Номер провадження:1-в/521/1069/25
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 листопада 2025 року м. Одеса
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з секретарем ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника колонії (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
захисника засудженого адвоката ОСОБА_5 ,
засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі в режимі відео конференції (дистанційного судового провадження) клопотання засудженого про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) відносно нього, а саме:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси Одеської області, громадянина України, без інвалідності, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , на теперішній час відбуваючого покарання у виді позбавлення волі в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,
засудженого 20.03.2024 року вироком Приморського районного суду м. Одеси (який ухвалою Малиновського (нині Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 13.01.2025 року було приведено у відповідність до Закону №3886-ІХ) за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 1 місяць, суд
В С Т А Н О В И В:
До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся засуджений ОСОБА_6 з клопотанням про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2024 року (який ухвалою Малиновського (нині Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 13.01.2025 року було приведено у відповідність до Закону №3886-ІХ) за ч. 2 ст. 185 КК України.
На відповідний запит від адміністрації Державної установи «Одеська виправна колонія №14) до Хаджибейського районного суду м. Одеси надійшли матеріали особової справи засудженого.
В судовому засіданні (в режимі відеоконференції) засуджений своє клопотання підтримав та просив задовольнити.
Захисник в судовому засіданні вважала, що наявні підстави для звільнення засудженого умовно-достроково, тому просила задовольнити клопотання свого підзахисного.
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання, оскільки матеріали особової справи засудженого свідчать про те, що останній за час відбування покарання у виді позбавлення волі не довів, що став на шлях виправлення.
Представник колонії, який приймав участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, вирішення питання про можливість застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залишив на розсуд суду.
Суд, заслухавши думку учасників розгляду клопотання, дослідивши матеріали особової справи засудженого, вважає клопотання не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Згідно положень ст. 81 КК України вбачається, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого ч. 3 ст. 81 КК України відповідної частини строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.
Частиною 3 статті 81 КК України встановлено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: 1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також за необережний тяжкий злочин; 2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний нетяжкий злочин або кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисне кримінальне правопорушення і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисне кримінальне правопорушення, за яке вона засуджена до позбавлення волі; 3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, у разі заміни покарання у виді довічного позбавлення волі на покарання у виді позбавленням волі на певний строк, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисне кримінальне правопорушення протягом невідбутої частини покарання.
Відповідно до положень ст. 6 КВК України виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.
Ресоціалізація - свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства; повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві. Необхідною умовою ресоціалізації є виправлення засудженого. Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), пробація, суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.
Отже, ключовою підставою умовно-дострокового звільнення є виправлення особи, а висновок суду про доведеність виправлення засудженого повинен засновуватись на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі.
Під час розгляду клопотання судом встановлено, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Одесі Одеської області, є громадянином України, має середньо-спеціальну освіту, розлучений, має доньку ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не перебуває на його утриманні, психічних або фізичних вад здоров`я не має (даних про неможливість утримання в умовах установи виконання покарань за станом здоров`я суду не надано), на виробництві установи виконання покарань працевлаштований на плетінні сіток, має зареєстроване місце проживання, раніше відбував покарання у виді позбавлення волі за умисні кримінальні правопорушення і маючи не зняту (непогашену) судимість знову вчинив умисне кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, за яке був засуджений до позбавлення волі вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2024 року (який ухвалою Малиновського (нині Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 13.01.2025 року було приведено у відповідність до Закону №3886-ІХ).
На теперішній час засуджений відбуває покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14».
Початок строку: 09.03.2023 року, кінець строку: 09.06.2026 року.
На момент розгляду клопотання засуджений відбув більш ніж 2/3 строку призначеного покарання, а саме 2 роки 8 місяців 2 дні.
За час відбування покарання в умовах Державної установи «Одеська виправна колонія №14» характеризується посередньо, має 2 заохочення (отриманні лише в 2025 році), діючих стягнень не має (3 стягнення вважаються погашеними), заходи реалізації індивідуальної програми виконані частково, засуджений не завжди налаштованих приймати, ризик вчинення засудженим повторного кримінального правопорушення встановлений як середній. В результаті проведеної роботи встановлено середній рівень ймовірності небезпеки для суспільства.
Так, при розгляді питання щодо можливості застосування відносно засудженого умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд керується вже сталою правовою позиціє судів вищої інстанції про те, що сумлінна поведінка - це не тільки пасивна форма поведінки, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушень правил внутрішнього розпорядку, а й активна форма поведінки засудженого, яка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно корисній праці, систематичне виконання і перевиконання виробничих завдань, сумлінне виконання трудових обов`язків і дорученої роботи, якість її виконання, прагнення до вдосконалення наявного фаху, спеціальності, придбання спеціальності, відсутність трудових порушень, прогулів, відмов від роботи, дбайливе ставлення до довіреного майна, інструментів, суворе додержання правил охорони праці і техніки безпеки тощо.
Процес виправлення та перевиховання засудженого має бути стабільним і послідовним.
З огляду на викладене, суд, незважаючи на те, що засуджений відбув встановлену законом частину строку покарання для можливості застосування до нього умовно-дострокового звільнення, приходить до переконання, що поведінка засудженого під час відбування покарання не була стабільною та послідовною. Аналіз матеріалів особової справи та характеристики свідчить про те, що засуджений лише поступово стає на шлях виправлення. Наявність двох заохочень, що отримані засудженим напередодні настання можливості звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, на думку суду, не можуть бути розцінені такими, що засуджений став на шлях виправлення та безумовно спокутував свою провину.
Таким чином суд приходить до висновку, що засуджений не має усіх належних підстав, передбачених ст. 81 КК України, для його умовно-дострокового звільнення.
З огляду на це, суд вважає, що підстави для задоволення даного клопотання відсутні.
Враховуючи зазначене, на підставі ст. 81 КК України та керуючись ст. ст. 537-539 КПК України, суд -
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Приморського районного суду м. Одеси від 20.03.2024 року (який ухвалою Малиновського (нині Хаджибейського) районного суду м. Одеси від 13.01.2025 року було приведено у відповідність до Закону №3886-ІХ) за ч. 2 ст. 185 КК України - відмовити.
Копію ухвали направити засудженому та до Державної установи «Одеська виправна колонія №14».
Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1