Провадження № 1-кп/643/1040/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2025 м. Харків

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 0002230, внесеному до ЄРДР від 25.07.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 ЗСУ (який 16 червня 2025 самовільно залишив військову частину), без зареєстрованого місця проживання, фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого:21.07.2014 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України, до позбавлення волі строком на 4 роки (на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки);23.12.2016 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 8 місяців;20.06.2019 року Малиновським районним судом міста Одеси за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 8 місяців позбавлення волі (звільнений 03.11.2023 року по відбуттю строку покарання); щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України,

встановив:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним та стаття (частина статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальні правопорушення, винуватим у вчиненні яких визнається обвинувачений.

ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , 24.07.2025 вирішив стати на злочинний шлях та вчинити кримінальне правопорушення-злочин, передбачений ч. 4 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану та в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 12, 14, 16, 49, 86, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Судовим розглядом встановлено, що 24.07.2025 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точний час не встановлений, у період дії в Україні воєнного стану, який було введено 24 лютого 2022 року Указом Президента України №64/2022, ОСОБА_5 знаходячись біля будинку за адресою: АДРЕСА_2 , побачив раніше не знайому йому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у якої на вухах знаходилися золоті серги 583 проби, вагою 2,9 грами кожна.

В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел на відкрите заволодіння вказаними золотими сергами, шляхом ривка.

Так, ОСОБА_5 , діючи з корисливих мотивів раптово виниклим наміром, спрямованим на відкрите викрадення чужого майна, яке належить ОСОБА_4 , умисно, повторно, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіння майном, з корисливих мотивів, підійшов ззаду впритул до потерпілої та шляхом ривка, відкрито, двома руками зірвав з вух ОСОБА_4 її золоті серги, вартість яких згідно висновку експерта №11582 становить 16530,00 грн.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 16530,00 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене 4 ст. 186 КК України - тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, в умовах воєнного стану.

ІІ. Позиція обвинуваченого

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, визнав, заявлений у кримінальному провадженні цивільний позов визнав у повному обсязі.

Підтвердив, що наведені в обвинуваченні всі обставини вчинення кримінального правопорушення встановлено, а також наведено у обвинувальному акті вірно. Вважає можливим обмежитись його допитом та застосувати положення ч.3 ст.349 КПК України, оскільки висунуте обвинувачення йому цілком зрозуміле, він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Просив суд, з урахуванням думки обвинуваченого, його захисника здійснювати розгляд, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого.

Суд, зважаючи на повне визнання вини обвинуваченим за ч. 4 ст. 186 КК України, повідомлення ним фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення, які відповідають обставинам, викладеним в обвинувальному акті, заслухавши думки учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та ухвалив обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують обвинуваченого ОСОБА_5 .

При цьому, суд виходить з того, що злочин, вчинений обвинуваченим, не є складним, обвинувачений не має будь-яких фізичних чи психічних вад, розуміє суть пред`явленого обвинувачення, розуміє зміст фактичних обставин справи, які не оспорює, усвідомлює неможливість у подальшому оспорити ці фактичні обставини в апеляційному порядку, про що заявив у судовому засіданні. Відтак, у даному випадку відсутні сумніви щодо добровільності й істинності позиції обвинуваченого з цього питання.

IV. Призначення покарання.

Дані про особу обвинуваченого.

Вивченням даних про особу ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 встановлено, що обвинувачений громадянин України, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ЗСУ(який 16 червня 2025 самовільно залишив військову частину), на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий.

Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд визнає, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що передбачене п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України.

Суд визнає, обставинами, що обтяжують покарання, рецидив кримінального правопорушення, що передбачене п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України.

Застосовне законодавство.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Мотиви призначення покарання.

Прокурор ОСОБА_3 просив призначити обвинуваченому покарання за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк 7 років.

Обвинувачений ОСОБА_5 висловив позицію щодо призначення покарання в мінімальному розмірі.

Захисник ОСОБА_6 висловив позицію щодо призначення покарання в мінімальному розмірі.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, особу винного, який раніше судимий, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст.50, 65 КК України, призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

V. Питання щодо цивільного позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Частиною 5 вказаної статті встановлено, що цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з ч. 1 ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У кримінальному провадженні заявлено цивільний позов, в якому позивач зазначає, що внаслідок протиправних дій ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_4 завдано матеріальну шкоду в розмірі 16530 грн. 00 коп. а також моральна шкода 10000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини .

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення цивільного позову.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом під час ухвалення вироку.

Ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 27.07.2025 щодо ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під ватрою строком на 60 діб з моменту затримання.

До набрання чинності вироку суду, суд підтверджує раніше обраний запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під ватрою.

Арешт накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 30.07.2025 року у справі 643/12383/25 слід зняти.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта по кримінальному провадженню відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Питання з речовими доказами суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

На підставі ч.15 ст. 615 КПК України, в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини.

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 124, 349, 368-371, 373, 374, 615 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

ухвалив:

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 186КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання - 25 липня 2025 року.

На підставі ч. 5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк тримання під вартою (строк попереднього ув`язнення), виходячи із співвідношення, згідно якого одному дню тримання під вартою (попереднього ув`язнення) відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування шкоди, заподіяної кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_3 заподіяну кримінальним правопорушенням шкоду у розмірі 26530 ( двадцять шість тисяч п`ятсот тридцять) гривень 00 копійок, яка складається з 16530,00( шістнадцять тисяч п`ятсот тридцять) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 10000,00( десять тисяч) гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 30.07.2025 року у справі 643/12383/25.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі, а саме:

Речовий доказ носій інформації карта пам`яті стандарту MicroSD на якому відеозапис проведення слідчого експерименту від 25.07.2025 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ носій інформації карта пам`яті стандарту MicroSD на якому відеозапис проведення слідчого експерименту від 22.08.2025 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ носій інформації оптичний диск DVD+R із відеозаписом наданим ФОП « ОСОБА_7 » на підставі запиту від 28.07.2025 року за фактом відкритого заволодіння золотими сергами 24.07.2025 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речовий доказ носій інформації оптичний диск DVD+R із цифровою копією повідомлення наданим службою «102» на підставі запиту від 01.08.2025 року за фактом відкритого заволодіння золотими сергами 24.07.2025 року, - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази, мобільний телефон ТМ «Samsung Galaxy А36» іmеі 1: НОМЕР_3 ; іmеі 2: НОМЕР_4 , в якому сім карта оператора «Lifecell» з номером НОМЕР_5 , джинсові шорти за написом «Сарtain»; футболку розміром «М» з написом «Vipstendo»; кепку чорного кольору з написом «Саlvin Klein» які зберігаються в камері схову речових доказів ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за квитанцією про отримання на зберігання речових доказів, вилучених (отриманих) стороною обвинувачення під час здійснення кримінального провадження№ 02816 від 01.08.2025 - повернути власнику ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,РНОКПП НОМЕР_2 на користь держави витрати за проведення судової експертизи № 11582 від 26.08.2025, витрати на залучення експерта під час проведення досудового розслідування у розмірі - 4240, 80 (чотири тисячі двісті сорок) гривень 80 коп.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1