Провадження №1-кп/750/162/26
У Х В А Л А

27 січня 2026 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

з участю: секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000106 від 07.03.2023, щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.5 ст. 407, ч.4 ст. 186 КК України, ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 186 КК України

ВСТАНОВИВ:

прокурор подав письмове клопотання, яке підтримав в судовому засіданні, про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 , на 60 днів, який спливає 05.02.2026, обґрунтовуючи клопотання тим, що ризики, які були підставою до застосування щодо обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час не змінилися і продовжують існувати, підстав для зміни запобіжного заходу відсутні.

Обвинувачений ОСОБА_6 не погодився з клопотанням прокурора, просив обрати відносно нього більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_4 з клопотанням не погодилась, заперечувала щодо задоволення клопотання прокурора, вказавши що ризики не доведені, а тому просила обрати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_5 при вирішенні клопотання прокурора стосовно продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 поклався на розсуд суду.

Відсутність захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 при вирішенні питання про продовження строку обраного запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не впливає на права обвинуваченого ОСОБА_5 , та не порушує їх.

Відповідно до ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Заслухавши думку учасників кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі доведення того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченого не може запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Ризиками, які суд оцінює у сукупності із тяжкістю покарання, що загрожує обвинуваченим у разі визнання їх винуватим, являються об`єктивні дані можливого переховування обвинуваченого, впливу на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні, вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки останній, обвинувачується у скоєнні тяжких кримінальних правопорушень.

Ризик це ймовірність того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності, незаконно впливати на свідків та потерпілого, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Особливість запобіжних заходів полягає у тому, що вони застосовуються не за конкретну недобросовісну поведінку обвинуваченого, а превентивно, як гарантія настання правосуддя в майбутньому. При цьому слід враховувати, що якась ймовірність того, що обвинувачений зможе спробувати ухилитись від відповідальності, існує завжди.

Вирішуючи клопотання прокурора стосовно обвинуваченого ОСОБА_6 суд виходить з того, що з матеріалів провадження вбачається, що останній обвинувачується у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за які передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк до десяти років, отже, розуміючи невідворотність та тяжкість можливого покарання останній може переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки останній ніде офіційно не працює, не встановлена наявність стабільної роботи та відповідно доходів від такої, як і будь-яких інших доходів, необхідних для проживання, що свідчить про те, що єдиним джерелом є доходи, отримані в результаті злочинної діяльності, незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини, оскільки перебуваючи на волі матиме можливість впливу на свідків з метою їх відмови від надання показань чи зміни таких на свою користь, при цьому слід враховувати, що на час вирішення клопотання прокурора у кримінальному провадженні стадія судового розгляду лише розпочалась, свідки ще не були допитані, і допит останніх під час досудового розслідування не виключає необхідності їх допиту судом, також враховані мотив та спосіб вчинення кримінальних правопорушень, серйозний характер загрози для суспільного порядку протиправних діянь, їх тяжкість, враховані його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, і викладене у своїй сукупності є мотивом для обмеження свободи обвинуваченого у встановленому законом порядку, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість клопотання прокурора та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_6 раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Суд також приходить до висновку, що застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, зокрема і домашнього арешту, про який клопотала сторона захисту, на даний час буде недостатньою мірою, оскільки не будуть слугувати забезпеченню виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти спробам обвинуваченого переховуватися від суду, впливати на свідків, а також вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які інкримінуються обвинуваченому ОСОБА_6 , суд вважає, що у цьому судовому провадженні є наявним суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав і інтересів суспільства.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого ОСОБА_6 більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Судом розглянута можливість застосування не лише такого запобіжного заходу, як тримання під вартою, а і всіх інших, більш м`яких, визначених ст. 176 КПК України, проте, жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не забезпечать на даний час належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків та не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Що стосується клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про застосування запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді домашнього арешту, то суд вважає за необхідне відмовити, оскільки судом було зазначено, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, не перестали існувати і мають місце при обранні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, отже більш м`які запобіжні заходи на даний час не здатні забезпечити нівелювання встановлених ризиків.

З огляду на викладене вище, з урахуванням тяжкості обвинувачення, обставин вчинення кримінальних правопорушень, стадії розгляду кримінального провадження, та даних щодо особи обвинуваченого, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає ризикам та обставинам, що передбачені статтями 177, 178 КПК України, у їх зіставленні з конкретними фактами, встановленими під час вирішення клопотання прокурора. При цьому, зміна або застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою не зможе на даний час забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого ОСОБА_6 .

Розмір застави 151400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 22.08.2025 року, залишається незмінним.

Керуючись ст.ст. 183, 331, 372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою до 27 березня 2026 року.

Розмір застави в сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) грн., визначений ухвалою слідчого судді від 22.08.2025, залишається незмінним.

В задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання вказаної ухвали суду в тому самому порядку.

Суддя ОСОБА_1