1 УХВАЛАСправа № 335/7044/25 1-кп/335/786/2025
03 листопада 2025 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 Кримінального кодексу України.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.09.2025 у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони обвинуваченій залишати своє житло у період часу з 23:00 год. до 05:00 год. наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до найближчого до житла укриття чи бомбосховища у будь-який час, коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, строком до 03.11.2025 включно та покладено на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України в межах строку дії вказаної ухвали. Цією ж ухвалою ОСОБА_4 відсторонено від посади заступника начальника з утримання та ремонту доріг КП «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Запорізької міської ради на строк до 03.11.2025.
23.10.2025 процесуальним прокурором у кримінальному провадженні ОСОБА_3 подані клопотання про продовження обвинуваченій строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту та продовження відсторонення обвинуваченої від посади, які підтримала у судовому засіданні.
Так, в обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту прокурор посилалась на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років. Щодо ОСОБА_4 наявні ризики, визначені п.п. 1, 2, 3, 5 ст. 177 КПК України, які не зменшились та продовжують існувати. Інкримінований ОСОБА_4 злочин є тяжким, а тому обвинувачена, усвідомлюючи невідворотність покарання, може безперешкодно переховуватися від суду. Суворість передбаченого законом покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику переховування, що може зашкодити вирішенню завдань кримінального судочинства. Крім того, обвинувачена може впливати на свідків з метою зміни їх показань в суді. Злочин, інкримінований обвинуваченій, має системний характер, що свідчить про можливість продовжити злочинну діяльність. Застосування більш м`якого запобіжного заходу є недоцільним. Просила продовжити на 2 місяці ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту шляхом заборони з 22:00 год. до 05:00 год. наступної доби залишати місце свого проживання та покласти на неї обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України.
В обґрунтування клопотання про продовження відсторонення від посади прокурор посилалась на те, що перебування обвинуваченої на посаді заступника начальника з утримання та ремонту доріг Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Запорізької міської ради сприяло вчиненню інкримінованого їй злочину, який остання вчинила з використанням службового становища. Перебуваючи надалі на займаній посаді ОСОБА_4 може знищити чи підробити документи, які мають значення у кримінальному провадженні, незаконно впливатиме на свідків та інших учасників кримінального провадження. Вважала, що перебування ОСОБА_4 на посаді може сприяти зміцненню її авторитету, утворенню в оточуючих оманливого уявлення щодо стану та перспектив судового розгляду, що утворюватиме передумови для здійснення незаконних дій щодо впливу на свідків та перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином.
Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотань прокурора про продовження застосування запобіжного заходу та відсторонення від посади, зазначивши про необґрунтованість ризиків, які наводить прокурор.
Також захисником подані письмові заперечення щодо клопотання прокурора про продовження відсторонення від посади, в обґрунтування яких зазначив, що ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 30.06.2025 відмовлено в продовженні відсторонення від посади, оскільки не було встановлено конкретних фактів, які б підтверджували ризики, а також вплив на свідків з кола співробітників підприємства. Клопотання прокурора повністю дублює клопотання, яке сторона обвинувачення подавала на стадії досудового розслідування. Нових доказів існування ризиків та підстав відсторонення від посади не наведено. Прокурором не доведено, що крім вилучених органом досудового розслідування документів є необхідність вилучення додаткових доказів, які наявні в розпорядженні КП «ЕЛУАШ» ЗМР, і перебування ОСОБА_4 на посаді унеможливить вилучення таких доказів. З 25.06.2025 до 03.09.2025 ОСОБА_4 повернулась до виконання своїх обов`язків і за вказаний час стороною обвинувачення не зафіксовано жодного випадку порушення належної процесуальної поведінки обвинуваченої. Обвинувальний акт перебуває на розгляді суду, тобто стороною обвинувачення зібрано достатньо доказів для завершення досудового розслідування, складання обвинувального акту і направлення його до суду, що унеможливлює доступ обвинуваченої до доказів у позапроцесуальний спосіб. Частина свідків, користуючись ст. 63 Конституції України, відмовилась надавати показання на стадії досудового розслідування. Під час відсторонення обвинуваченої від посади свідки не викликались для повторного допиту, що свідчить про те, що їх показання не мають жодного сенсу для провадження. ОСОБА_4 має досвід та знання з організації та виконання всіх видів дорожніх робіт, які є вкрай необхідними у теперішній час діяльності підприємства. Крім того, наразі узгоджується бюджет підприємства на наступний рік, у формуванні якого велику частину роботи здійснює ОСОБА_4 . Тому подальше відсторонення її від посади може негативно позначитись на діяльності підприємства. З цих підстав начальником підприємства подано клопотання до суду з проханням не відстороняти ОСОБА_4 від посади заступника начальника з експлуатації та ремонту дорожніх об`єктів. З наведених підстав просив у задоволенні клопотання прокурора про продовження строку відсторонення від посади відмовити.
Потерпілий у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся судом належним чином, із заявою про відкладення судового засідання не звертався. За таких обставин, суд вважав за можливе провести судове засідання за його відсутності.
Заслухавши учасників процесу, які з`явились в судове засідання, вивчивши надані матеріали, суд дійшов таких висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
За вимогами ч. 4 ст. 176 КПК України, запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.
Відповідно до ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.
Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 131 КПК України відсторонення від посади є заходом забезпечення кримінального провадження.
Відповідно до частини 1 статті 154 КПК України відсторонення від посади може бути здійснено щодо особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину.
Як передбачено вимогами ч. 2 ст. 157 КПК України при вирішенні питання про відсторонення від посади слідчий суддя, суд зобов`язаний врахувати такі обставини: 1) правову підставу для відсторонення від посади; 2) достатність доказів, які вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) наслідки відсторонення від посади для інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 158 КПК України прокурор, а щодо Голови Національного агентства з питань запобігання корупції, його заступника - Генеральний прокурор або заступник Генерального прокурора - керівник Спеціалізованої антикорупційної прокуратури, має право звернутися з клопотанням про продовження строку відсторонення від посади, яке розглядається в порядку, передбаченому статтею 156 цього Кодексу.
З реєстру матеріалів досудового розслідування випливає, що ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.04.2025 відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та застосовано до останньої запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком до 23.06.2025.
Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 05.05.2025 ОСОБА_4 відсторонено від займаної посади строком до 23.06.2025.
У подальшому, ухвалами слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 24.06.2025 та від 30.06.2025 відмовлено у задоволенні клопотань слідчого про продовження строків вказаних запобіжного заходу та відсторонення від посади.
18.07.2025 обвинувальний акт щодо ОСОБА_4 надійшов до Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя.
Ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03.09.2025 у даному кримінальному провадженні до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту шляхом заборони обвинуваченій залишати своє житло у період часу з 23:00 год. до 05:00 год. наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до найближчого до житла укриття чи бомбосховища у будь-який час, коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, строком до 03.11.2025 включно та покладено на обвинувачену обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України в межах строку дії вказаної ухвали. Цією ж ухвалою ОСОБА_4 відсторонено від посади заступника начальника з утримання та ремонту доріг КП «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Запорізької міської ради на строк до 03.11.2025.
Також, цією ухвалою кримінальне провадження призначене до судового розгляду. Наразі триває стадія дослідження письмових доказів сторони обвинувачення.
23.10.2025 прокурором подані клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу ОСОБА_4 та її відсторонення від займаної посади.
При вирішенні даних питань суд враховує обсяг пред`явленого ОСОБА_4 обвинувачення, обставини вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення, що наведені в обвинувальному акті, та його тяжкість.
Також суд враховує дані про особу обвинуваченої ОСОБА_4 , а саме, що вона має постійне місце проживання у м. Запоріжжі, заміжня, офіційно працевлаштована, обіймає посаду заступника начальника з утримання та ремонту доріг Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Запорізької міської ради.
Наказом начальника Комунального підприємства «Експлуатаційне лінійне управління автомобільних шляхів» Запорізької міської ради від 04.09.2025 ОСОБА_4 тимчасово з 04.09.2025 по 03.11.2025, але в будь-якому випадку на строк дії ухвали суду від 03.09.2025, переведено на посаду провідного інженера виробничого відділу.
В ході розгляду клопотань про продовження вищезазначених заходів забезпечення кримінального провадження прокурор посилалась на ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені щодо ОСОБА_4 , зокрема, ризик переховування від суду, перешкоджання встановленню істини по справі, незаконного впливу на свідків, продовження злочинної діяльності, з якими частково погоджується і суд зважаючи на тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення, а також те, що інкримінований злочин пов`язаний зі службовою діяльністю ОСОБА_4 , свідками якого є працівники того ж самого підприємства, зокрема і її підлеглий працівник.
Водночас, враховуючи, що ОСОБА_4 з 24.06.2025 до 03.09.2025 перебувала взагалі без жодного запобіжного заходу, і за цей час не здійснила дій щодо переховування від суду, суд вважає, що ризики, визначені п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які встановлені стороною обвинувачення щодо останньої, істотно зменшились. На вказані обставини було звернуто увагу в ухвалі суду від 03.09.2025, однак, вказане не знайшло відображення у клопотаннях прокурора про продовження запобіжного заходу у виді домашнього арешту та відсторонення від посади, які за своїм змістом є ідентичними клопотанням прокурора про застосування цих заходів забезпечення кримінального провадження, що були подані на розгляд суду під час підготовчого судового засідання.
Звертаючись до суду із клопотаннями про продовження цих заходів забезпечення кримінального провадження, прокурором не надано й не зазначено доказів існування ризику, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України. У той же час, ризик того, що обвинувачена буде перешкоджати належному відправленню правосуддя, не може оцінюватись абстрактно, факт такого перешкоджання має бути підтверджено доказами (див. п. 59 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Бекчиєв проти Молдови», 2005).
За таких обставин, суд констатує на теперішній час недоведеність прокурором обставин, передбачених п. 6 ч. 2 ст. 155 КПК України та ризику, визначеного п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме достатність підстав вважати, що на теперішній час ОСОБА_4 , може знищити, підробити чи спотворити речі і документи, які мають суттєве значення для судового розгляду, зокрема у разі її перебування на займаній посаді.
Суд також в порядку п. 3 ч. 2 ст. 157 КПК України враховує клопотання начальника КП «ЕЛУАШ» ЗМР ОСОБА_6 від 20.10.2025, долучене захисником до письмових заперечень, за змістом якого подальше відсторонення ОСОБА_4 від посади може негативно позначитись на діяльності підприємства КП «ЕЛУАШ» ЗМР у зимовий час.
У той же час, імперативними вимогами ч. 2 ст. 158 КПК України визначено, що слідчий суддя, суд відмовляє у продовженні строку відсторонення від посади, якщо прокурор не доведе, що: 1) обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати; 2) сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали.
Проаналізувавши зміст клопотання прокурора про продовження строку відсторонення від посаду, а також обставини, наведені судом вище, суд дійшов висновку, що прокурором не доведено, що обставини, які стали підставою для відсторонення від посади, продовжують існувати. Крім того, прокурором взагалі не наведено у клопотанні, що сторона обвинувачення не мала можливості забезпечити досягнення цілей, заради яких було здійснено відсторонення від посади, іншими способами протягом дії попередньої ухвали. Натомість, як слушно зазначає захисник, усі докази стороною обвинувачення були зібрані до направлення до суду цього обвинувального акту, які наразі досліджуються судом, а тому суд вважає, що продовження відсторонення від посади ОСОБА_4 з метою усунення можливого ризику знищення, підробки чи спотворення речей і документів, які мають суттєве значення для судового розгляду, взагалі позбавлено сенсу.
Отже, підсумовуючи викладене, суд вважає, що наведені прокурором в її клопотаннях обставини надають підстави суду продовжити щодо ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на умовах, визначених ухвалою суду від 03.09.2025 у цій справі, проте не надають підстав для продовження строку відсторонення останньої від займаної посади.
Відтак, клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту підлягає частковому задоволенню, а клопотання про продовження строку відсторонення обвинуваченої від посади не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 154158, 176178, 181, 194, 333, 369, 372, 392, 393, 395 КПК України, суд
Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу задовольнити частково.
Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченій у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, застосованого ухвалою Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 03 вересня 2025 року, шляхом заборони обвинуваченій залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 23 години 00 хвилин до 05 години 00 хвилин наступного дня, за виключенням випадків необхідності прибуття до найближчого до житла укриття чи бомбосховища у будь-який час, коли лунають сигнали тривоги, які сповіщають населення про повітряну небезпеку, строком до 03 листопада 2025 року включно.
Покласти на обвинувачену ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, в межах строку дії даної ухвали, а саме:
- прибувати на виклик суду;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу суду;
- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;
- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні.
У задоволенні іншої частини вимог клопотання прокурора відмовити.
Роз`яснити обвинуваченій ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому вона перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї обов`язків.
Клопотання прокурора про продовження строку відсторонення ОСОБА_4 від посади залишити без задоволення.
Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 03 листопада 2025 року.

Повний текст ухвали оголошений 07 листопада 2025 року о 14:40 год.

Суддя ОСОБА_1