Закарпатський апеляційний суд
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

10.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження № 11-сс/4806/734/25, за апеляційною скаргою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05 вересня 2025 року,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05 вересня 2025 року, частково задоволено клопотання про накладення арешту на майно, яке вилучене 30.08.2025 під час огляду місця події та накладено арешт на згорток фольги з вмістом білої кристалічної речовини, який поміщено у спеціальний пакет НПУ №ІCR 0132557; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S20Ultra», який поміщено у паперовий конверт НПУ СУ з підписом понятих.

У задоволені решти вимог клопотання, а саме накладення арешту на транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 відмовлено.

З матеріалів судового провадження слідує, що до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 про арешт майна у рамках кримінального провадження №0000193, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З внесеного клопотання та доданих до нього матеріалів вбачається, що 30.08.2025 о 14.47 год. екіпажем №101 патрульної поліції на автошляху М-08 (8 км об`їзд м. Ужгорода) було зупинено транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого під час перевірки виявлено згорток фольги із кристалічною речовиною, ззовні схожою на наркотичну.

31.08.2025 дані відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000193 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 309 КК України.

Прокурор вказав, що 30.08.2025 старшим слідчим СВ відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_7 було проведено огляд місця події за адресою: Закарпатська область, Ужгородський район, траса М-08 (8 км об`їзд м. Ужгорода), в ході якого, за участі громадянина, який назвав себе ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в подальшому надав документ, що посвідчує особу, було виявлено та вилучено згорток фольги з вмістом білої кристалічної речовини, який поміщено у спеціальний пакет НПУ №ICR 0132557, мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S20Ultra», який поміщено у паперовий конверт НПУ СУ з підписом понятих, та транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спецмайданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55.

01.09.2025 постановою дізнавача сектору дізнання відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_8 , який здійснює досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, згорток фольги з вмістом білої кристалічної речовини, який поміщено у спеціальний пакет НПУ №ICR 0132557, мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S20Ultra», який поміщено у паперовий конверт НПУ СУ з підписом понятих та транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спецмайданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55, визнано речовими доказами.

Як зауважив прокурор, зважаючи на те, що згорток фольги з вмістом білої кристалічної речовини, який поміщено у спеціальний пакет НПУ №ICR 0132557, мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S20Ultra», який поміщено у паперовий конверт НПУ СУ з підписом понятих та транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спецмайданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, були об`єктом кримінальних протиправних дій, їх перебування на зберіганні у третіх осіб, створює високі ризики до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, перетворення, передачі вказаного майна, що, своєю чергою, унеможливить виконання завдань кримінального провадження, передбачених ч. 1 ст. 2 КПК України.

З огляду на те, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, а також те, що у разі задоволення вказаного клопотання може бути виконане завдання арешту, передбаченого ч. 1 ст. 170 КПК України, з метою забезпечення збереження речових доказів, прокурор просить накласти арешт на згорток фольги з вмістом білої кристалічної речовини, який поміщено у спеціальний пакет НПУ №ІCR 0132557, мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S20Ultra», який поміщено у паперовий конверт НПУ СУ з підписом понятих та транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 , який поміщено на спецмайданчик ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області, що знаходиться за адресою: Ужгородський район, с. Оноківці, вул. Головна, 55.

Ухвалою слідчого судді констатовано, що враховуючи наявність сукупності розумних підозр вважати, зазначене у клопотанні майно, яке було вилучено під час проведення огляду місця події 30.08.2025 згорток фольги з вмістом білої кристалічної речовини, який поміщено у спеціальний пакет НПУ №ІCR 0132557, та мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S20Ultra», який поміщено у паперовий конверт НПУ СУ з підписом понятих, є доказом кримінального правопорушення та зберегло на собі його сліди, містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, беручи до уваги, що стороною обвинувачення доведено наявність достатніх підстав для накладення арешту на вказане майно. Разом з цим, слідчий суддя зазначив, що клопотання прокурора у частині накладення арешту на транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 , не містить виклад обставин на підтвердження того, що дане майно відповідає критеріям ст. 98 КПК України. Зокрема, із тексту клопотання прокурора слідує, що воно складається з викладення змісту фактичних обставин можливого кримінального правопорушення (фабули), встановлених органом досудового розслідування, та посилання на ст. 170 КПК України без належного обґрунтування співвідношення вказаних положень процесуального закону з фактичними обставинами даного кримінального провадження. Наведене, своєю чергою, ставить під сумнів доводи прокурора про достатність підстав для накладення арешту на транспортний засіб. З урахуванням викладеного, слідчий суддя прийшов до висновку, що у задоволенні решти вимог клопотання, а саме накладення арешту на транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 , слід відмовити з підстав не доведення особою, що подала клопотання, необхідності такого арешту.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді прокурор ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, у якій вказує на необґрунтованість та незаконність судового рішення в частині відмови у накладенні арешту на транспортний засіб марки «JAGUAR». Вважає, що ухвала підлягає скасуванню. Зазначає, що ОСОБА_9 використовував зазначений транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», д.н.з. НОМЕР_1 як місце зберігання психотропної речовини, який може використовувати і у подальшому. Отже, в даній ситуації наявні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України, а клопотання про накладення арешту є обґрунтованим. Зауважує, що у даному випадку накладення арешту спрямоване на виконання завдань кримінального законодавства та припинення подальшої протиправної діяльності ОСОБА_6 , а тому відповідне втручання має легітимну мету та критерій «пропорційності» у даному випадку дотримується. Просить ухвалу слідчого судді в частині відмови накладення арешту на транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», д.н.з. НОМЕР_1 скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання прокурора та накласти арешт на транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», д.н.з. НОМЕР_1 , у вигляді заборони відчуження, розпорядження та користування майном, у тому числі шляхом накладення заборони на проведення будь-яких дій щодо поділу, об?єднання, передачі в оренду чи на іншому праві користування, проведення реєстраційних та нотаріальних дій. У іншій частині резолютивну частину ухвали залишити без змін.

Судове провадження розглядається за відсутності учасників судового провадження, неявка яких, з огляду на положення ч. 4 ст. 405 КПК України, не перешкоджає його розгляду. Приймаючи рішення про розгляд судового провадження за відсутності сторін кримінального провадження береться до уваги те, що сторони належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги; адвокат ОСОБА_10 , який діє в інтересах ОСОБА_11 подала заяву про залишення апеляційної скарги без розгляду;прокурор ОСОБА_5 також подав клопотання про залишення апеляційної скарги без розгляду при цьому повідомивши, що обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду першої інстанції та вироком суду у вказаному провадженні від 13.10.2025 ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а транспортний засіб «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D» повернуто власнику.

Заслухавши доповідь судді про суть ухвали слідчого судді, повідомлення про те, ким і в якому обсязі вона оскаржена, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Оскільки висновки, викладені у судовому рішенні у частині накладення арешту на майно, яке вилучене 30.08.2025 під час огляду місця події та накладено арешт на згорток фольги з вмістом білої кристалічної речовини, який поміщено у спеціальний пакет НПУ №ІCR 0132557; мобільний телефон марки «Samsung», моделі «S20Ultra», який поміщено у паперовий конверт НПУ СУ з підписом понятих, не оспорюються, тому з огляду на приписи ст. 404 КПК України не перевіряються, вважаються належним чином вмотивованими.

Тому, ухвала слідчого судді переглядається у межах доводів апеляційної скарги, тобто у частині накладення арешту на транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 .

За змістом конституційних норм та положень кримінального процесуального законодавства тягар доведеності обґрунтованості тверджень клопотань про необхідність накладення арешту на майно, покладений на органи досудового розслідування, - ініціаторів клопотань та прокурора.

Відповідно до ст. 23 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Підтримання державного обвинувачення у суді здійснюється прокурором. Захист здійснюється підозрюваним або обвинуваченим, його захисником або законним представником. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, а відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов) чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що майно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках передбачених Кримінальним кодексом України.

У випадку передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках передбачених Кримінальним кодексом України може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правого характеру у виді конфіскації майна.

У випадку передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної або юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно-небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову в кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Відповідно до ст. 173 КПК слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

Колегія суддів вважає, що при розгляді клопотання про накладення арешту на транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 , слідчим суддею належним чином були враховані вимоги Конституції України, кримінального процесуального закону та принцип верховенства права, закладені в Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та Рішеннях Європейського Суду з прав людини, ретельно перевірені доводи клопотання й постановлено судове рішення, яке з огляду на вказані норми права визнається законним та обґрунтованим.

Дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що, відмовивши в задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», номерний знак НОМЕР_1 , слідчий суддя при розгляді клопотання та прийнятті судового рішення взяв до уваги положення ст. ст. 132, 170 КПК України, дав належну оцінку як твердженням клопотання, так і фактичним обставинам, на підставі яких прокурор подав клопотання.

Посилання прокурора на те, що ОСОБА_6 використовував зазначений транспортний засіб марки «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D», д.н.з. НОМЕР_1 як місце зберігання психотропної речовини, який може використовувати і у подальшому, а отже, в даній ситуації наявні ризики, передбачені абзацом другим частини першої статті 170 КПК України є безпідставними, оскільки відповідно до матеріалів клопотання ОСОБА_6 не визнавався підозрюваним. При цьому санкція ч. 1 ст. 309 КК України, за вчинені й передбачені цією нормою матеріального права діяння, не передбачає призначення покарання у виді конфіскації майна.

Враховуючи наведене, твердження прокурора про те, що накладення арешту спрямоване на виконання завдань кримінального законодавства та припинення подальшої протиправної діяльності ОСОБА_6 , наведено без належного обґрунтування співвідношення вимог кримінального процесуального закону з фактичними обставинами цього кримінального провадження, що в свою чергу ставить під сумнів і доводи прокурора про виправданий ступінь втручання у права і свободи особи, а також те, що у разі задоволення клопотання може бути виконане завдання арешту, передбачене ч. 1 ст. 170 КПК України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що прокурором не наведено достатніх і належних доказів тих обставин, які є визначальними та необхідними для накладення арешту на майно, не доведено існування ризиків, визначених у абзаці 2 ч. 1 ст. 170 КПК України, або достатність підстав вважати, що такі ризики можуть мати місце, належним чином не обґрунтовано мету застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження.

При цьому, в матеріалах провадження немає будь-яких відомостей на обґрунтування того, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні, завдяки чому може бути виконане завдання, для виконання якого прокурор звернувся із клопотанням про накладення арешту на конкретне майно.

Апеляційний суд бере до уваги і те, що будь-які докази, які б підтверджували можливість відчуження тимчасово вилученого майна, в органа досудового розслідування відсутні, що у свою чергу свідчить і про те, що клопотання базується на припущеннях за усіма, наведеними у ньому правовими позиціями.

За цих обставин, наведені прокурором в апеляційній скарзі доводи, - апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, відхиляє як безпідставні.

Крім того, у судовому засіданні, прокурор просив залишити його апеляційну скаргу без розгляду, оскільки обвинувальний акт у цьому кримінальному провадженні скерований до суду першої інстанції та вироком суду у вказаному провадженні від 13.10.2025 ОСОБА_6 засуджено до покарання у вигляді двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а транспортний засіб «JAGUAR» моделі «ХЕ 20D» повернуто власнику.

Інші обставини, які б давали підстави для скасування судового рішення апеляційним судом не встановлено.

Процесуальних порушень, які б могли слугувати підставами для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено.

За цих обставин, підстав для задоволення апеляційної скарги не має, а тому, з огляду на положення ч. 3 ст. 407 КПК України, ухвала слідчого судді як законна та обґрунтована, залишається без зміни.

Приймаючи рішення колегія суддів бере до уваги положення ст. 26 КПК України, зокрема, те, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цим Кодексом; ст. 404 цього Кодексу в частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; положення ст. ст. 220, 317 цього ж Кодексу про те, що саме за клопотанням учасників процесу сторони обвинувачення чи захисту (прокурора, потерпілого, обвинуваченого, підозрюваного чи їхніх захисника) апеляційний суд визначає необхідність дослідження тих чи інших доказів для з`ясування фактичних обставин справи; що стороною обвинувачення до апеляційної скарги не приєднані будь-які докази (документи), які б істотно могли вплинути на висновки слідчого судді чи спростувати їх, і на такі прокурор не посилався під час розгляду апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 170-173, 404, 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 05 вересня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й відповідно до ч. 4 ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді: