Провадження № 1-кс/742/1765/25
Єдиний унікальний № 742/7006/25
У Х В А Л А

про обрання запобіжного заходу

29 грудня 2025 року м. Прилуки

Слідчий суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Прилуки клопотання слідчої слідчого відділу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000556 від 29.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України

В С Т А Н О В И В:

І. Суть питання, що розглядається

1.До Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області надійшло клопотання слідчої слідчого відділу Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_5 , погоджене прокурором прокурором Солом`янської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №000556 від 29.11.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України (далі - Клопотання).

2.Клопотання мотивовано тим, що слідчим відділом Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області розслідується кримінальне провадження № 000556 від 29.11.2023 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

3.Під час досудового розслідування встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 N? 31 від 24.02.2023 солдата ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини на посаду механіка-водія 1 механізованого відділення 3 механізованого взводу 8 механізованої роти НОМЕР_2 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , та відповідно він вважається таким, що з 24.02.2023 приступив до виконання службових обов?язків.

4.29.05.2023, військовослужбовець військової служби солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в порушення вимог ст. ст.17, 65 Конституції України, п. п. 1, 2 ст. 1, п. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов?язок і військову службу», ст. ст. 11,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, достовірно знаючи, що він є військовослужбовцем і повинен проходити службу у військовій частині НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом, з особистих мотивів, з метою тимчасового ухилення від військової служби, в умовах воєнного стану, незаконно припинив виконувати свій конституційний обов?язок по захисту Вітчизни, незалежності, територіальної цілісності України та самовільно залишив місце несення служби, а саме місце розташування військової частини в АДРЕСА_1 .

5.Водночас, 29.06.2025 солдат ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до слідчого Прилуцького районного відділу поліції ГУНП в Чернігівській області, за адресою: м. Прилуки, вул. Котляревського, 55 та заявив про бажання повернутися на військову службу, тим самим припинив свою протиправну діяльність.

6.Так, військовослужбовець військової служби солдат ОСОБА_4 , внаслідок самовільного залишення місця розташування військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 , не виконував обов?язки з несення військової служби у період часу з 29.05.2023 по 29.06.2025, будь-яких заходів для повернення на службу у вказану військову частину та продовження несення відповідних обов?язків у зазначений період часу не вживав, а займався особистими справами, не пов?язаними з проходженням військової служби.

7.Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України - самовільне залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

8.25.12.2025 у вказаному кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Бажанівка, Прилуцького району, громадянину України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючий, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

9.На даному етапі досудового розслідування наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показання свідка ОСОБА_6 від 09.11.2024, показання свідка ОСОБА_7 від 09.11.2024, показання свідка ОСОБА_8 від 19.03.2024, відомостями, які містяться у акті службового розслідування №10944/93 від 10.10.2023 року за фактом відсутності ОСОБА_4 за місцем несення служби; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

10.Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного зходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків (ризиків), підставою є наявність обгрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави вважати, що він може їх порушити.

11.Слідчий зазначає, що відносно ОСОБА_4 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою оскільки, існують ризики передбачені ст.177 КПК України, а саме: 1) можливість переховуватися від органу досудового розслідування;м2) незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; 3) вчинити інше кримінальне правопорушення.

12.Відтак, на думку слідчого, жоден більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не здатен запобігти зазначеним у Клопотанні ризикам.

13.Слідчий просить визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов?язків, передбачених КПК України, у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

ІІ. Позиції учасників кримінального провадження.

14.У судовому засіданні слідчий підтримала доводи клопотання, вказав на існування ризиків, передбачених у клопотанні.

15.Прокурор доводи Клопотання підтримав, просила задовольнити з викладених у ньому підстав.

16.Підозрюваний ОСОБА_4 заперечив проти доводів клопотання слідчого, вказав, що він не має наміру ухилятись від слідства і суду, має намір сприяти слідству та планує повернутись на військову службу.

ІІІ. Слідчий суддя, дослідивши зміст Клопотання та додані до нього матеріали, заслухавши доводи сторін Кримінального провадження, дійшов до наступного висновку.

17.У відповідності до положень ст. 131 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

18.Згідно положень ст. ст. 176, 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом.

19.Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

20.За ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

21.З огляду на положення даної статті, слідчий суддя під час вирішення питання щодо наявності підстав для обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має встановити наступні обставини: (1) чи набув ОСОБА_4 статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні, в рамках якого розглядається Клопотання; (2) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, яке йому інкримінується; (3) наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

22.Зі свого боку, з метою вирішення вищезазначених питань, слідчому судді необхідно встановити у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_4 .

ІV. Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа.

23.ОСОБА_4 підозрюється у самовільному залишенні місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

24.Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином у розумінні ст. 12 КК України.

25.Вчинення вказаного кримінального правопорушення за обставин, наведених у клопотанні слідчого підтверджується, зокрема, витягом з ЄРДР від 26.12.2025, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 09.11.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.11.2024, протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.03.2024, повідомленням про кримінальне правопорушення, вчинене військовослужбовцем від 19.10.2023, відомостями, які містяться у акті службового розслідування №10944/93 від 10.10.2023 року за фактом відсутності ОСОБА_4 .

26.Враховуючи вищевикладене, при розгляді клопотання слідчого слідчий суддя зазначає, що оцінює надані стороною обвинувачення матеріали та зазначені в них відомості лише з точки зору того, чи мало місце кримінальне правопорушення, про яке зазначає сторона обвинувачення, і на даному етапі досудового розслідування слідчий суддя не вирішує питання про наявність усіх елементів складу злочину, винуватість чи невинуватість осіб у його вчиненні і не визначає ступінь їх вини.

Щодо набуття особою статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні.

27.Частиною 1 статті 42 КПК України встановлено, що підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

28.Отже, у відповідності до вимог кримінального процесуального закону підозрюваним є (1) особа, якій у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, (2) особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або (3) особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 42 КПК України).

29.Тобто вищевказана процесуальна норма визначає три рівнозначні випадки, за відповідності ситуації особи хоча б одному з яких, вона вважається такою, що є підозрюваною у кримінальному провадженні.

30.Статтею 278 КПК України передбачено порядок вручення письмового повідомлення про підозру - письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень (ч. 1 ст. 278 КПК України).

31.25.12.2025 о 19-05 год ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. Письмове повідомлення про підозру разом з пам`яткою про процесуальні права та обов`язки вручено підозрюваному під розписку.

32.Враховуючи, що Повідомлення про підозру, як процесуальний документ, складено та підписано з дотриманням норм кримінального процесуального законодавства і стороною обвинувачення вручено його підозрюваному в спосіб, передбачений КПК України, що підтверджується доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими слідчим суддею, слідчий суддя вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у Кримінальному провадженні відповідно до положень ч. 1 ст. 42 КПК України.

Щодо обґрунтованості підозри.

33.Згідно ч. 5 ст. 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ.

34.Зокрема, у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року зазначено, що «обґрунтована підозра» означає існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, крім того, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином, вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

35.Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

36.Такий висновок цілком узгоджується із правовими позиціями, наведеними у рішеннях ЄСПЛ, зокрема, у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 23.10.1994 суд зазначив, що «факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як і ті, що є необхідними для обґрунтування вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування».

37.Так, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

38.У пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» зазначено, що «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок.

39.За такого, слідчий суддя на стадії досудового розслідування для вирішення питання, зокрема, щодо обґрунтованості підозри не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини особи/осіб у вчиненні кримінального правопорушення чи її відсутності, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи/осіб до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

40.Отже, при вирішенні питання щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність ОСОБА_4 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення вірогідною та достатньою для обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

41.Згідно з доводами, викладеними у Клопотанні,та документами, наданими на підтвердження цих доводів,обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення,передбаченого ч. 5 ст.407 КК України,підтверджується сукупністю зібраних доказів, а саме копіями наступних документів:

- витягом з ЄРДР від 26.12.2025,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 09.11.2024,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 09.11.2024,

- протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 19.03.2024,

- повідомленням про кримінальне правопорушення, вчинене військовослужбовцем від 19.10.2023,

- відомостями, які містяться у акті службового розслідування №10944/93 від 10.10.2023 року за фактом відсутності ОСОБА_4

- витягом з наказу від 16.10.2023 № 501,

- витягом з наказу від 17.01.2024 № 17,

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 25.12.2025,

- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності;

42.Враховуючи вищезазначені загальні досудового розслідування факти, Слідчий суддя доходить висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 , оскільки обґрунтованість такої підозри підтверджується наявними в матеріалах клопотання доказами, які об`єктивно пов`язують ОСОБА_4 із кримінальним правопорушенням, яке йому інкримінується, тобто підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний міг вчинити таке кримінальне правопорушення за викладених у Повідомленні про підозру обставин, що є достатнім для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

43.Разом з тим, вищенаведеним висновком про обґрунтованість підозри не констатується наявності в діях ОСОБА_4 вини у вчиненні злочину. Так, на цій стадії слідчий суддя не вправі наперед вирішувати питання про фактичні обставини кримінального правопорушення, кваліфікацію дій підозрюваного, доведеність чи недоведеність винуватості підозрюваного, давати оцінку доказам щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності, оскільки ці питання вирішуються судом при ухваленні судового рішення по суті обвинувачення на підставі обвинувального акта, а не під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо особи, якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, що свідчать про вірогідність причетності особи до вчинення інкримінованого злочину та необхідність застосування щодо такої особи обмежувального заходу.

44.Обставини здійснення підозрюваним ОСОБА_4 конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у Кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.

V. Наявність ризиків, та їх обґрунтованість

45.Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (частина 1 статті 177 КПК України).

46.Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

47.Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

48.Так, у Клопотанні слідчий посилається на те, що наявні ризики, які свідчать про можливе вчинення ОСОБА_4 дій, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, а саме: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду.

49.Ризик переховування від органу досудового розслідування/суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений серед іншого можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, передбачений ч. 5 ст. 404 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 .

50.Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України є тяжким злочином, а санкція цієї статті передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, тобто усвідомлюючи невідворотність покарання, яке пов?язане позбавленням волі, він може вживати заходів щодо переховування від правоохоронних органів та/або суду, що негативно вплине на кримінальне провадження.

51.Тяжкість ймовірного покарання особливо сильно підвищують ризик переховування від органу досудового розслідування та/або суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності. Проте, враховуючи, що ч. 5 ст. 401 КК України передбачено можливість звільнення від кримінальної відповідальності особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у тому числі передбачене ст. 407 КК України, вперше, ризик кримінального покарання в цьому випадку є більше ілюзорним.

52.При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_4 можливості переховуватися, зокрема те, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків, неодружений та не перебуває у фактичних шлюбних стосунках, не працює, на має постійного доходу. Крім того, ОСОБА_4 в судовому засіданні зазначив, що з моменту самовільного залишення військової частини та до цього часу він офіційно не звертався до командування з заявами про висловлення наміру продовження військової служби. Також відповідно до наданих ним пояснень, упродовж двох років з дня СЗЧ він мешкав у м. Обухові Київської області, та повернувся додому приблизно в листопаді 2025 року. Наведені обставини достатнім чином обґрунтовують можливість переховування підозрюваного від слідства та суду.

Щодо ризику незаконного впливу на свідків, інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

53.Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України незаконно впливати на свідків, обґрунтовується тим, що свідки кримінального правопорушення, з числа залучених при затриманні, проведенні обшуку та іншого ряду слідчих розшукових дій відомі підозрюваному, особа залучена до проведення оперативної закупки, також входить в коло спілкування останнього, а тому існує обґрунтований ризик розкриття особи свідка, анкетні дані якого змінено в інтересах слідства, та незаконного впливу на свідків, внаслідок чого втрати слідством доказів у кримінальному провадженні.

54.При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).

55.Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України).

56.Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

57.Свідками у цьому кримінальному провадженні є ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , які є військовослужбовцями в/ч НОМЕР_1 . Фактично, для здійснення ефективного впливу на цих свідків підозрюваному ОСОБА_4 варто з`явитися до військової частини, де вони служать та розташування якої він залишив самовільно. Покликання прокурора на можливість впливу на свідків за допомогою телефонного зв`язку суд сприймає критично.

Ризик вчинення іншого кримінального правопорушення.

58.Суд враховує, що ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, в умовах дії воєнного стану умисно самовільно залишив місце проходження військової служби та протягом тривалого часу, а саме 29.05.2023 по 29.06.2025, без поважних причин не виконував обов?язки військової служби, не вживав жодних заходів для добровільного повернення до військової частини та фактично продовжував протиправну поведінку.

59.Тривалий характер самовільного залишення місця служби, свідоме ігнорування вимог військової дисципліни, положень статутів Збройних Сил України та норм законодавства свідчать про стійке нехтування підозрюваним і обов?язками військовослужбовця, а також про відсутність у нього належної правосвідомості та внутрішніх стримуючих факторів.

60.Натомість, ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався та відсутні докази вчинення ним будь-яких протиправних діянь. Вчинення ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 КК України зумовлене умовами воєнного стану та виключає рецидив без повернення на військову службу.

Щодо наявності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу.

61.В силу ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177цього Кодексу, крім випадків, передбаченихчастинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

62.Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: 4) до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

63.Наведені вище обставини зазначають про наявність певних ризиків переховуватись від слідства і суду, проте у разі вчинення ОСОБА_4 іншого кримінального правопорушення, аніж передбаченого ст. 407 КК України давали б суду можливість застосувати більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою.

64.Проте, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті. Тобто, законодавець виключає можливість застосувати до підозрюваного більш м`який запобіжний захід, аніж тримання під вартою, фактично дискримінуючи осіб, підозрюваних у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. 407, 408 КК України в порівнянні з іншими складами злочинів.

65.Відповідно до абз. 3 ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

66.Згідно з п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК розмір застави визначається в таких межах: щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

67.У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

68.Вирішуючи питання про обрання розміру застави Слідчий суддя враховує наступні фактори:

- тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 ; та його тривалість;

- особу ОСОБА_4 ; який не працює, не має стійких соціальних зв`язків;

69.Враховуючи наведені обставини, Слідчий суддя вважає, що застава в межах, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України забезпечить виконання ОСОБА_4 обов`язків підозрюваного, а тому достатній розмір застави, що забезпечить виконання обов`язків підозрюваного становитиме мінімальний розмір 20 прожиткових мінімумів доходів громадян, що складає 60560 грн.

70.На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 177, 193-194, 196, 369-372, 395 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк тримання під вартою рахувати з моменту фактичного затримання з 13:00 години 29.12.2025.

Строк дії ухвали (в частині тримання під вартою) 60 діб

Зобов`язати орган досудового розслідування негайно повідомити про взяття під варту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , родичів останнього.

Визначити суму застави у розмірі 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення коштів на депозитний рахунок має бути наданий уповноваженій особі відповідної установи тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави покласти на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, чи суду за першою вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, здати на зберігання до уповноважених органів паспорт громадянина України для виїзду за кордон.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а ОСОБА_4 в той самий строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Повний текст ухвали складено 29.12.2025 о 14.00 годині.

Слідчий суддя ОСОБА_11