Провадження № 11-сс/4808/22/26
Категорія ст. 303 КПК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 січня 2026 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2025 року про повернення скарги ОСОБА_5 ,-

в с т а н о в и в :

Ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2025 року повернуто скаргу ОСОБА_5 на бездіяльність посадових осіб Окружної прокуратури міста Івано-Франківська, яка полягає у невирішенні заяви від 11.12.2025 року про визнання її потерпілою. Також скарга містить зобов`язання кваліфікаційно-дисциплінарній комісії прокурорів провести службове розслідування по бездіяльності прокурора ОСОБА_6 , а ВРП притягнути слідчого суддю ОСОБА_7 до відповідальності.

Своє рішення слідча суддя мотивувала тим, що суть скарги апелянта, зводиться до вимог, які вже були предметом розгляду судом в визначеному законом порядку, а інші не можуть бути предметом розгляду слідчого судді.

Не погодившись із таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій стверджує, що ухвала слідчого судді є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд першої інстанції неправильно застосував норми кримінального процесуального закону, фактично вийшовши за межі своїх повноважень. Апелянт наголошує на системному порушенні норм КПК України з боку прокуратури, що виявилося у повному ігноруванні заяви від 11 грудня 2025 року. Стверджує, що відповідно до ч.5 ст. 55 КПК України, орган досудового розслідування або прокурор зобов`язаний або визнати особу потерпілою, або винести вмотивовану постанову про відмову у такому визнанні. Відсутність будь-якого процесуального рішення за новою заявою, яка містила уточнені дані про матеріальні збитки та нові докази (фінансові чеки), кваліфікується як протиправна бездіяльність. Апелянт підкреслює, що право на статус потерпілого є фундаментальним для забезпечення доступу до правосуддя, а прокурор не має права посилатися на попередні відмови, якщо подано нову заяву з іншим обґрунтуванням та доказами. Вважає, що слідчий суддя фактично самоусунувся від виконання функцій судового контролю. Замість перевірки факту наявності чи відсутності процесуального рішення прокурора за конкретною заявою, слідчий суддя надав перевагу формальному посиланню на раніше прийняті рішення щодо інших звернень. Це призвело до порушення ст. 55 Конституції України. На думку апелянта, слідчий суддя не провів належного дослідження матеріалів, які підтверджують завдання йому реальної шкоди діями службових осіб Державної казначейської служби, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону. Крім того, апелянт акцентує увагу на тому, що слідча суддя незаконно взяла на себе повноваження розглядати питання дисциплінарної відповідальності, про які не йшлося у прохальній частині скарги, що свідчить про упередженість суду та вихід за межі предмета розгляду. Апелянт наголошує, що статус потерпілого має виникати автоматично з моменту подання заяви про злочин, яким завдано шкоду, а штучне створення перешкод у набутті цього статусу є способом приховування злочину. До заяви від 11 грудня 2025 року були додані конкретні фінансові документи, які підтверджують витрати, понесені внаслідок протиправних дій посадовців, що робить позицію прокурора не просто помилковою, а такою, що має ознаки зловживання службовим становищем. Апелянт наполягає, що апеляційний суд має не лише скасувати ухвалу, а й безпосередньо зобов`язати прокурора виконати вимоги закону щодо реєстрації статусу потерпілого.

Просить оскаржувану ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою апеляційну скаргу задовольнити, визнати бездіяльність прокурора окружної прокуратури м. Івано-Франківська та зобов`язати прокурора розглянути заяву від 11.12.2025 року про доручення до кримінального провадження як потерпілого.

Апелянтка ОСОБА_5 та прокурор заявили клопотання про розгляд апеляційної скарги за їх відсутності у письмовому провадженні, відповідно до приписів ст.406 КПК України.

Перевіривши апеляційні доводи, апеляційний суд вважає, що скарга підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів досудового розслідування або прокурора під час досудового розслідування розглядаються слідчим суддею в порядку, передбаченому главою 26 цього Кодексу.

Стаття 304 КПК України встановлює вичерпний перелік підстав, за яких слідчий суддя має право повернути скаргу без розгляду по суті.

Аналіз матеріалів провадження свідчить, що жодна з перелічених у ст.304 КПК України підстав для повернення скарги без розгляду по суті у даному випадку відсутня.

Скарга ОСОБА_5 подана в межах строків, передбачених ч.2 ст.303 КПК України, особою, яка має право на таке оскарження, оформлена з дотриманням вимог ст.304 КПК України щодо змісту скарги.

Твердження слідчого судді про повернення скарги з посиланням на те, що суть скарги апелянтки зводиться до вимог, які вже були предметом розгляду судом в визначеному законом порядку, а інші не можуть бути також предметом розгляду цим судом, не ґрунтується на жодній із передбачених законом підстав для повернення скарги.

Законодавство не містить такої підстави для повернення скарги, як повторність вимог.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що ухвала слідчого судді про повернення скарги ОСОБА_5 без розгляду по суті постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме за відсутності передбачених ст.304 КПК України підстав для такого повернення.

За таких обставин, оскаржувана ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, а справа направленню для судового розгляду по суті до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23 грудня 2025 року про повернення скарги ОСОБА_5 скасувати.

Скаргу ОСОБА_5 направити для судового розгляду по суті до суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4