Провадження № 1-кс/201/4467/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2025 року м. Дніпро

Слідча суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592 від 26 квітня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотання про арешт майна у кримінальному провадженні за № 0000592 від 26 квітня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та запобігання можливості користування, відчуження та розпорядження, а саме на:

- об`єкт нерухомого майна (квартиру), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 120, загальною площа (кв.м): 41.7, тип об`єкта двокімнатна квартира, адреса: АДРЕСА_1 , розмір частки - 1/2, приватна спільна власність.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що після початку повномасштабного вторгнення РФ на територію України, о 17 годині 05 хвилин 13 лютого 2025 року громадянка України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у місті Святогірськ Краматорського району Донецької області (точне місце під час досудового розслідування не встановлено), діючи умисно, всупереч інтересам держави України, в умовах воєнного стану, маючи негативне ставлення до чинної державної влади України, будучи прихильницею проросійських поглядів, керуючись власними переконаннями та особистим мотивом, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на надання представнику іноземної держави допомоги в проведенні підривної діяльності проти України з метою завдання шкоди суверенітету, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній, чи інформаційній безпеці України, за допомогою облікового запису в соціальній мережі «Telegram» з ім`ям користувача « ОСОБА_6 », що зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 , встановила контакт та розпочала своє спілкування з представником іноземної держави військовослужбовцем підрозділу «БАРС-16» ЗС РФ ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є користувачем облікового запису в соціальній мережі «Telegram» з ім`ям користувача « ОСОБА_8 », що зареєстрований за номером мобільного зв`язку НОМЕР_2 , та в подальшому шляхом надсилання особистих повідомлень передавала останньому інформацію про розташування військової техніки і особового складу підрозділів Сил безпеки й оборони України та Національної поліції України на території Краматорського району Донецької області.

При цьому громадянка України ОСОБА_5 усвідомлювала, що передана нею інформація буде використана державою-агресором та її представниками для завдання вогневих уражень по місцях дислокації військовослужбовців та військової техніки Збройних сил України чи інших утворених відповідно до законів України військових формувань та в проведенні підривної діяльності проти України.

За викладених обставин, у вчиненні кримінального правопорушення передбачених ч. 2 ст. 111 КК України обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Торське Краснолиманського району Донецької області, громадянка України, не судима, зареєстрована та проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

21 серпня 2025 року о 08 годині 52 хвилини ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208, 615 КПК України.

21 серпня 2025 року ОСОБА_5 вручено письмове повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами оглядів мережі Інтернет;

-протоколом за результатами проведення НС(Р)Д;

-протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_5 ;

-протоколом затримання підозрюваної ОСОБА_5 в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України;

-протоколом допиту підозрюваної ОСОБА_5 від 21 серпня 2025 року;

-матеріалами, забраними оперативним підрозділом, які згідно ст. 99 КПК України є документами.

Відповідно до інформації наданої Національним агентством України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, встановлено права власності на об`єкти нерухомого та рухомого майна, які належать на праві приватної власності ОСОБА_5 а саме:

- об`єкт нерухомого майна (квартира), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 120, загальною площа (кв.м): 41.7, тип об`єкта двокімнатна квартира, адреса: АДРЕСА_1 , розмір частки - 1/2, приватна спільна власність.

На підставі викладеного, з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання та запобігання можливості користування, відчуження та розпорядження вищезазначеним майном, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий у судове засідання для розгляду клопотання не з`явився, про час та місце його розгляду повідомлений належним чином, просив в клопотанні провести розгляд без його участі, клопотання підтримав в повному обсязі, неприбуття слідчого в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З метою забезпечення арешту майна, клопотання розглядається без повідомлення підозрюваної та її захисника.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до ст. 26 КПК України, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та спосіб, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Як вбачається з матеріалів справи, 21 серпня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Санкція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 , передбачає додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (№ інформаційної довідки 439873421), підозрюваній ОСОБА_5 на праві приватної спільної часткової власності належить:

- об`єкт нерухомого майна (квартиру), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 120, загальною площа (кв.м): 41.7, тип об`єкта двокімнатна квартира, адреса: АДРЕСА_1 , розмір частки - 1/2.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV, передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Стаття 1 Першого протоколу до Європейської конвенції з прав людини передбачає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Чинний кримінальний процесуальний закон покладає на орган досудового розслідування обов`язок вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні (ч. 1ст. 170 КПК України), який полягає у тимчасовому, до скасування у встановленому КПК порядку, позбавлення права відчуження, розпорядження та/або користування майном, у тому числі для можливої конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою збереження доказів, забезпечення спеціальної конфіскації майна та забезпечення конфіскації майна, як виду покарання.

Відповідно до вимог ч. 3, 4, 5 ст. 170 КПК України, у випадках, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт накладаєтьсяна майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, або на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати в тому числі: правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених в тому числі й п. 1-3 ч. 2 ст. 170 КПК України; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Вказана позиція відображена, зокрема й в рішенні Суду від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства».

З матеріалів провадження, наданих слідчому судді, які обґрунтовують клопотання, вбачається, що зазначені обставини підозри ОСОБА_5 , могли мати місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних та доказами. Тобто існують обґрунтовані підстави підозрювати ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, санкція якої передбачає у тому числі конфіскацію майна.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, то на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише можна визначити, що причетність ОСОБА_5 до скоєння кримінального правопорушення, підозра у якому їй повідомлено, є вірогідною та достатньою для застосування слідчим суддею щодо неї такого обмежувального заходу, як арешт майна.

Окрім того, в судовому засіданні встановлено, що майно, на яке просить накласти арешт слідчий, знаходиться у власності підозрюваної, а тому існує обґрунтований ризик його відчуження задля запобігання можливої конфіскації у разі в майбутньому доведеності висунутого обвинувачення.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий процесуальний примус, як накладення арешту на вказане майно, що належить підозрюваній та надасть змогу виконати завдання, для виконання якого слідчий звернувся із клопотанням.

А тому клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу 2 управління (з дислокацією у м. Маріуполь Донецької області) ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях капітана юстиції ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000592 від 26 квітня 2025 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_3 ), а саме на:

- об`єкт нерухомого майна (квартиру), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 120, загальною площею (кв.м): 41.7, тип об`єкта двокімнатна квартира, адреса: АДРЕСА_1 , розмір частки - 1/2, приватна спільна власність, з позбавленням права володіння, користування, відчуження та розпорядження зазначеним нерухомим майном.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідча суддя ОСОБА_1