ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/3207/25 Справа № 932/7369/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000210 за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду міста Дніпра від 30 червня 2025 року щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Токмаково Колпнянського району Орловської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

В апеляційній скарзі представник потерпілого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду в частині призначення покарання скасувати, та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді виправних робіт строком на 1 рік.

Вимоги апеляційної скарги обгрунтовує тим, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання не було враховано характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а саме нанесення потерпілому в публічному місці впродовж двох етапів не менш ніж 8 ударів предметом, схожим на біту, та пошкодження майна потерпілого.

Зазначає, що судом безпідставно визнано обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - щире каяття, оскільки ОСОБА_10 свою вину визнав формально, будь-яких дій на відшкодування збитків або усунення наслідків кримінального правопорушення не вчинив, окрім того, обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності.

Вироком Шевченківського районного суду міста Дніпра від 30 червня 2025 року ОСОБА_10 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 125 КК України, та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн; також вирішено питання щодо речових доказів.

За обставин, викладених у вироку, ОСОБА_10 , 16.05.2025, приблизно о 14.00 годині, перебував поряд з будинком 18 на вулиці В`ячеслава Липинського у місті Дніпро, де в цей час побачив ОСОБА_7 , який підійшовши, почав робити зауваження з приводу того, що ОСОБА_7 не правий в ситуації, що склалася на дорозі між ним та іншим водієм, та в ході розмови між ними виник словесний конфлікт, який переріс у сварку. Під час сварки на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин з останнім у ОСОБА_10 , виник злочинний умисел, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, спрямований на спричинення легких тілесних ушкоджень, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в ході словесного конфлікту на ґрунті виниклих суперечок ОСОБА_10 , знаходячись у безпосередній близькості до потерпілого ОСОБА_7 , діючи умисно, протиправно, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин наніс близько п`яти-шести ударів кулаками обох рук в область носу, правий бік обличчя, голови потерпілого ОСОБА_7 . Сварка між ОСОБА_10 та ОСОБА_7 продовжувалася, в ході якої ОСОБА_10 наніс не менше п`яти ударів предметом, схожою на биту, в область правого плеча, передпліччя та попереку з правої сторони потерпілого ОСОБА_7 .

Внаслідок вищевказаних злочинних дій, ОСОБА_10 , потерпілому ОСОБА_7 , спричинено легкі тілесні ушкодження у вигляді: шести синців тулубу, правої верхньої та правої нижньої кінцівок, які відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки.

Кримінальне провадження розглянуто на підставі ст. 382 КПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу, прокурора, обвинуваченого та його захисника, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга представника потерпілого не підлягає задоволенню з таких підстав.

У відповідності до вимог ст. 404 КПК України вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Висновок суду щодо фактичних обставин кримінального провадження, правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_10 за кримінальним законом та доведеність його вини в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому апеляційним судом не перевіряється.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Згідно із ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_10 , суд першої інстанції врахував тяжкість вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку; дані про особу обвинуваченого, який вважається раніше не судимим, має місце реєстрації та проживання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, одружений, не має на утриманні неповнолітніх, малолітніх дітей та осіб похилого віку, працює, позитивно характеризується за місцем проживання; обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

У сукупності наведених обставин, колегія суддів вважає обґрунтованим призначення судом першої інстанції покарання ОСОБА_10 за ч. 1 ст. 125 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Доводи представника потерпілого про те, що судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання не було враховано характер вчиненого ним кримінального правопорушення, а також, що обвинувачений раніше притягався до кримінальної відповідальності, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції ОСОБА_10 покарання за ч. 1 ст. 125 КК України було призначено судом з урахуванням всіх обставин, передбачених ст.65 КК України, та відповідає особі обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України є раніше не судимим, позитивно характеризується, працює, при цьому враховано відсутність обставин, що обтяжують покарання, та наявність обставин, що пом`якшують покарання, таким чином, призначення ОСОБА_10 покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу в максимальному його розмірі не вказує на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Твердження представника потерпілого про те, що суд безпідставно визнав обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, - щире каяття, оскільки ОСОБА_10 свою вину визнав формально, будь-яких дій на відшкодування збитків або усунення наслідків кримінального правопорушення не вчинив, колегія суддів вважає необгрунтованим, оскільки відповідно до матеріалів кримінального провадження, обвинувачений не оспорював фактичні обставини справи та повністю визнав себе винним, що підтверджується заявою щодо визнання свої винуватості (а.п.9-10), окрім того, щире каяття також зазначено в обвинувальному акті як обставину, що пом`якшує покарання обвинуваченого.

Також з матеріалів провадження вбачається, що потерпілий цивільний позов не заявляв та не вказував на наявність з його боку будь-яких претензій матеріального чи морального характеру, а тому посилання в апеляційній скарзі на те, що обвинувачений будь-яких дій на відшкодування збитків або усунення наслідків кримінального правопорушення не вчинив, - не є слушним.

Що стосується вимог апеляційної скарги щодо призначення обвинуваченому ОСОБА_10 покарання у виді виправних робіт, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_10 є особою пенсійного віку, а відповідно до вимог ч.2 ст.57 КК України виправні роботи не застосовуються до осіб, що досягли пенсійного віку.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що призначене обвинуваченому ОСОБА_10 покарання є не тільки справедливим, але й необхідним і достатнім для його виправлення та не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги представника потерпілого, вважаючи його доводи не обґрунтованими.

Істотних порушень норм кримінального процесуального законодавства, які є безумовною підставою для скасування або зміни вироку в матеріалах кримінального провадження не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Шевченківського районного суду міста Дніпра від 30 червня 2025 року залишити без задоволення.

Вирок Шевченківського районного суду міста Дніпра від 30 червня 2025 року щодо ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Касаційного кримінального суду Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

_____________ _________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4