УХВАЛА

14 жовтня 2025 року

м. Київ

справа № 583/1976/24

провадження № 51-3954ск25

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області

від 09 вересня 2025 року та ухвалу Сумського апеляційного суду від 28 травня

2025 року,

встановив:

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Суду з касаційною скаргою, в якій вказує

на незаконність вказаних судових рішень.

Перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам ст. 427 Кримінальногопроцесуального кодексу України (далі - КПК), суд касаційної інстанції дійшов висновку, що скаргу захисником подано без додержання вимог пунктів 3, 4, 5 ч. 2 цієї статті.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 427 КПК передбачено, що у касаційній скарзі необхідно зазначити судові рішення, що оскаржуються.

Як убачається з касаційної скарги, захисник у вступній її частині вказує на оскарження ним як вироку суду першої інстанції, так і ухвали апеляційного суду, тоді як у прохальній частині скарги порушує питання про скасування лише рішення суду апеляційної інстанції, чим допустив суперечності, які перешкоджають суду касаційної інстанції визначитись з предметом перевірки у касаційному порядку. Більш того, захисник вказує у вступній частині скарги на оскарження ним ухвали апеляційного суду

від 28 травня 2025 року, тоді як наводить мотиви своєї незгоди з рішенням апеляційного суду від 07 липня 2025 року, яке просить скасувати, що також вказує

на допущені суперечності.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Згідно вимог ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень

при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК); неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК); невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого

(ст. 414 КПК).

Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судових рішень, особа,

яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону,

що є підставами для скасування або зміни судових рішень, і які, на її думку, допущені судами обох інстанцій при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи

в обґрунтування кожної позиції.

Водночас слід враховувати, що відповідно до ст. 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу.

Однак, усупереч наведеним положенням процесуального закону, захисник

у касаційній скарзі не наводить конкретних порушень, допущених судом першої інстанції під час постановлення оскарженого вироку, як підстав, визначених

ч. 1 ст. 438 КПК, для його скасування чи зміни із урахуванням положень

статей 412-414 КПК. Натомість захисник у касаційній скарзі, надаючи свою оцінку доказам, заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження та посилається на неповноту судового розгляду, що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.

Крім цього, як убачається зі змісту мотивувальної частини касаційної скарги, захисник, серед іншого, вказує на неповноту судового розгляду, допущену і судом апеляційної інстанції, з огляду на що вбачає за можливе скасувати оскаржену ухвалу. Однак,

як вище було зазначено, неповнота судового розгляду не входить до переліку підстав, визначених ст. 438 КПК, з яких суд касаційної інстанції може скасувати судове рішення.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК у касаційній скарзі зазначаються вимоги особи,

яка подає касаційну скаргу, до суду касаційної інстанції.

Прохальна частина касаційної скарги має узгоджуватися з положеннями ст. 436 КПК, оскільки нечітке, суперечливе чи таке, що не відповідає наведеним вимогам, прохання скаржника унеможливлює прийняття судом касаційної інстанції відповідного рішення згідно вимог закону.

Однак вимоги захисника, зважаючи на оскарження ним як вироку суду першої інстанції так і ухвали апеляційного суду, є неповними, оскільки ним не зазначено, що суд касаційної інстанції має зробити з оскарженим вироком місцевого суду за наслідками розгляду поданої скарги.

Отже захисник має чітко зазначити у прохальній частині касаційної скарги, яке саме рішення повинен прийняти Суд з урахуванням положень вказаної статті.

Наявність цих недоліків, зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття

касаційного провадження.

Таким чином, оскільки касаційна скарга не відповідає вимогам, передбаченим

ст. 427 КПК, Суд вважає за необхідне на підставі ч. 1 ст. 429 КПК залишити касаційну скаргу захисника без руху та встановити строк для усунення допущених недоліків,

що не може перевищувати п`ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою,

яка подала касаційну скаргу.

Колегія суддів звертає увагу, що недоліки касаційної скарги можуть бути усунуті шляхом складання нового тексту касаційної скарги, якщо зауваження стосувалися змістовної частини скарги, та/або шляхом подання додаткових документів, якщо всупереч вимогам КПК не додано усіх документів, які мають подаватися разом

з касаційною скаргою.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, Верховний Суд

постановив:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 09 вересня 2025 року та ухвалу Сумського апеляційного суду

від 28 травня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 залишити

без руху і встановити строк для усунення недоліків протягом десяти днів із дня отримання копії ухвали.

У разі неусунення зазначених в ухвалі недоліків в установлений строк скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3