ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/9485/21 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/818/1290/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2025 року м. Харків

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Харківського апеляційного суду у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2 ,

- суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

- секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2025,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою слідчого судді задоволено клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 про арешт майна.

Накладено арешт на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його користування до скасування арешту у встановленому нормами КПК України порядку.

Визначено місцем зберігання речових доказів - камеру схову речових доказів СУ ГУНП в Харківській області, відповідно до «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012р. №1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України».

Визначено місцем зберігання арештованих грошових коштів - банківську установу, з якою СУ ГУНП в Харківській області укладено договір.

Як зазначено в ухвалі слідчого судді, 15.09.2025 прокурор відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 звернувся до суду з клопотанням про арешт майна.

В обґрунтування клопотання зазначив, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0000681 від 14.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України КК України.

Задовольняючи клопотання про арешт майна, слідчий суддя послався на те, що враховує можливість використання арештованого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2025у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичних обставинам кримінального провадження.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала слідчого судді не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам КПК України як і клопотання про арешт майна.

Крім того представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 просить поновити строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, посилаючись на те, що в судовому засіданні була проголошена резолютивна частина ухвали, а повний текст був наданий 22.09.2025/.

Твердження апелянта, щодо поважності причин пропуску строку апеляційного оскарження матеріалами судового провадження не спростовуються; причини пропуску процесуального строку, на які посилаються у клопотанні заявник є поважними, а тому строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2025підлягає поновленню.

Повідомлені належним чином про час та місце розгляду апеляції учасники судового розгляду до суду апеляційної інстанції не прибули.

05.11.2025 представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав заяву, в якій просив розглядати справу без їх участі.

За наведених вище обставин враховуючи стислі строки регламентовані ч. 2 ст. 422 КПК України судова колегія вважає можливим розглянути апеляцію по суті, без учасників судового розгляду, належним чином повідомлених про час та місце проведення апеляційного розгляду, так як в силу вимог ч. 4 ст. 405 КПК України дані обставини не є перепоною для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольнивши клопотання слідчий суддя прийшов до висновку, що враховує можливість використання арештованого майна як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню.

Судова колегія не погоджується з даним висновком.

Відповідно до вимог ст. 214, 223 КПК України після внесення повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий або прокурор розпочинають досудове розслідування, виконують слідчі (розшукові) дії спрямовані на отримання (збирання) доказів.

Згідно зі ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, окрім іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України). Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

З матеріалів судового провадження вбачається, що в провадженні СУ ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження за №0000681 від 14.05.2021, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 3 ст. 190, ч. 1 ст. 14 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 14 ч. 4 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України КК України.

11.09.2025 у період часу з 06 год. 36 хв. до 09 год. 59 хв. на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 03.09.2025 проведено обшук за місцем місця мешкання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та вилучено майно, перелік якого зазначено в клопотанні.

Даний факт також підтверджується постановою старшого слідчого в ОВС відділу СУ ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_10 про визнання речей речовими доказами, долучення їх до матеріалів кримінального провадження та про визначення місця зберігання речових доказів від 11.09.2025 (а.с. 84).

Європейський суд з прав людини, неодноразово підкреслював, що в разі, коли держави вважають за потрібне вдаватися до таких заходів, як обшуки з метою отримання доказів вчинення протиправних діянь, вилучення майна або арешт майна, Суд оцінюватиме, чи були підстави, наведені для виправдання таких заходів, відповідними та достатніми, і чи було дотримано принцип пропорційності, а також, зокрема, чи були у справі також інші докази на той час вчинення протиправних діянь та на рішення ЄСПЛ у справі «Новоселецький проти України» (Заява №47148/99, рішення від 22.02.2005, остаточне рішення від 22.05.2005) Європейський суд з прав людини вказує, що у кожній справі, в якій йде мова про порушення вищезгаданого права (володіння своїм майном), суд повинен перевірити дії чи бездіяльність держави з огляду на дотримання балансу між потребами загальної суспільної потреби та потребами збереження фундаментальних прав особи, особливо враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та непомірний тягар .

Відповідно до пунктів 69, 73 рішення Європейського суду з прав людини від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції" (Sporrong and Lonnroth v. Sweden) будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар.

Згідно зі ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Проте, матеріали справи не містять даних, що на час проведення обшуку та накладення арешту на майно ОСОБА_6 мала статус підозрюваної в кримінальному провадженні №0000681 від 14.05.2021.

Такий статус вона не набула і на момент розгляду апеляційної скарги.

З огляду на це доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, а тому ухвала слідчого судді підлягає скасуванню на підставі вимог пп. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 409 КПК України та ч. 1 ст. 412 КПК України.

Оскільки прокурор не приймав участі під час апеляційного розгляду, предметом розгляду судової колегії були наявні матеріли кримінального провадження, які повністю підтверджували доводи апелянта.

За наслідками апеляційного розгляду судова колегія має повноваження скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу по справі відповідно до вимог ч.3 ст.407 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, про необхідністьзадоволення апеляційної скарги та скасування ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2025 та постановити нову, якою відмовити в задоволені клопотання про арешт майна.

Всі інші питання - фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінального правопорушення, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу - судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Керуючись ст. 392, 404, 405, 407, 418, 419, 423 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Поновити представнику ОСОБА_6 адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2025.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 17.09.2025щодо накладення арешту на майно по кримінальному провадженню №0000681 скасувати.

Постановити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_8 щодо накладення арешту на майно, яке вилучене під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Майно зазначене в ухвалі слідчого судді повернути законним власникам.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді