Справа №522/4410/18
Провадження по справі № 1-кп/522/2554/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

здійснивши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі судовий розгляд у кримінальному провадженні №0004025 від 18.12.2017, на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, маючого вищу юридичну освіту, не одруженого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_5 16.12.2017, приблизно о 07.00 годині, перебував у громадському місці, а саме в під`їзді № 1, на сходах між першим та другим поверхом, біля квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_7 , де безпідставно почав грубо порушувати громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме ОСОБА_5 почав гучно висловлюватись не цензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 , яка з метою уникнення конфлікту намагалась покинути сходи під`їзду, а саме зайти до своєї квартири.

Бажаючи настання конфлікту, ОСОБА_5 наздогнав ОСОБА_7 та, не надаючи змоги останній увійти до своєї квартири, діючи умисно, грубо ігноруючи загальноприйняті правила поведінки і моралі, виражаючи цим явну неповагу до суспільства, розуміючи, що він знаходиться у громадському місці, зухвало, за допомогою заздалегідь заготовленої дерев`яної бити, почав погрожувати фізичною розправою ОСОБА_7 , яка в свою чергу стала кликати на допомогу.

Вказані противоправні дії були помічені мешканцями вказаної вище парадної, а саме: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які почали просити ОСОБА_5 припинити його хуліганські дії.

В свою чергу ОСОБА_5 , продовжуючи хуліганські дії, діючи умисно, ігноруючи загально прийняті правила поведінки і моралі, виражаючи явну неповагу до суспільства, зухвало, безпідставно почав наносити ОСОБА_7 численні удари дерев`яною битою, яка в той момент перебувала в його руці, по голові та плечах, тим самим спричиняючи ОСОБА_7 численні тілесні ушкодження.

Противоправні хуліганські дії ОСОБА_5 продовжувались протягом приблизно 20 - 30 хвилин та, у подальшому, були припинені співробітниками поліції, яких в свою чергу викликали вказані сусіди.

У результаті противоправних дій ОСОБА_5 , згідно висновку експерта у ОСОБА_7 наявні наступні тілесні ушкодження: закритий перелом голівки 4 - ої п`ясної кістки лівої кисті, синці голови, передньої черевної стінки, правого плеча, синець та садно правої кисті.

Згідно п. 2. 2. 2 і 4-6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», закритий перелом голівки 4-ої п`ясної кістки лівої кисті відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Синці голови, передньої черевної стінки, правого плеча, синець та садно правої кисті, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав, пояснивши, що з 15.12.2017 на 16.12.2017 він разом із його друзями перебували у нього в квартирі та вживали алкогольні напої.

Близько о 06:00 годині, його гості сварились, після чого до нього прийшла потерпіла ОСОБА_7 (сусідка, колишня співмешканка) із своїм сином та почала провокувати скандал. У руках вона тримала биту.

ОСОБА_5 забрав у ОСОБА_7 биту, вдарив нею по стіні та прогнавши усіх з квартири, ліг спати. Проте, через деякий час до його квартири прийшли працівники поліції з ОСОБА_7 та почали наносити йому тілесні ушкодження, вдягли на нього кайданки, витягли до службового автомобілю.

28.02.2017 у нього в квартирі працівники поліції провели обшук, в ході якого вилучили биту, яку принесла ОСОБА_7 .

У травні 2018 року ОСОБА_7 із своїм чоловіком побили його, за вказаним фактом відомості внесені до ЄРДР.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 повідомила суду, що її сусід ОСОБА_5 зловживає наркотичними засобами, раніше вживав амфетамін.

Усю ніч з 15.12.2017 на 16.12.2017 ОСОБА_5 ногами та молотком стукав у двері ОСОБА_7 , намагаючись їх вибити, розбив вазон об її двері. Після 06:00 години ОСОБА_7 почала викликати працівників поліції, просила ОСОБА_5 відійти від дверей, проте останній не реагував на її прохання. Навпроти, ОСОБА_5 після цього справив малу нужду на двері потерпілої, після чого облив їх керосином та намагався підпалити двері. Після вказаних дій ОСОБА_7 , відкривши двері, вийшла в парадну та побачила, що ОСОБА_5 знаходився в неадекватному стані, був мокрий, пітний, в нього були розширені десниці очей, в руках він тримав биту. Обвинувачений почав погрожувати їй, казав, що вб`є її та її дітей, підпалить будинок.

В коридор також вибіг син ОСОБА_7 ОСОБА_12 . ОСОБА_5 хотів вдарити його, але ОСОБА_7 закрила сина собою у зв`язку з чим ОСОБА_5 вдарив її битою по руці, від чого ОСОБА_7 впала, після чого ОСОБА_5 вдарив її битою вже по голові, вона піднялась та зачинилась у своїй квартирі. Після чого ОСОБА_5 побіг до себе в квартиру.

Працівників поліції вона викликала двічі.

Через деякий час до ОСОБА_7 прийшла сусідка та повідомила, що у ОСОБА_5 перебувають працівники поліції. ОСОБА_7 написала заяву щодо незаконних дій ОСОБА_5 .

Вона бачила, що ОСОБА_5 перебував у поліцейському автомобілі, а невдовзі працівники відпустили його додому.

Після чого ОСОБА_5 купив собі пляшку коньяку та розпивав її на лавочці під вікном ОСОБА_7 .

Потерпіла ОСОБА_7 звернулась за медичною допомогою до лікарні, де у неї виявили перелом на руці у 3 місцях та наклали гіпс.

Вночі ОСОБА_5 знов вибивав їй двері, у зв`язку з чим ОСОБА_7 знов викликала працівників поліції.

Всі вказані події бачили та чули сусіди ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_9 , проте вони бояться йти до суду та говорити правду. Бояться за своїх дітей, так як ОСОБА_5 агресивно себе поводить.

ОСОБА_5 постійно переслідує потерпілу ОСОБА_7 , фотографує її в громадських місцях, розміщує фото в соціальних мережах.

У квітні 2018 року ОСОБА_5 зустрів потерпілу ОСОБА_14 в магазині, штовхнув її, а після того, як вона впала, плюнув на неї.

На даний момент, після отриманих тілесних ушкоджень, у неї не функціонують 2 пальця на руці.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснила суду, що знає ОСОБА_5 як сусіда, який мешкав в одному з нею будинку. Після того, як померли його батьки, ОСОБА_5 почав вести себе неадекватно (нападав на людей, погрожував підірвати будинок).

У кінці 2017 року біля 07:00 ранку, свідок ОСОБА_10 почула крики та шум біля квартири АДРЕСА_3 ( свідок мешкає у квартирі АДРЕСА_4 . Піднявшись на третій поверх ОСОБА_10 побачила ОСОБА_5 , який, тримаючи в руках дерев`яну палку (биту), кричав та погрожував, що вб`є потерпілу ОСОБА_7 . Він ломився до квартири та стукав у двері. На зауваження свідка ОСОБА_10 не реагував. Потім ОСОБА_5 вдарив потерпілу. Остання голосно кричала та просила про допомогу. У квартирі перебували діти потерпілої, які також плакали та кричали.

Приблизно через 10 хвилин на виклик сусідки з квартири АДРЕСА_5 приїхали працівники поліції, проте ОСОБА_5 на той момент вже втік до своєї квартири. Працівники поліції стукали йому в двері, проте останній не відчиняв двері.

Їй відомо, що у ОСОБА_5 була дівчина на ім`я ОСОБА_15 , а у ОСОБА_7 був чоловік, таким чином ніяких особистих відносин між обвинуваченим і потерпілою не могло бути.

Відповідаючи на запитання учасників процесу, свідок ОСОБА_10 повідомила, що обвинувачений їй раніше погрожував, а також погрожував іншим сусідам.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила суду, що вона знає обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілу ОСОБА_16 .

Приймала участь в якості понятої під час обшуку в квартирі ОСОБА_5 .

Свідок ОСОБА_11 купляла ОСОБА_5 продукти у той час, коли він перебував під домашнім арештом.

Потерпілу ОСОБА_16 охарактеризувала як добру, виховану людину.

В судовому засіданні відмовилась від своїх свідчень, наданих в ході досудового розслідування про те, що ОСОБА_5 кричав на ОСОБА_17 , тримав в руках предмет, зовні схожий на дубинку, та замахувався на потерпілу.

Ураховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_5 , судом досліджувались письмові докази у кримінальному провадженні, надані стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_5 в інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях:

- інформаційний лист заступника начальника начальника СКП ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 28.04.2025 про те, що 16.12.2017 у період часу з 07:00 по 10:00 здійснено виклик патрульної поліції за номером «102» за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 16 В з підстав порушення громадського порядку громадянином, який нецензурно лаявся та дебоширив.

За фактом виклику 16.12.2017 о 07:00 годині внесено відомості до ЄРДР за № 0004025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

За іншим фактом виклику 16.12.2017 о 09:50 складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 за ст. 173 КУпАП;

-постанова Приморського районного суду м. Одеси від 13.03.2018 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП (потерпіла ОСОБА_7 );

-постанова Приморського районного суду м. Одеси від 05.02.2018 про притягнення ОСОБА_5 до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, який 16.12.2017, о 09:50 годині знаходячись за місцем мешкання з явними ознаками алкогольного сп`яніння, образливо чіплявся до ОСОБА_7 , штовхав її та ображав нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок та спокій громадян;

- рапорт старшого інспектора - чергового Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про те, що 16.12.2017, о 12:03, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.12.2017 о 12:02 потерпіла ОСОБА_7 отримала вдома від сусіда ОСОБА_5 тілесні ушкодження. Від госпіталізації відмовилась;

- рапорт старшого інспектора - чергового Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про те, що 16.12.2017, о 12:54, надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 16.12.2017 о 12:52 потерпіла ОСОБА_7 повідомила, що за раніше зробленим викликом приїхала поліція, посадила сусіда дебошира до машини, не прийняла заяву від заявниці та поїхала. Зараз сусід повернувся. Просить повторно приїхати екіпаж для написання заяви з приводу зламаних пальців заявниці сусідом;

-протокол обшуку від 28.02.2018 за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого у коридорі виявлена дерев`яна бита у зламаному стані (нижня частина бити була відсутня, був скол у нижній третині бити). Протокол має запис, що зі слів ОСОБА_5 вказаною битою він наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 ;

- протокол пред`явлення речей для впізнання від 28.02.2028, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 впізнала дерев`яну дубинку як ту, якою їй ОСОБА_5 наносив тілесні ушкодження;

- висновок експерта №3259 від 19.12.2017, відповідно до якого у ОСОБА_7 виявлені наступні тілесні ушкодження: закритий перелом голівки 4 - ої пясної кістки лівої кисті, синці голови, передньої черевної стінки, правого плеча, синець та садно правої кисті. Вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути дерев`яна палка, ноги. Могли бути спричинені 16.12.2017.

Закритий перелом голівки 4 - ої пясної кістки лівої кисті відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Синці голови, передньої черевної стінки, правого плеча, синець та садно правої кисті відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

-протокол огляду предмету від 28.02.2018, а саме дерев`яної бити світло коричневого кольору, яка має скол у нижній третині;

- постанова про долучення до кримінального провадження речових доказів від 28.02.2018, а саме: дерев`яної бити світло коричневого кольору, яка має скол у нижній третині, вилученої за місцем мешкання обвинуваченого ОСОБА_5 ;

- відомості, які характеризують ОСОБА_5 : раніше не судимий, за місцем мешкання характеризується з негативної сторони, як такий що зловживає алкогольними напоями та наркотичними речовинами, порушує громадський порядок, спілкується з особами, які ведуть антигромадський спосіб життя. ОСОБА_5 раніше притягувався Шевченківським ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку та спокою сусідів.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні викладені вище докази вчинення ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, суд, керуючись законом, оцінив їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності та приходить до висновку про повну доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод, законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 94 КПК України передбачено, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Європейський Суд з прав людини наголошує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (див. вищенаведене рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у кримінальному провадженні докази, надавши їм оцінку з точки зору належності, допустимості і достовірності, суд прийшов до висновку, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Так, незважаючи на не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 вини у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України, його провина у вчиненому підтверджується: показаннями потерпілої ОСОБА_7 , свідка ОСОБА_10 , матеріалами кримінального провадження та дослідженими в судовому засіданні наданими стороною обвинувачення доказами.

А саме: показаннями потерпілої ОСОБА_7 , з яких вбачається, що обвинувачений ОСОБА_5 упродовж ночі з 15.12.2017 на 16.12.2017 стукав їй у двері, лаявся нецензурною лайкою, погрожував, розбив об її двері вазон з квітами, на зауваження не реагував. У зв`язку з хуліганськими діями ОСОБА_5 потерпілою ОСОБА_7 здійснено виклик до служби «102». Всього в той день потерпіла викликала поліцію двічі. Біля 07.00 години ОСОБА_5 облив її двері керосином та намагався їх підпалити, у зв`язку з чим вона була вимушена відчинити двері та зупинити хуліганські дії обвинуваченого.

Відкривши двері, потерпіла ОСОБА_7 побачила ОСОБА_5 , який знаходився, як на погляд потерпілої, у наркотичному сп`янінні, в руках у нього була бита. Обвинувачений продовжував лаятися на потерпілу, погрожував та намагався вдарити битою її сина, який також вийшов з нею, проте потерпіла закрила собою дитину, у зв`язку з чим удар припався по її руці, від чого вона впала, і тоді ОСОБА_5 вже вдарив її битою по голові. Побоюючись за своє та дитини життя потерпіла швидко підвелась та, зайшовши до квартири, закрила двері. ОСОБА_5 невдовзі пішов до своєї квартири.

У подальшому, як їй стало відомо, у ОСОБА_5 з квартири була вилучена вказана бита.

Хуліганські дії ОСОБА_5 неодноразово здійснював і до 16.12.2017 як по відношенню неї, так і стосовно інших сусідів. Вони його побоюються, адже він погрожує підірвати будинок, називав себе господарем під`їзду.

Зазначені показання потерпілої узгоджуються з іншими наведеними нижче доказами по справі, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

Так, зазначені показання потерпілої узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні підтвердила ту обставину, що ОСОБА_5 до вчинення злочину вів себе аморально, лаявся нецензурною лайкою, погрожував їй та іншим сусідам. 16.12.2017 свідок ОСОБА_10 біля 06.00 години прокинулась від шуму та криків. Піднявшись на третій поверх, свідок побачила ОСОБА_5 , який знаходився біля квартири потерпілої ОСОБА_7 , тримаючи в руках дерев`яну палку у виді бити та знов лаявся нецензурною лайкою та погрожував потерпілій. Обвинувачений не реагував на зауваження свідка. Після чого, вдарив потерпілу битою. Свідок злякалась та пішла до своєї квартири. Обвинувачений в подальшому пішов до своєї квартири.

Відповідно до інформаційного листа заступника начальника начальника СКП ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області від 28.04.2025 вбачається, що 16.12.2017 у період часу з 07:00 по 10:00 здійснено виклик патрульної поліції за номером «102» за адресою: м. Одеса, вул. Академічна, 16 В з підстав порушення громадського порядку громадянином, який нецензурно лаявся та дебоширив.

За фактом виклику 16.12.2017 о 07:00 годині внесено відомості до ЄРДР за №0004025 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

За іншим фактом виклику 16.12.2017, о 09:50, складено протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_5 за ст. 173 КУпАП;

Даними рапортів старшого інспектора - чергового Шевченківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про те, що 16.12.2017 від потерпілої ОСОБА_7 двічі надходило до служби «102» повідомлення щодо хуліганських дій ОСОБА_5 та отримання потерпілою від нього тілесних ушкоджень.

Протоколом обшуку від 28.02.2018 за місцем мешкання ОСОБА_5 , в ході якого виявлено речовий доказ -дерев`яну биту у зламаному стані. Протокол містить відомості, що ОСОБА_5 пояснив, що саме цією битою він наносив тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_7 .

У подальшому зазначений речовий доказ був опізнаний потерпілою ОСОБА_7 як предмет, яким їй було нанесені тілесні ушкодження.

Заподіяння потерпілій ОСОБА_7 під час вчинення хуліганських дій обвинуваченим ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості у виді закритого перелому голівки 4 - ої пясної кістки лівої кисті, синців голови, передньої черевної стінки, правого плеча, синця та садна правої кисті підтверджується висновком експерта №3259 від 19.12.2017. Відповідно до якого у ОСОБА_7 вказані ушкодження утворилися від дії тупих предметів, якими могли бути дерев`яна палка, ноги. Могли бути спричинені 16.12.2017.

Закритий перелом голівки 4 - ої пясної кістки лівої кисті відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Таким чином, показаннями в судовому засіданні потерпілої та очевидцем події, висновком експерта №3259 від 19.12.2017, об`єктивно підтверджено ті обставини, що виявлені у потерпілої тілесні ушкодження заподіяні саме обвинуваченим дерев`яною битою, яку вилучено під час обшуку за місцем мешкання ОСОБА_5 .

Одночасно суд зауважує, що обставини, зазначені в обвинувальному акті при формулюванні обвинувачення ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України не відповідають обставинам, установленим в ході судового розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 .

Так, у судовому засіданні, відповідно до свідчень потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 , встановлено, що конфлікт між потерпілою та обвинуваченим відбувався на третьому поверсі, біля квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_7 . Потерпіла перебувала вдома, спала, а потім, намагаючись зупинити хуліганські дії обвинуваченого, відчинила двері своєї квартири, після чого отримала тілесні ушкодження від обвинуваченого. Натомість обвинувальний акт містить відомості, які не знайшли свого підтвердження про те, що події відбувались на сходах між 1 та 2 поверхом, те, що потерпіла, з метою уникнення конфлікту, намагалась покинути сходи, а саме зайти до своєї квартири. ОСОБА_5 , бажаючи настання конфлікту, наздогнав ОСОБА_7 та не надавав змоги останній увійти до своєї квартири. Таким чином, формулювання обвинувачення ОСОБА_5 підлягає зміні.

Крім того, у судовому засіданні сторона обвинувачення відмовилась від допиту свідка ОСОБА_9 у зв`язку з неможливістю встановлення її місця мешкання, а свідок ОСОБА_11 не підтвердила факт того, що була свідком подій 16.12.2017. За вказаних підстав, посилання на вказаних свідків як очевидців вчинення ОСОБА_5 злочинів підлягає виключенню з формулювання обвинувачення.

Також в ході судового розгляду обвинувального акту не було встановлено тривалість хуліганських дій обвинуваченого біля квартири потерпілої. Крім того, доводи про те, що протиправні дії ОСОБА_5 були припинені співробітниками поліції спростовані свідченнями потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 про те, що ОСОБА_5 покинув місце інциденту одразу після того, як потерпіла повернулась до своєї квартири. З урахуванням викладеного, абзац 5 формулювання обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, підлягає виключенню.

Відповідно до ст. 374 КПК України у мотивувальній частині вироку зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення.

З урахуванням викладеного, суд викладає формулювання обвинувачення стосовно ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122, ч. 4 ст. 296 КК України за фактами, які визнані судом доведеними.

ОСОБА_5 16.12.2017, приблизно о 07.00 годині, перебував у громадському місці, а саме в під`їзді № 1, біля квартири АДРЕСА_2 , в якій мешкає ОСОБА_7 , де упродовж тривалого часу безпідставно грубо порушував громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, а саме ОСОБА_5 почав гучно висловлюватись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 , яка, з метою зупинення хуліганських дій ОСОБА_5 , відкрила вхідні двері та вийшла до обвинуваченого.

Бажаючи настання конфлікту, ОСОБА_5 , діючи умисно, грубо ігноруючи загальноприйняті правила поведінки і моралі, виражаючи цим явну неповагу до суспільства, розуміючи, що він знаходиться у громадському місці, зухвало, за допомогою заздалегідь заготовленої дерев`яної бити, почав погрожувати фізичною розправою ОСОБА_7 , яка в свою чергу стала кликати на допомогу.

Вказані противоправні дії ОСОБА_5 були помічені мешканкою вказаної вище парадної, а саме ОСОБА_10 , яка почала просити ОСОБА_5 припинити його хуліганські дії.

У свою чергу ОСОБА_5 , продовжуючи хуліганські дії, діючи умисно, ігноруючи загально прийняті правила поведінки і моралі, виражаючи явну неповагу до суспільства, зухвало, безпідставно наніс ОСОБА_7 два удари дерев`яною битою, яка в той момент перебувала в його руці, по голові та руці, тим самим спричинивши ОСОБА_7 численні тілесні ушкодження.

У результаті противоправних дій ОСОБА_5 , згідно висновку експерта, у ОСОБА_7 наявні наступні тілесні ушкодження: закритий перелом голівки 4 - ої п`ясної кістки лівої кисті, синці голови, передньої черевної стінки, правого плеча, синець та садно правої кисті.

Згідно п. 2. 2. 2 і 4-6 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», закритий перелом голівки 4-ої п`ясної кістки лівої кисті, відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості. Синці голови, передньої черевної стінки, правого плеча, синець та садно правої кисті, згідно п. 2.3.5 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» - відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що дії, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_5 , що виразились у хуліганстві, тобто грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень та умисного нанесення середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Зазначені дії містять склад кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122 та ч. 4 ст. 296 КК України. Обвинувачений ОСОБА_5 винуватий у вчиненні вказаних кримінальних правопорушеннях та підлягає покаранню за їх вчинення.

Невизнання обвинуваченим винуватості у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень судом розцінюється як його намагання уникнути відповідальності за вчинені суспільно-небезпечні діяння.

Твердження захисника про відсутність в обвинуваченого ОСОБА_5 умислу на грубе порушення громадського порядку та нанесення потерпілій тілесних ушкоджень ОСОБА_7 є безпідставними, виходячи з наступних мотивів.

Так, об`єктом злочину, передбаченого ст. 296 КК України, є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, права на відпочинок, усталених правил співжиття, комунікації (спілкування), у поведінці в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного, у нормальному функціонуванні органів державної влади, місцевого самоврядування, різних установ, організацій, громадських об`єднань, інших інституцій, які займаються корисною суспільною діяльністю.

Посягання на ці відносини здійснюються в активній формі, в основному з ініціативи правопорушника або через використання незначного (нікчемного) приводу, як правило, відбуваються в публічних (громадських, людних) місцях, супроводжуються ненормативною (брутальною, нецензурною) лексикою та/або фізичним насильством і призводять до заподіяння моральної та матеріальної шкоди.

Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок та інші зазначені вище об`єкти захисту. Зміст та спрямованість цього діяння висновуються із характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між такою особою та потерпілим.

Особливість мотиву хуліганства полягає у причинній зумовленості. Спонукання для вчинення таких дій можуть бути різними. Поєднує їх те, що вони, здебільшого, позбавлені будь-якої необхідності, нерідко постають із бажання особи показати свою ніби вищість (винятковість), чи з розгнузданого самолюбства, пов`язаного з неповагою до особи, людської гідності, байдужим ставленням до законів і правил поведінки.

Під час юридичної оцінки протиправних дій повинні бути з`ясовані: природа відносин, які склалися між обвинуваченим та потерпілим; причина виникнення діяння; час, обстановка та обставини, за яких відбувався перебіг посягання; характер та динаміка дій винних осіб; характер наслідків та причинний зв`язок між ними та протиправними діями.

Так, у судовому засіданні встановлено, що обвинувачений і потерпіла між собою були знайомі, обвинувачений неодноразово здійснював хуліганські дії стосовно потерпілої, свідка та інших сусідів. Суд встановив, що протиправні дії було вчинено у ранню годину, у громадському місці - жилому п`ятиповерховому будинку, біля квартири потерпілої, де на той момент перебувала неповнолітня дитина потерпілої, у присутності свідка ОСОБА_10 , із застосуванням дерев`яної бити, якою ОСОБА_5 заподіяв потерпілій тілесні ушкодження середньої тяжкості. Тобто фактично його дії були направлені на нанесення потерпілій тілесних ушкоджень та грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувалися особливою зухвалістю, що виразилася у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження потерпілої.

Наявність тривалого конфлікту потерпілої з обвинуваченим не могли свідчити про відсутність факту хуліганських дій обвинуваченого, так як слідує з показань потерпілої, негативне ставлення потерпілої до обвинуваченого пов`язане з тим, що ОСОБА_5 неодноразово вчиняв хуліганські дії до потерпілої і інших мешканців під`їзду.

Доводи обвинуваченого про те, що він був коханцем потерпілої і в них були близькі і інтимні відносини є надуманими, голослівними, такими, що спростовуються показаннями потерпілої та іншими матеріалами справи.

Фотознімки потерпілої зі своїм чоловіком і дітьми, без ОСОБА_5 , так само як і фотографії щоденників та зошитів дітей потерпілої ОСОБА_7 , жодним чином не підтверджують факт сумісного проживання обвинуваченого з потерпілою, як на цьому наполягає сторона захисту. Самого обвинуваченого на вказаних фотографіях взагалі немає, що спростовує його доводи, що він з потерпілої сумісно проживав або має близькі, у тому числі інтимні, відносини.

Щодо доводів сторони захисту про те, що ОСОБА_5 за свої дії був притягнутий до адміністративної відповідальності, суд зазначає, що відповідно до постанови суду від 05.02.2018 обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення дрібного хуліганства стосовно ОСОБА_7 , тобто за іншим фактом вчинення худіганських дій за місцем мешкання ОСОБА_5 . Вказане судове рішення не скасовано, набрало законної сили. Вказаним судовим рішенням констатовано, що ОСОБА_5 вчиняв хуліганські дії за місцем мешкання.

Доводи сторони захисту про те, що обвинувачення є нечітким і некоректним є голослівними, так як обвинувачення є чітким і зрозумілим.

Доводи сторони захисту щодо недопустимості висновку експерта є голослівними, такими що суперечать вимогам КПК України, в частині підстав визнання судом документів недопустимими, тому суд їх до уваги не приймає.

Зважаючи на свідчення потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_10 про той факт, що вони та їх сусіди побоюються погроз обвинуваченого та відмовляються від явки до суду для надання свідчень, суд з розумінням відноситься до доводів свідка ОСОБА_11 про те, що вона не була свідком незаконних дій обвинуваченого та не надавала свої пояснення в ході досудового розслідування, підтверджуючи при цьому свій підпис на протоколі допиту в якості свідка.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що провина обвинуваченого у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Одночасно, суд приймає до уваги той факт, що із матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України - 16.12.2017.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України, особа також може бути за вироком суду звільнена від покарання на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Таким чином, у цьому кримінальному проваджені застосуванню підлягають саме положення ч. 5 ст. 74, ст. 49 КК України.

Відповідно до ст. 12 КК України у чинній редакції, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КК України, відноситься до категорії нетяжкого злочину.

Статею 49 КК України регламентовано, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину.

Судом встановлено, що на момент розгляду обвинувального акту стосовно ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України з моменту вчинення кримінального правопорушення (16.12.2017 року) обвинуваченими ОСОБА_5 минуло більше п`яти років.

Отже, станом на момент ухвалення даного вироку строк давності за ч. 1 ст. 122 КК України, сплив.

Підстави для зупинення або переривання строків давності, передбачені ч. 2, 3 ст. 49 КК України, відсутні.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує те, що він раніше не судимий, вчинив умисний тяжкий злочин, особу винного та відсутність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 67 КК України, та пом`якшують покарання обвинуваченого згідно ст. 66 КК України - не встановлено.

Так, статтею 50 КК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Із врахуванням всіх обставин кримінального провадження та особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який офіційно ніде не працює, не одружений не має сталих соціальних зв?язків, вчинив умисний тяжкий злочин стосовно потерпілої ОСОБА_7 , яка очевидно для обвинуваченого була фізично слабшою та не мала можливості протидіяти його незаконним діям, вину не визнав і у вчиненому не розкаявся, перед потерпілою не вибачився, відсутністю обставин, пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого, дають у своїй сукупності підстави суду вважати, щодо необхідності призначення йому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 і для попередження вчинення ОСОБА_5 нових злочинів.

Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 100, 124, 368-371, 373, 374, 376, 392, 393, 394, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України.

На підставі ст. 49, ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_5 від покарання у зв`язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України та призначити покарання у виді 5 років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили, після чого - скасувати, а обвинуваченого направити в місця виконання покарань для виконання вироку суду.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України до набрання вироком законної сили покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду;

2) не відлучатися з місця проживання без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 наслідки невиконання покладених на нього обов`язків, а саме: у разі, якщо обвинувачений, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до суду, без поважних причин, не повідомить про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, запобіжний захід відносно нього може бути змінено на більш суворий.

Речові докази: дерев`яну биту знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України шляхом подачі через Приморський районний суд м. Одеси в Одеський апеляційний суд апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, представнику потерпілої сторони, обвинуваченому.

Головуючий суддя ОСОБА_18