Справа № 740/1831/25
Провадження № 1-кс/740/81/26
УХВАЛА

27 січня 2026 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 про примусове відібрання біологічних зразків, погоджене прокурором Ніжинської окружної прокуратури ОСОБА_4 , в об`єднаному кримінальному провадженні від 28 грудня 2024 року № 0004063 за ч. 2 ст. 307 КК України,

установив:

Клопотання обґрунтоване тим, що в провадженні СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області перебувають об`єднані матеріали кримінальних проваджень від 28 грудня 2024 року № 0004063 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, з метою подальшого збуту, незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, які помістив у 5 цукерок та став зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці для подальшої передачі у місця позбавлення волі.

01.04.2025 близько 18-53 год. ОСОБА_5 з метою пересилання наркотичного засобу та психотропної речовини у місця позбавлення волі, з особистих мотивів, прибув до відділення № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , звідки передав шляхом поштового підправлення до місця позбавлення волі - ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , для ОСОБА_6 , який на той час відбував покарання у цій установі, 5 цукерок, усередині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), загальною масою 0,3483 г, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, загальною масою 1,9063 г, що є великим розміром.

04.04.2025 у період часу з 09-40 год. по 09-55 год. під час проведення огляду кімнати видачі та передач посилок ДУ « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 5 цукерок, усередині яких знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), загальною масою 0,3483 г, та особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, загальною масою 1,9063 г, що є великим розміром.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, метадон (фенадон) віднесено таблиці ІІ списку № 1 «Наркортичні засоби та рослини, обіг яких обмежено», а PVP до таблиці І Списку 2 «Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено».

Також ОСОБА_5 у невстановлений досудовим розслідуванням час, місці та спосіб, з метою подальшого збуту, повторно незаконно придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), та став зберігати у невстановленому досудовим розслідуванням місці для подальшого збуту шляхом пересилання.

06.12.2025 близько 09-18 год. ОСОБА_5 , маючи умисел на пересилання наркотичного засобу, з особистих мотивів, прибув до відділення № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » за адресою: АДРЕСА_1 , звідки повторно переслав шляхом поштового підправлення для ОСОБА_7 , до відділення № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що розташоване за адресою: Чернігівська область, Городнянський район, с. Тупичів, коробку з пластиліном, усередині якої знаходився наркотичний засіб, обіг якого обмежено, метадон (фенадон) у вигляді 4 таблеток, розміщених у частині блістера.

06.12.2025 у період часу з 14-49 год. по 15-22 год. під час проведення огляду у відділенні № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено частину блістера із чотирма таблетками наркотичного засобу, обіг якого обмежено, метадон (фенадон), який ОСОБА_5 незаконно повторно збув шляхом пересилання.

Згідно з Переліком наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, метадон (фенадон) віднесено таблиці ІІ списку № 1 «Наркортичні засоби та рослини, обіг яких обмежено».

06.12.2025 о 16-20 год. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

07.12.2025 ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

Статтею 5 Закону України «Про державну реєстрацію геномної інформації людини» від 09.07.2022 встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягає геномна інформація , зокрема, осіб, яким повідомлено про підозру у вчиненні умисних тяжких чи особливо тяжких злочинів проти основ національної безпеки України, життя, здоров`я, волі, честі, гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, власності, громадської безпеки, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, проти миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, або стосовно яких обвинувальний акт у кримінальних провадженнях зазначеної категорії злочинів передано до суду.

06.12.2025 під час огляду посилки у відділенні № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » отримано 3 змиви з упакування, які поміщені до паперових пакетів. З приводу підозри, інкримінованої ОСОБА_5 , за фактом пересилання наркотичних засобів 06.12.2025 через відділення № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », підозрюваний не надав жодних показань.

З метою отримання додаткових доказів причетності ОСОБА_5 до пересилання наркотичних засобів через відділення № НОМЕР_1 ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » виникла необхідність в отриманні змивів з рук ОСОБА_5 для проведення експертного порівняльного дослідження його змивів зі змивами, які отримані з посилки у відділенні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

06.12.2025 старшим слідчим СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_3 винесено дві постанови про відібрання зразків у підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: букального епітелію та змивів для проведення експертиз.

Того ж дня ОСОБА_5 під час ознайомлення з постановою про відібрання зразків букального епітілею та постановою відібрання зразків змивів відмовився від надання вказаних зразків, оскільки вважає це недоцільним.

Ураховуючи вищевикладене, виникла необхідність у примусовому відібранні зразків букального епітелію та змивів у підозрюваного ОСОБА_5 та проведенні судово-молекулярних експертиз.

Слідчий просив розглянути клопотання без його участі.

Згідно із ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Положеннями ст. 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно зі ст. 245 КПК України, у разі необхідності отримання зразків для проведення експертизи вони відбираються стороною кримінального провадження, яка звернулася за проведенням експертизи або за клопотанням якої експертиза призначена слідчим суддею. У випадку, якщо проведення експертизи доручено судом, відібрання зразків для її проведення здійснюється судом або за його дорученням залученим спеціалістом. Порядок відібрання зразків з речей і документів встановлюється згідно з положеннями про тимчасовий доступ до речей і документів (статті 160-166 цього Кодексу). Відбирання біологічних зразків у особи здійснюється за правилами, передбаченими статтею 241 цього Кодексу. У разі відмови особи добровільно надати біологічні зразки слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, що розглядається в порядку, передбаченому статтями 160-166 цього Кодексу, має право дозволити слідчому, прокурору (або зобов`язати їх, якщо клопотання було подано стороною захисту) здійснити відбирання біологічних зразків примусово.

Відповідно до ст. 132 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Зі змісту клопотання та доданих до нього матеріалів убачається, що під час досудового розслідування об`єднаного кримінального провадження № 0004063 від 28 грудня 2024 року використано надані чинним законодавством можливості для отримання необхідних біологічних зразків підозрюваного ОСОБА_5 .

Так, до клопотання додано протоколи отримання зразків для проведення судових експертиз, складені 19 січня 2026 року слідчий СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_8 , згідно з якими підозрюваний ОСОБА_5 відмовився від надання зразків букального епітелію та змивів.

Зі змісту клопотання вбачається, що відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 необхідне для проведення молекулярно-генетичних експертиз.

У постанові Касаційного кримінального суду від 06 липня 2023 року у справі №470/27/21 (провадження № 51-2154 км 23) зазначено, що відповідно до положень частин 2, 3 статті 245, частини 3 статті 241 КПК України відбирання біологічних зразків у особи здійснюється на підставі постанови прокурора, а у разі відмови особи добровільно надати зразки - відібрання проводиться примусово за ухвалою слідчого судді або суду за клопотанням сторони кримінального провадження в порядку, передбаченому статтями 160-166 КПК України.

У контексті збирання доказів у межах кримінального провадження, узяття біологічних зразків особи становить обов`язкову медичну процедуру, котра, хоч і є малозначною, все ж має вважатися втручанням у право на приватне життя. Проте Європейська конвенція з прав людини не забороняє застосування таких процедур задля здобуття доказів про причетність до скоєння злочину. Як зазначав Європейський суд з прав людини, статті 3 і 8 Конвенції як такі не забороняють вдаватись до медичної процедури всупереч волі підозрюваного з метою отримання від нього доказів його причетності у вчиненні кримінального правопорушення (рішення у справі «Jalloh v. Germany», п. 70). Конвенційні органи в кількох випадках встановлювали, що взяття зразків крові чи слини всупереч волі підозрюваного з метою розслідування правопорушення не порушувало вказаних статей з огляду на обставини, які цими органами досліджувались (див. рішення у справах «X v. the Netherlands, no. 8239/78 від 04.12.1978; Schmidt v. Germany, no. 32352/02 від 05.01.2006).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Schmidt v. Germany» зазначено, що беручи до уваги обставини справи, суд має визначити, чи було досягнуто справедливого балансу між фундаментальним правом особи на повагу до її приватного життя та законним інтересом демократичної держави у забезпеченні національної безпеки та судовому переслідуванні осіб, які вчинили злочини та кримінальні правопорушення. Він зазначає, що національні органи влади користуються певною свободою розсуду при визначенні того, чи оскаржуване втручання є пропорційним вищезазначеній меті, тобто чи було розумне співвідношення пропорційності між використаними засобами та метою, яку прагнули досягти за допомогою оскаржуваного заходу. Суд також вважає, що взяття крові та слини було призначено для визначення причетності заявника до кримінального правопорушення. Заявник скаржився на порядок і взяття зразків крові та слини відповідно до статті 3 Конвенції. Суд дійшов висновку, що захід не досяг мінімального рівня суворості, необхідного для того, щоб кваліфікувати його як нелюдське та таке, що принижує гідність.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Саундерс проти Великої Британії» від 17 грудня 1996 року право не свідчити проти самого себе це в першу чергу право обвинуваченого зберігати мовчання. Як прийнято вважати в правових системах держав учасників Конвенції і в інших країнах, дане право не поширюється на використання в кримінальному процесі матеріалів, які можуть бути отримані від обвинуваченого незалежно від його волі примусово якось: вилучення по розпорядженню документів, отримання зразків крові, сечі і шкірного покриву для проведення аналізу ДНК».

Оскільки відібрання біологічних зразків (букального епітелію та змивів з рук) не потребує порушення анатомічної цілісності тканин організму та є безпечним для життя та здоров`я особи підозрюваного, слідчий суддя дійшов висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують такий спосіб втручання у права і свободи особи, адже проведення молекулярно-генетичних експертиз має важливе доказове значення у вказаному об`єднаному кримінальному провадженні.

Відтак, клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 160-166, 245 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

Надати дозвіл на примусове відібрання зразків букального епітелію та змивів у підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , для проведення молекулярно-генетичних експертиз.

Відібрання біологічних зразків проводити з дотриманням вимог ст. 241, 245 КПК України із залученням відповідних спеціалістів та/або експертів.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання у строк одного місяця з дня її постановлення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1