Слобідський районний суд міста Харкова
Номер провадження № 1-кс/641/1969/2025 Справа № 641/4776/25
УХВАЛА

25 грудня 2025 року м. Харків

Слобідський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні суду в м. Харкові заяву обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за № 0000666 від 18.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 перебуває на розгляді вищезазначене кримінальне провадження.

25 грудня 2025 року обвинувачена ОСОБА_5 подала до суду заяву про відвід головуючому судді ОСОБА_6 від участі у зазначеному кримінальному провадженні.

В обґрунтування заяви обвинувачена зазначила, що в ході підготовчого судового засідання під час вирішення питання про продовження запобіжного заходу у відношенні неї головуючий суддя ОСОБА_6 проявила упередженість по відношенню до обвинуваченої у зв`язку з тим, що суддя фактично підтримує позицію прокурора, та не прийняла до уваги обставини, на які посилалися вона та її захисник - адвокат ОСОБА_4 щодо наявності підстав для зміни запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої та обрання їй запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою. Також пояснила, що нею та її захисником було наведено чисельні та ґрунтовні обставини, які є підставою для зміни запобіжного заходу, однак суддя не прийняла їх до уваги при вирішенні питання щодо продовження строку запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої, що свідчить про упереджене ставлення головуючого у справі щодо неї.

Захисник ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтримав думку ОСОБА_5 та зазначив, що ним було наведено обгрунтовані та вагомі обставини для зміни запобіжного заходу ОСОБА_5 та обгрунтовано відсутність підстав для утримання її під вартою. Приймаючи процесуальне рішення про продовження строку запобіжного заходу суддя зайняла сторону обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні. Зазначене надає підстави вважати, що суддя ОСОБА_6 проявила упередженість у даному кримінальному провадженні та викладені обставини викликають сумнів в об`єктивності та безсторонності судді.

Прокурор ОСОБА_3 заперечувала проти заяви обвинуваченої про відвід судді ОСОБА_6 .

Суддя ОСОБА_6 не надала пояснень за заявою про відвід.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Судом встановлено, що в провадженні судді Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України.

Стаття 75 КПК України містить вичерпний перелік обставин, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема, відповідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Відповідно до п. 1.1 Бангалорських принципів поведінки судді, суддя повинен здійснювати свою судову функцію незалежно, виходячи виключно з оцінки фактів, відповідно до свідомого розуміння права, незалежно від будь-якого стороннього впливу, спонукань, тисків, погроз або втручання, прямого чи опосередкованого, здійснюваного з будь-якої сторони та маючого на меті будь-які цілі.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності.

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський суд з прав людини підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Особиста безсторонність судді презюмується, поки не надано доказів протилежного, про що зазначено, зокрема, у п.43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Веттштайн проти Швейцарії» та у п.50 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Білуха проти України».

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях або висловлюваннях суддів (присяжних) перед початком чи під час судового розгляду справи. У світлі прецедентної практики Суду об`єктивно безстороннім є судовий орган, діяльність якого відповідає таким критеріям: забезпечується не лише здійснення правосуддя, а й зовнішній вияв того, що відбувається; суддею створено достатні гарантії для усунення об`єктивно виправданих підстав побоюватися, що він, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Щодо тлумачення об`єктивної складової категорії «безсторонній суд» ЄСПЛ прийняв низку рішень, в яких визнав порушенням Конвенції ситуації, коли є підстави побоюватися, що члени суду (за відсутності упередженості до сторін) перебувають у прямій чи опосередкованій службовій, фінансовій, політичній тощо залежності від сторони у справі (відповідача).

Таких обставин, які б перешкоджали брати участь судді ОСОБА_6 у розгляді кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 судом не встановлено, а наведені в заяві обвинуваченої ОСОБА_5 доводи не можуть вважатися обґрунтованою підставою для відводу та фактично зводяться до незгоди обвинуваченої та її захисника з процесуальним рішенням головуючого судді за результатами розгляду питання щодо продовження строку запобіжного заходу у відношенні обвинуваченої.

Суд зазначає, що відповідно до кримінального процесуального законодавства здійснювати аналіз та надавати оцінку рішенням судді суду першої інстанції загальної юрисдикції вправі лише суди вищих інстанцій (апеляційної та касаційної).

Таким чином, незгода учасника кримінального провадження із судовим рішенням не може бути розцінена як прояв упередженості суду, а тому не може бути підставою для його відводу. Незгода з рішеннями судді має здійснюватися у порядку, передбаченому чинним процесуальним законодавством України, яким передбачено процедуру оскарження будь-яких процесуальних рішень судді окремо або разом з кінцевим процесуальним рішенням по кримінальному провадженню з наведенням мотивів такої незгоди, а заперечення на ухвалу суду, що не підлягає оскарженню, можна включити до апеляційної скарги на рішення суду за наслідками розгляду справи.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа № 800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа № 9901/673/18).

Враховуючи викладене, заява обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді Слобідського районного суду м. Харкова ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Приймаючи до уваги викладене та керуючись статями 75, 80, 81 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву обвинуваченої ОСОБА_5 про відвід судді ОСОБА_6 по кримінальному провадженню за № 0000666 від 18.06.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 258 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Cуддя- ОСОБА_1