Справа № 496/6619/25
Провадження № 1-кп/496/684/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2025 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області

у складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши в спрощеному провадженні за відсутності учасників судового провадження в залі суду кримінальне провадження №0000123 від 03.09.2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Дачне Одеського району Одеської області, громадянина України, не одруженого, не працевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 28.08.2025 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, більш точного часу судом не встановлено, перебуваючи за адресою: Одеська область, Одеський район, село Дачне, по вулиці Миру, навпроти будинку №5, на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин, маючи умисел на спричинення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тілесних ушкоджень невизначеного ступеню тяжкості, завдав потерпілому удар кулаком правої руки в область нижньої губи, удар кулаком правої руки в область щелепи, удар правою ногою в область носу, удар правою ногою в область лоба, удар правою ногою в область лівої підключичної ділянки, удар правою ногою в область лівої брови, удар правою ногою в область правої завушної ділянки.

Внаслідок ударів кулаком правої руки в область нижньої губи та щелепи, потерпілому ОСОБА_4 завдано фізичного болю і не спричинено тілесних ушкоджень.

Внаслідок ударів правою ногою в область носу, лоба, лівої підключичної ділянки, лівої брови, правої завушної ділянки, потерпілому ОСОБА_4 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця та садна обличчя, синця правої завушної ділянки, синця лівої підключичної ділянки.

Зазначені ушкодження не були небезпечні для життя, як в сукупності так і окремо, мають незначні скороминущі наслідки тривалістю не більше 6-ти днів, і за цим критерієм, згідно п.п. 2.3.5 і 4.6 «Правіша судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», (1995 р.) відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 125, КК України, за кваліфікуючими ознаками - умисне легке тілесне ушкодження.

До обвинувального акту додані: заява обвинуваченого ОСОБА_3 , складена в присутності захисника ОСОБА_5 , щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; заява потерпілого ОСОБА_4 щодо згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні; матеріали досудового розслідування.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути обвинувальний акт без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, що узгоджується з приписами ч.2 ст. 381 КПК України.

Дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин суд не досліджував у відповідності до вимог ч.2 ст. 382 КПК України.

Викладені судом обставини, встановлені органом досудового розслідування, не оспорюються учасниками судового провадження, під час досудового розслідування обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодний з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні за його відсутності.

Обвинувачений ОСОБА_3 ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оскаржити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» враховує особливості конкретного кримінального правопорушення й обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст. 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд приймає до уваги характер і обставини вчиненого ним правопорушення, вчинення ним правопорушення відноситься до категорії кримінальних проступків, а також суд враховує особу обвинуваченого та враховує ті обставини, що він характеризується посередньо за місцем проживання, скарг не надходило, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , відповідно до положень ст. 66 КК України, суд визнає активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Обираючи ОСОБА_3 вид та міру покарання, суд, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує, обставини скоєння проступку, особу винного, а також те, що відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому можливо та слід призначити в межах санкції ч.1 ст. 125 КК України у вигляді штрафу.

Таке покарання, на думку суду, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Підстави для обрання запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 371-373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому ст. ст. 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку спрощеного провадження, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1