_9 . Останні забезпечували виробництво товарів на замовлення представників російського підприємства ООО «Лазерпак» (ІНН РФ , зареєстрованого за адресою: Московська обл., м. Фрязіно, Східно-Заводська промислова зона, 3, приміщення 701), зокрема громадянина РФ ОСОБА_10 . Крім того, він залучив до цієї діяльності інших, наразі не встановлених досудовим розслідуванням осіб, яким довів свій злочинний умисел.

У свою чергу ООО «Лазерпак» (ИНН РФ ) 24.05.2023 отримало лист подяки колективу в особі генерального директора ОСОБА_10 від Міністерства інвестицій, промисловості і науки Московської області РФ за «..за большой вклад в экономическое и реализацию промышленной политики на територии московской области..», що свідчить про їх співпрацю з державними підприємствами РФ та наповнення бюджету РФ.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки та бажання їх настання, умисно досяг домовленості з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також з іншими невстановленими особами про спільне та добровільне вчинення злочину, що виразився у пособництві державі-агресору. Злочинний умисел полягав у завданні шкоди Україні шляхом збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора. Для реалізації вказаного умислу вони попередньо узгодили план дій та технічно розподілили між собою ролі і функції учасників кримінального правопорушення, діючи умисно, узгоджено та з єдиною злочинною метою.

ОСОБА_4 , діючи умисно та як організатор вищевказаної протиправної діяльності, на виконання єдиного злочинного умислу, спрямованого на пособництво державі-агресору, використовуючи технічний пристрій, що перебував у його користуванні та був під`єднаний до глобальної мережі Інтернет, за допомогою встановленого на ньому програмного забезпечення для обміну миттєвими повідомленнями «WatsApp», здійснював систематичну комунікацію з спільниками, які у свою чергу мали зв`язок з представником російського підприємства ООО «Лазерпак» громадянином РФ ОСОБА_10 .

У ході цієї комунікації він узгоджував питання щодо зберігання на складських приміщеннях ТОВ «Штанц - Технологія», () виробленої ТОВ «Харбекс» продукції та подальшого її постачання, на територію Російської Федерації з метою її одержання представниками держави-агресора, усвідомлюючи, що такі дії спрямовані на забезпечення матеріальних потреб останньої та завдання шкоди інтересам України.

У подальшому у ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які достеменно усвідомлювали законодавчо встановлені в Україні заборони щодо передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, у межах реалізації свого злочинного плану, спрямованого на збір, підготовку та передачу матеріальних ресурсів та інших активів представникам держави-агресора, виник злочинний умисел здійснити таку передачу опосередковано. З цією метою вони домовилися використати як посередника суб`єкта господарювання, зареєстрованого у третій країні - Турецькій Республіці, з метою приховування справжнього характеру та кінцевого призначення продукції, а також забезпечення її подальшого надходження до представників держави-агресора.

Реалізуючи свій злочинний умисел, намагаючись приховати від органів державної влади України постачання (передачу) представникам держави-агресора матеріальних ресурсів, 26.10.2022 ОСОБА_8 , як керівник ТОВ «Харбекс» уклала контракт № 04/22-2022 на поставку профілю фігурного з полімерного матеріалу на основі сополімера стиролу блок сополімеру з вмістом стиролу 26 мас. % та необхідних технологічних домішок з компанією - резидентом Турецької Республіки «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.» (зареєстроване місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) та у невстановлені під час досудового розслідування спосіб, час та місці надала вказівку ОСОБА_9 , а також іншим не встановленим на даний час досудовим розслідуванням особам, узгодити деталі фактичної передачі зазначених матеріальних ресурсів російському підприємству ООО «Лазерпак» з представником зазначеного підприємства ОСОБА_10 , а також підготувати та надати товарно-супровідні документи, необхідні для митного оформлення експорту цих товарів.

У свою чергу ОСОБА_4 , будучи засновником та директором ТОВ «Штанц - Технологія», діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи небезпечні наслідки та бажання їх настання, на виконання протиправного умислу, спрямованого на передачу матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, у попередній злочинній змові з ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та іншими, наразі не встановленими досудовим розслідуванням особами, вчинив дії, спрямовані на організацію прихованого постачання зазначених ресурсів. З цією метою він, у невстановлений досудовим розслідуванням спосіб, узгодив із представником російського підприємства - громадянином РФ ОСОБА_10 - деталі поставки, яка мала здійснюватися з використанням як посередника суб`єкта господарювання, зареєстрованого у Турецькій Республіці, що забезпечувало маскування справжнього кінцевого набувача та створювало видимість законності зовнішньоекономічної операції.

У подальшому ОСОБА_8 , діючи умисно та відповідно до раніше розробленого злочинного плану, спрямованого на здійснення поставок матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, уклала низку зовнішньоекономічних контрактів із компанією Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti. (Турецька Республіка) та організувала постачання виробленої ТОВ «Харбекс» продукції. При цьому вона достеменно усвідомлювала, що фактичним замовником і кінцевим набувачем зазначених матеріальних ресурсів є російське підприємство ООО «Лазерпак», а оформлення контрактів із турецькою компанією мало на меті створення лише видимості законної поставки суб`єкту господарювання, формально не пов`язаному з державою-агресором. Таким чином ОСОБА_8 забезпечила приховування справжнього напрямку поставок та уникнення негативних наслідків прямої передачі товарів представникам держави-агресора, організувавши їх подальший реекспорт на користь ООО «Лазерпак» та кінцеву передачу зазначеної продукції суб`єктам господарювання, у тому числі державного сектору економіки Російської Федерації, з метою матеріального забезпечення останньої у протиправній діяльності проти України.

Продовжуючи реалізацію злочинного умислу, ОСОБА_8 , не маючи можливості переправити матеріальні ресурси з території України безпосередньо до держави-агресора, будучи вимушеною залучити підприємство-посередника з третьої країни - Турецької Республіки та беручи до уваги необхідність перевезення відповідних матеріальних ресурсів до Турецької Республіки на адресу компанії «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.», залучала сторонніх перевізників. З цією метою ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , а також інші не встановлені досудовим розслідуванням особи, у період часу з 15.12.2022 по 10.04.2025, на виконання вказівки ОСОБА_8 , забезпечили подання до Чернівецької митниці у формі електронного декларування експортно митні декларації:

1. Митну декларацію № 22UA59U5, відповідно до якої задекларовано експорт таких товарів (матеріальних ресурсів): профілі фігурні з полімерного матеріалу на основі сополімера стиролу-(етилен/бутадієн)-стиролу блок-сополімеру (SEBS) із вмістом стиролу 26 мас.% (продукти поліприєднання) та необхідних технологічних домішок, що мають постійний поперечний переріз по всій довжині, без клейкої поверхні, призначені для використання у висікальних машинах як ущільнювачі: A004-Red/"Profile C Soft 11,0 х 12,0 mm 30°; вага брутто вантажу становила 918 кг.

У зазначеній митній декларації як вантажоодержувача з метою приховування фактичної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора було вказано турецьку компанію «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.» (місцезнаходження: Aydinli Mah. Yanyol Cad. Bilmo San. Sit. Melodi Sok. No: 2/34, 34953 Tuzla, Istanbul, Turkey), а країною призначення визначено Туреччину, хоча насправді продукція призначалася для подальшої передачі російському підприємству ООО «Лазерпак».

2. Митну декларацію № 23UA95U4, відповідно до якої задекларовано експорт таких товарів (матеріальних ресурсів): профілі фігурні з полімерного матеріалу на основі сополімера стиролу-(етилен/бутадієн)-стиролу блок-сополімеру (SEBS) із вмістом стиролу 26 мас.% (продукти поліприєднання) та необхідних технологічних домішок, що мають постійний поперечний переріз по всій довжині, без клейкої поверхні, призначені для використання у висікальних машинах як ущільнювачі: (А004-Red) "Profile C Soft 11,0 х 12,0 mm 30°"; вага брутто вантажу становила 1110,8 кг.

Як вантажоодержувача, з метою приховування фактичної передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, зазначено турецьку компанію «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.» (місцезнаходження: Aydinli Mah. Yanyol Cad. Bilmo San. Sit. Melodi Sok. No: 2/34, 34953 Tuzla, Istanbul, Turkey), а країною призначення визначено Туреччину, тоді як фактичним кінцевим набувачем виступало російське підприємство ООО «Лазерпак».

3. Митну декларацію № 23UA09U2, відповідно до якої задекларовано експорт товарів (матеріальних ресурсів): профілі фігурні з полімерного матеріалу на основі сополімера стиролу-(етилен/бутадієн)-стиролу блок-сополімеру (SEBS) із вмістом стиролу 26 мас.%, з технологічними домішками, з постійним поперечним перерізом по всій довжині, без клейкої поверхні, для використання у висікальних машинах як ущільнювачі: (А004-Red) "Profile C Soft 11,0 х 12,0 mm 30°"; вага брутто - 1541 кг.

Вантажоодержувачем у документах зазначено турецьку компанію «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.», країною призначення - Туреччину, проте фактичним кінцевим одержувачем продукції було ООО «Лазерпак» (РФ).

4. Митну декларацію № 23UA55U5, відповідно до якої задекларовано експорт продукції: профілі фігурні з полімерного матеріалу на основі SEBS із вмістом стиролу 26 мас.% та домішками, що мають постійний поперечний переріз, без клейкої поверхні, для використання у висікальних машинах як ущільнювачі: (А004-Red) "Profile C Soft 11,0 х 12,0 mm 30°"; вага брутто - 525 кг.

У декларації вказано одержувачем турецьку компанію «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.», країною призначення - Туреччину, тоді як фактичним одержувачем був резидент держави-агресора - ООО «Лазерпак».

5. Митну декларацію № 24UA61U3, якою задекларовано експорт: профілі фігурні з полімерного матеріалу на основі SEBS із вмістом стиролу 26 мас.%, постійним поперечним перерізом, без клейкої поверхні, призначені для висікальних машин як ущільнювачі: "Profile C Soft 11,0 х 12,0 mm 30 Sh"; вага брутто - 525 кг.

Формально вантажоодержувачем зазначено турецьку компанію «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.», країною призначення - Туреччину, проте реальним кінцевим набувачем виступало російське підприємство ООО «Лазерпак».

6. Митну декларацію № 24UA30U2, за якою задекларовано експорт продукції: профілі фігурні з полімерного матеріалу на основі SEBS із вмістом стиролу 26 мас.%, постійним поперечним перерізом, без клейкої поверхні, для використання у висікальних машинах як ущільнювачі: "Profile C Soft 11,0 х 12,0 mm 30 Sh"; вага брутто - 1833 кг.

В декларації зазначено турецьку компанію «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.» як одержувача, країною призначення - Туреччину, тоді як справжнім замовником і кінцевим набувачем був резидент РФ - ООО «Лазерпак».

7. Митну декларацію № 24UA26U8, відповідно до якої задекларовано експорт: профілі фігурні з полімерного матеріалу на основі SEBS із вмістом стиролу 26 мас.%, постійним поперечним перерізом, без клейкої поверхні, призначені для використання у висікальних машинах як ущільнювачі: "Profile C Soft 9,5 х 10,0 mm 70 Sh P"; вага брутто - 1600 кг.

Формально зазначено одержувачем турецьку компанію «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.», країною призначення - Туреччину, проте фактичним кінцевим набувачем залишалося ООО «Лазерпак».

8. Митну декларацію № 25UA90U2, відповідно до якої задекларовано експорт: профілі фігурні з полімерного матеріалу на основі SEBS із вмістом стиролу 26 мас.%, постійним поперечним перерізом, без клейкої поверхні, для використання у висікальних машинах як ущільнювачі: "Profile C Soft 9,5 х 10,0 mm 70 Sh"; вага брутто - 1465 кг.

У декларації вантажоодержувачем зазначено турецьку компанію «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.», країною призначення - Туреччину, однак фактичним кінцевим одержувачем виступало російське підприємство ООО «Лазерпак».

Таким чином, з 15.12.2022 по 10.04.2025 працівники ТОВ «Харбекс», діючи у межах попередньої злочинної змови та виконуючи вказівки керівника підприємства ОСОБА_8 , здійснили відправку на адресу турецької компанії «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.» товарів (матеріальних ресурсів) на загальну суму 98 476,65 євро. При цьому вони достеменно усвідомлювали, що фактичною метою таких дій є не постачання продукції турецькому контрагенту, а забезпечення її подальшої доставки на територію Російської Федерації та передача представникам підприємства ООО «Лазерпак», що виступало дійсним замовником і кінцевим набувачем зазначених матеріальних ресурсів. Зазначена схема використовувалася як засіб приховування протиправної передачі ресурсів резиденту держави-агресора та забезпечення виконання злочинного умислу щодо пособництва останній у завданні шкоди Україні.

Номенклатура товару вказана у вантажно митних деклараціях ТОВ «Харбекс» повністю відповідає номенклатурі товарів відвантажених Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti. в адресу резидента Російської Федерації ООО «Лазерпак», що відображено на інтернет порталі міжнародних перевезень https://system-tradedata.pro.

У свою чергу частина зазначених матеріальних ресурсів, які були поставлені ТОВ «Харбекс» на порушення законодавства України за посередництва турецької компанії «Tunamak Mak. San. Tic. Ltd. Sti.» підприємству РФ - ООО «Лазерпак», передані до «Московської друкарської фабрики - філії акціонерного товариства «Гознак» (ІПН РФ: , 100 % акцій у федеральній власності), що безпосередньо здійснює виготовлення цінних паперів, документів суворої звітності, банкнот, бланків та акцизних марок, а також забезпечує видачу паспортів та іншої документації на тимчасово окупованих територіях України.

Крім того, ще частина отриманих ООО «Лазерпак» від ТОВ «Харбекс» матеріальних ресурсів передана юридичній особі АО «Издательство «Высшая школа» (ІПН РФ: , 100 % акцій у федеральній власності), діяльність якої спрямована на інформаційне та ідеологічне забезпечення держави-агресора.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисних дій, спрямованих на допомогу державі-агресору (пособництві), вчиненому громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом: добровільного збору, підготовки та передачі матеріальних ресурсів представникам держави-агресора, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

ОСОБА_4 21.01.2026 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 111-2 КК України.

На думку слідчого, існують ризики, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків у кримінальному провадженні, знищити, сховати або спотворити будь-які із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, наполягав на його задоволенні з підстав, які у ньому зазначені.

Підозрюваний та його захисники заперечували проти задоволення клопотання слідчого, просили відмовити у задоволенні клопотання.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін, дослідивши надані учасниками судового засідання матеріали, дійшов висновку про таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Частиною 1 статті 194 КПК на слідчого суддю під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу покладений обов`язок встановити існування наступних складових:

- чи доведені обставини, які свідчать про обґрунтованість підозри;

- чи наявні ризики, передбачені статтею 177 КПК, та на які вказує слідчий;

- чи не є достатнім застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Тлумачення наведених вище процесуальних норм у їх логічному зв`язку з положеннями Глави 4 КПК приводить слідчого суддю до висновку, що під час вирішення питання щодо застосування до особи запобіжних заходів оцінка наданих сторонами доказів має спрямовуватися не на досягнення остаточного переконання у винуватості особи у вчиненні інкримінованого правопорушення, а має на меті встановити, чи є підозра обґрунтованою.

Згідно з положеннями статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім установлених цією статтею Конвенції випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.

Враховуючи, що відповідно до ч. 5 ст. 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, слідчий суддя приймає до уваги, що згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «K.F. проти Німеччини» обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення.

Отже на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, слідчий суддя не повинен ставити під сумнів надані органом досудового розслідування докази та пред`являти до них таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення, однак, зобов`язаний їх дослідити та оцінити.

З огляду на зазначене, слідчий суддя вважає, що наданими органом досудового розслідування матеріалами достатньою мірою підтверджується обґрунтованість висунутої ОСОБА_4 підозри.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, слідчий суддя відмічає, що ризиком у цьому випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

Надаючи оцінку можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування, слідчий суддя приймає до уваги, що існує певна ймовірність того, що ОСОБА_4 з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого злочину, може вчинити дії з метою ухилення від органу досудового розслідування та суду.

Крім того, Європейський Суд з прав людини у рішенні «Бекчієв проти Молдови» зазначив, що ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню.

Співставлення можливих негативних для підозрюваного наслідків переховування у вигляді його ув`язнення у невизначеному майбутньому, тобто після його можливого затримання, з засудженням до покарання у виді позбавлення волі у найближчій перспективі доводять, що цей ризик є достатньо високим.

Також, є актуальним ризик можливого здійснення підозрюваним незаконного впливу на інших підозрюваних та свідків у цьому кримінальному провадженні.

Водночас, оцінюючи можливість перешкоджання кримінальному провадженню, вчинення інших кримінальних правопорушень чи продовження того, у якому підозрюється, слідчий суддя, враховуючи особисті дані підозрюваного, його поведінку під час досудового розслідування та наявність належних гарантій процесуального контролю, вважає ризик малоймовірним.

Отже, за результатами встановлених у судовому засіданні обставин слідчий суддя вважає, що дійсно існують ризики позапроцесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Хайредінов проти України» зазначив, що тримання особи під вартою буде свавільним, якщо національні суди не розглянули можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Вказана вище позиція ЄСПЛ кореспондується з покладеним ч. 3 ст. 176 КПК на слідчого суддю обов`язком відмовити у застосуванні ініційованого стороною обвинувачення запобіжного заходу, якщо прокурор не доведе, що наведені у клопотанні обставини є достатніми для переконання, що більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти зазначеним ризикам.

Враховуючи перелічене вище, суд дійшов висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що належну процесуальну поведінку обвинуваченого не зможе забезпечити інший, менш суворий, ніж тримання під вартою, запобіжний захід.

На підставі викладеного, керуючись ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 309 КПК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого ГСУ СБ України ОСОБА_7 відмовити.

Застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на нього обов`язок - не залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 22.00 год. по 06.00 год. наступної доби (за виключенням випадків необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та/або прибуття до укриття/бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога»).

Відповідно до ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

-прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду (залежно від стадії кримінального провадження);

-не відлучатись без дозволу слідчого, прокурора, суду (залежно від стадії кримінального провадження) за межі міста Харкова;

-повідомляти слідчого, прокурора, суд (залежно від стадії кримінального провадження) про зміну місця мешкання та/або роботи;

-здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Контроль за виконанням ухвали покласти на орган Національної поліції за місцем проживання ОСОБА_4 .

Строк дії цієї ухвали встановити по 03 березня 2026 року включно.

На ухвалу слідчого судді до Київського апеляційного суду прокурором, підозрюваним, його захисником упродовж п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Слідчий суддя ОСОБА_1