УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю : прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 0000162 від 08.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшло клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 .

Клопотання мотивовано тим, що проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000162 від 08.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 08.11.2025 до відділу поліції № 3 ВРУП ГУНП у Вінницькій області звернувся ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , із письмовою заявою про те, що 07.11.2025 у вечірній час, перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході раптово виниклого словесного конфлікту, наніс тілесні ушкодження заявнику.

В ході досудового розслідування установлено, що 07.11.2025 близько 18:30 між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які спільно сиділи за столом в одній із кімнат житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виникла словесна суперечка, в ході якої в ОСОБА_5 з`явився злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .

Реалізуючи злочинний умисел на спричинення тяжких тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання ОСОБА_5 , перебуваючи в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх намірів щодо нанесення тяжких тілесних ушкоджень, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків та бажаючи настання таких наслідків, взяв до рук металеву пательню та наніс нею два удари в область обличчя ОСОБА_6 від чого останній впав на підлогу.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забій головного мозку, пневмоцефалія, перелом зовнішньої та внутрішньої пластинок лобної пазухи, перелом верхньої щелепи, забійна рана лобної ділянки. Відповідно до висновку експерта від 28.11.2025, за своїм характером вищевказана травма у ОСОБА_6 належить до тяжких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Винуватість ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення підтверджується наступними доказами, які містяться у матеріалах кримінального провадження, а саме:

?Протоколом огляду місця події від 08.11.2025;

?протоколом допиту потерпілого ОСОБА_6 ;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 13.11.2025;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_7 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

?висновком експерта СМЕ № 119;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

?протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

?повідомленням про підозру ОСОБА_5 ;

?протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 ;

?протоколом проведення слідчого експерименту від 29.11.2025;

Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема:

1.переховування підозрюваного від органу досудового розслідування (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 8 років;

2.знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України);

3.незаконного впливу підозрюваного на свідків у кримінальному провадженні (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України),

Приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання підозрюваним своїх процесуальних обов`язків, слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 та слідчий ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання підтримали у повному обсязі та просили задовольнити, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, тому необхідно застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні від послуг захисника відмовився, щодо задоволення клопотання не заперечував.

Слідчий суддя, вислухавши думку учасників, дослідивши матеріали клопотання слідчого, прийшов до наступного висновку.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Слідчими СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000162 від 08.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 29 листопада 2025 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Щодо обґрунтованості підозри слідчий суддя зазначає, що оскільки чинне законодавство не розкриває це поняття, враховуючи ст. ст. 8, 9 КПК України, слід керуватися позиціями Європейського суду з прав людини. З точки зору практики ЄСПЛ обґрунтованість підозри - це певний стандарт доказування, який означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. При чому факти, які викликали підозру, не обов`язково мають бути одного рівня з тими, які необхідні для того, щоб не лише обґрунтувати засудження, а й пред`явити обвинувачення, що є наступною стадією в процесі розслідування кримінальної справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При цьому, слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання з додатками, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до висновку, що на час розгляду клопотання підозра щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України обґрунтована, про що свідчать докази, які зібрані в кримінальному провадженні та доведені прокурором при розгляді даного клопотання. Причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення достатньою мірою, для даної стадії кримінального провадження, доводиться доказами, які долучені слідчим до матеріалів клопотання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, зокрема санкцією ч. 1 ст. 121 КК України, передбачене максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення судом обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. Чинне законодавство не вимагає підтвердження того, що він обов`язково здійснюватиме такі дії. Однак суду необхідно встановити, чи підозрюваний наразі має об`єктивну можливість їх реалізації в майбутньому.

В судовому засіданні прокурором доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст.177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Зокрема, ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 8 років, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого правопорушення та можливості засудження до тривалого терміну позбавлення волі може бути підставою та мотивом для підозрюваного до переховування, що в своїй сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно із позицією Європейського суду з прав людини, зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тяжкість можливого покарання може спонукати підозрюваного переховуватися від суду. Це твердження узгоджується з практикою ЄСПЛ, зокрема у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема за ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що свідчить про існування ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом також враховано, що ОСОБА_5 перебуває в цивільному шлюбі, має постійне місце проживання, офіційно не працевлаштований.

За змістом ст. 131 КПК запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження, а відтак їх застосування має на меті досягнення дієвості цього провадження.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його відношення до вчиненого правопорушення, відомості про його сімейний та матеріальний стан, наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту здатен забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та є співмірним з вчиненим кримінальним правопорушенням.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції № 3 Вінницького районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , строком на два місяці.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 наступні обов`язки: прибувати на виклики до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою на визначений час; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований і проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну місця проживання чи навчання; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, та інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Ухвала про застосування домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 ОСОБА_5 діє в межах строку досудового розслідування, але не більше 60 днів, починаючи з 04.12.2025 року.

Копію ухвали суду для організації виконання направити органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя