Провадження № 1-кс/201/4888/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах - криміналіста слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) Головного управління Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях ОСОБА_3 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000803, внесеному до ЄРДР 12.08.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із погодженим прокурором клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування заявленого клопотання посилався на те, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ ІНФОРМАЦІЯ_4 під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000803, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Згідно з матеріалами кримінального провадження у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 04.07.2025 громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи у місті Краматорську Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), використовуючи власний профіль у месенджері «Telegram» - з унікальним ідентифікатором « НОМЕР_1 », зареєстрований за номером мобільного оператора зв`язку НОМЕР_2 , встановив зв`язок із представником іноземної організації - співробітником фсб рф ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході подальшого спілкування із яким, почав надавати останньому інформацію, дозвіл на поширення якої не надавався та яка не була розміщена у відкритому доступі ІНФОРМАЦІЯ_6, Міністерством оборони України, Головним Управлінням розвідки Міністерства оборони України, про переміщення, рух, та розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які розміщені на території Краматорського району Донецької області, з метою надання допомоги в проведенні підривної діяльності проти України.

07.08.2025 у період з 00 години 37 хвилин до 01 години 02 хвилини, громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Краматорську Донецької області, (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що він діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , з унікальним ідентифікатором « НОМЕР_1 », надіслав співробітнику фсб рф ОСОБА_6 , зареєстрованому в месенджері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , під обліковим записом « ОСОБА_7 » (з іменем користувача « ІНФОРМАЦІЯ_5 »), три посилання на сервіс карт «Google Карти» з інформацією про розміщення на території Краматорського району військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, чим надав співробітнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

13.08.2025 о 06 годині 46 хвилин громадянин України ОСОБА_5 , перебуваючи у м. Краматорську Донецької області, (точне місце під час досудового розслідування не встановлено) діючи умисно, усвідомлюючи, що він діє на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній чи інформаційній безпеці України, в умовах воєнного стану, за допомогою аккаунту в месенджері «Telegram», зареєстрованим на номер мобільного телефону НОМЕР_2 , з унікальним ідентифікатором « НОМЕР_1 », надіслав співробітнику фсб рф ОСОБА_6 , зареєстрованому в месенджері «Telegram» за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 , під обліковим записом « ОСОБА_7 » (з іменем користувача « ІНФОРМАЦІЯ_5 »), повідомлення, яким підтвердив інформацію про розміщення на території Краматорського району, військової техніки та військовослужбовців Збройних Сил України, де вони несуть службу та здійснюють заходи з забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, чим надав співробітнику іноземної організації допомогу в проведенні підривної діяльності проти України.

У поданому клопотанні слідчим зазначено, що за таких обставин, зазначене майно підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підлягає арешту з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання, у випадку доведення вини та визнання ОСОБА_5 судом винним у вчиненні інкримінованого йому злочину.

На підставі викладеного, слідчий просив накласти арешт майно підозрюваного ОСОБА_5 з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та проводити розгляд клопотання в порядку ч. 2 ст. 172 КПК України без участі власника цього майна.

Слідчий у судове засідання по розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності, на задоволенні наполягав, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Розглядом клопотання встановлено, що слідчим відділом 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ ІНФОРМАЦІЯ_4 під процесуальним керівництвом прокурорів Донецької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000803, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.08.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

02.10.2025 ОСОБА_5 було затримано у порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КК України.

02.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у державній зраді, вчиненій в умовах воєнного стану, тобто у діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній безпеці України: наданні представникам іноземної організації допомоги в проведенні підривної діяльності проти України вчиненій в умовах воєнного стану, - тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Доведено, що відповідно до інформації з ТСК МВС №1452 РСЦ ГСЦ МВС в Донецькій, Луганській областях, АРК та м. Севастополі ОСОБА_5 належить на праві приватної власності автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_4 , 1993 рік випуску, кузов НОМЕР_5 , свідоцтво про реєстрацію ТЗ НОМЕР_6 від 13.04.2001.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання (п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України).

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Вказана норма передбачає можливість накладення арешту на майно підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Санкція ч. 2 ст. 111 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , окрім іншого передбачено додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Окрім того, згідно з п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна суд повинен враховувати розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу). У положеннях пункту 4 цієї ж статті йдеться про те, що у разі задоволення клопотання слідчий суд, застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, суд зобов`язаний застосовувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Отже, матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, за наявності усіх підстав для арешту майна, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, шляхом накладення арешту на зазначене в клопотанні майно.

Керуючись ст. ст.117, 170-173 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні № 0000803, внесеному до ЄРДР 12.08.2025, на майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_7 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, а саме: автомобіль ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_4 , 1993 рік випуску, кузов НОМЕР_5 .

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1