Справа № 491/33/25
УХВАЛА
16 жовтня 2025 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників обвинуваченої ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
16 жовтня 2025 року до суду надійшло клопотання прокурора Любашівської окружної прокуратури у вказаному кримінальному провадженні про обрання запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно обвинуваченого ОСОБА_5 ..
Згідно клопотання ОСОБА_5 з січня 2019 року по вересень 2022 року, обіймаючи посаду начальника 3 Спеціального центру швидкого реагування Державної служби з надзвичайних ситуацій України, тобто, будучи службовою особою, неналежно виконував свої службові обов`язки, через несумлінне ставлення до них, не передбачаючи можливості того, що в наслідок неналежного виконання ним його службових обов`язків може бути спричинено тяжкі наслідки громадським інтересам, хоча повинен був і міг це передбачити, а саме, не здійснював належну перевірку роботи працівників відділу економіки та фінансів, зокрема начальника відділу економіки та фінансів ОСОБА_4 , та не здійснював перевірку електронних відомостей нарахування коштів (заробітна плата та аванси на карткові рахунки співробітників) в системі інтернет банкінгу «РАЙФФАЙЗЕН БІЗНЕС ОНЛАЙН», особисто їх не підписував власним ЕЦП у зв`язку з тим, що передав свій електронний цифровий підпис ОСОБА_4 .. Таким чином, внаслідок неналежного виконання ОСОБА_5 своїх службових обов`язків, через несумлінне ставлення до них, головний бухгалтер ОСОБА_4 маючи безперешкодний доступ до ЕЦП начальника 3 СЦШР ОСОБА_5 , розуміючи, що ОСОБА_5 не здійснює перевірку електронних відомостей нарахування коштів (заробітна плата та аванси на карткові рахунки співробітників) працівникам 3 СЦШР, в період з січня 2019 року по вересень 2022 року привласнила та розтратила в інтересах третіх осіб кошти 3 СЦШР в сумі 12152229 гривень, чим завдала 3 СЦШР збитків на вказану суму, що в двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, встановлений на момент вчинення злочину та є тяжкими наслідками. Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст.367 КК України, є нетяжким злочином та карається позбавленням волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років. З метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, вбачається за необхідне застосувати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які полягають в тому, що обвинувачений може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому з метою забезпечення кримінального провадження та виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, є необхідність у застосуванні відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання. Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.184 КПК України, встановлено наявність ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки ОСОБА_5 інкримінується злочин, покарання за який передбачено у виді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю до трьох років, а тому, усвідомлюючи тяжкість та реальність покарання, є підстави вважати, що ОСОБА_5 може виїхати за межі території України та переховуватися від органів досудового слідства та суду. Встановлено, що дружина обвинуваченого, ОСОБА_8 є особою з обмеженою працездатністю та відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №509755 останній присвоєно другу групу інвалідності. Вказана обставина в сукупності з тим що ОСОБА_5 проживає у прикордонній області дає останньому можливість в найкоротший термін покинути територію України та переховуватися від органу досудового розслідування та суду. ОСОБА_5 має значний стаж роботи, що обумовлює обізнаність останнього з специфікою та методами роботи правоохоронних структур та відповідно вчиняти дії щодо перешкоджання проведення досудового розслідування, та знищення доказів у кримінальному провадженні, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.2 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 має можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення. Крім того, ОСОБА_5 може здійснювати протиправний вплив на свідків та інших співучасників злочину з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки перебуває з ними в тісних зв`язках, які виникли в період коли останній працював в 3 Спеціальному центрі швидкого реагування ДСНС України. Місце проживання ОСОБА_5 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , на території 3 СЦШР, що дає останньому можливість безперешкодного проникнення на територію 3 СЦШР та незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні. Вказана обставина також підтверджує ризик знищення доказів у кримінальному провадженні а також свідчить про наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України, який виражається в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 , маючи зв`язки з керівництвом та службовими особами 3 Спеціального центру швидкого реагування ДСНС України може незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, більшість з яких є працівниками вказаного центру. Також ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим шляхом, що свідчить про наявність ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст.177 КПК України. Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 03 жовтня 2024 року ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до 23 листопада 2024 включно з покладенням на нього обов`язків відповідно до ч.5 ст.194 КПК України, який в подальшому продовжувався ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 листопада 2024 року до 23 грудня 2024 року включно та ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 19 грудня 2024 року до 19 лютого 2025 року включно. На даний час строк дії запобіжного заходу та стосовно обов`язків минув. Враховуючи характер вчиненого обвинуваченим злочину та тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, яке полягає у позбавленні волі, є всі підстави вважати, що обвинувачений може залишити місце свого постійного проживання та буде переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконними засобами через залякування впливати на свідків у кримінальному провадженні та інших співучасників злочину, які володіють інформацією щодо обставин вчинення ним зазначеного злочину, а також знищити, сховати або спотворити будь-які із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та може вчинити інші злочини, а тому необхідно застосувати до обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
У зв`язку з наведеним прокурор Любашівської окружної прокуратури звернувся до суду з даним клопотанням.
У судовому засіданні прокурор Любашівської окружної прокуратури ОСОБА_3 клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не заперечив проти задоволення клопотання про обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Представник потерпілого в судове засідання не з`явився, однак 08 жовтня 2025 року подав до суду письмову заяву, в якій просить судове засідання, призначене на 16 жовтня 2025 року, провести без його участі.
Перевіривши надане прокурором клопотання та дослідивши матеріали справи, заслухавши думку прокурора ОСОБА_9 , який підтримав своє клопотання, обвинуваченого ОСОБА_5 , який не заперечив проти задоволення клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 331 КПК України передбачено, що під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.
Суд вважає, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.367 КК України.
Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Частиною 2 ст.177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Суд вважає, що в судовому засіданні доведено наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор, а саме:
Існує ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, що без застосування запобіжного заходу ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки він підозрюється у скоєнні злочину за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
Існує ризик, передбачений п.2 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_5 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.
Існує ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.
Існує ризик, передбачений п.4 ч.1 ст.177 КПК України, що ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Частиною 1 ст.178 КПК України встановлено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини; 12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.
При цьому, з санкції ч.2 ст.367 КК України вбачається, що ОСОБА_5 загрожує покарання у вигляді позбавлення волі на строк від двох до п`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та зі штрафом від двохсот п`ятдесяти до семисот п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або без такого.
Частиною 1 ст.179 КПК України визначено, що особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
Суд вважає, що при розгляді клопотання доведено, що наявні ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які є підставою для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання. Крім того суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який, має постійне місце проживання.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 131, 132, 176-179, 193-194, 315, 331, 369-372, 376 КПК України,
Обрати відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання строком на два місяці.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки відповідно до ч.5 ст.194 КПК України:
1) прибувати за кожною вимогою до прокурора, суду;
2) не відлучатися за межі Одеської області без дозволу прокурора або суду;
3) повідомляти прокурора або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
4) утримуватися від спілкування з іншими обвинуваченими та свідками у вказаному кримінальному провадженні, зокрема, з ОСОБА_4 ;
4) здати на зберігання до відповідного органу державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути покладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Строк дії ухвали суду становить 60 (шістдесят) днів, обчислюється з 16 жовтня 2025 року.
Ухвала суду припиняє свою дію 14 грудня 2025 року.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження шляхом подачі апеляційної скарги протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1

Копію цієї ухвали мені вручено «____» ___________ 2025 року о «___» год. «_______» хв.

Обвинувачений ОСОБА_5