Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" лютого 2026 р. Справа № 608/2023/25

Номер провадження1-кп/608/189/2026

Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорткові в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою онлайн сервісу відеозв`язку «ЕASYCON» клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному у Єдиний реєстр досудових розслідувань за 0000364 від 12 серпня 2024 року щодо обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Чортківського районного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України.

Прокурор звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_8 ..

В клопотанні вказав, що ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: у незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб та передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України - незаконному придбанні, зберіганні, пересиланні з метою збуту а також незаконному збуті особливо небезпечних психотропних речовин у особливо великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Зібрані під час досудового розслідування докази об`єктивно зв`язують ОСОБА_8 зі злочинами, пов`язаними із незаконним придбанням, зберіганням, пересиланням з метою збуту, а також з незаконним збутом особливо небезпечних психотропних речовин у великих та особливо великих розмірах, у місцях позбавлення волі, вчинених повторно, за попередньою змовою групою осіб та вказують на його причетність до вчинення цих злочинів, а тому обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 КК України є обґрунтованим.

04 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Застосований до обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою неодноразово продовжувався, останній раз ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2025 року, термін дії запобіжного заходу до 13 лютого 2026 року без визначення розміру застави.

У зв`язку з закінченням строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 а також враховуючи стадію кримінального провадження, здобутих в ході досудового розслідування даних про особу обвинуваченого, виникла необхідність у його продовженні, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить його належної процесуальної поведінки, а ризики, що стали підставою для застосування такого запобіжного заходу на даний час не зменшились та провдовжують існувати.

Метою продовження застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам передбаченим ст. 177 КПК України, а саме: п. 1 - переховуватись від суду, п. 3 - незаконно впливати на свідків, інших обвинувачених у цьому кримінальному провадженні, п. 5 - вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставами продовження строку дії раніше застосованого щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ч. ч. 2 , 3 ст. 307 КК України, а також встановлені обставини, які виправдовують продовження даного запобіжного заходу і підтверджуються наявністю зазначених ризиків.

Ризиком того, що ОСОБА_8 може переховуватись від суду є те, що він обґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання виключно у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна. Альтернативної міри покарання не має.

Також, обвинувачення стосовно ОСОБА_8 , серед іншого, ґрунтується на показаннях свідків, які на даний час безпосередньо в суді не допитані. ОСОБА_7 володіє інформацією про осіб, які є свідками, їх місця проживання, роботи чи навчання, знає суть показань, які вони надали органу досудового розслідування. А тому існує ризик незаконного впливу на свідків з метою дачі ними неправдивих показань, що може негативно вплинути на стан судового розгляду. Крім того, він може незаконно впливати на інших обвинувачених з метою ненадання ними показів чи надання показів в його користь.

Вважає, що застосування менш суворого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки обвинуваченого, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються останньому, обсягу пред`явленого йому обвинувачення. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені пп 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також не має відомостей, які б вказували на неможливість утримання ОСОБА_8 під вартою.

Вказує, що у даному кримінальному провадженні наявні реальні ознаки суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи ОСОБА_8 ..

З врахуванням наведеного, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого ОСОБА_8 та виконання ним процесуальних обов`язків, просить продовжити раніше обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого терміном на два місяці.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримує, просить задовільнити з наведених вище підстав.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечує щодо задоволення клопотання прокурора. Разом з тим, захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_5 просить відмовити в задоволенні клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_8 та застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту. Обґрунтовуючи своє клопотання, адвокат ОСОБА_5 вказує на те, що обвинувачений ОСОБА_8 , будучи допитаним в судовому засіданні, визнав свою вину, є хворим, має постійне місце проживання, до затримання працював. Також зазначив, що ризики, які існували при застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перестали існувати.

Суд, розглянувши клопотання, заслухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, приходить до наступних висновків.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Ухвалою Чортківського районного суду Тернопільської області від 16 грудня 2025 року ОСОБА_8 продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення суми застави. Строк дії ухвали закінчується 13 лютого 2026 року.

Статтею 194 КПК України визначено, що підставами для застосування заходів забезпечення кримінального провадження є: наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу. Запобіжні заходи як заходи процесуального примусу застосовуються до обвинуваченого з метою запобігти можливості переховуватися від слідства і суду, перешкоджання встановленню істини у кримінальному провадженні та здійсненню правосуддя, а також запобігти спробам продовжити злочинну діяльність і полягають у обмеженні свободи пересування ( ст. 177 КПК України).

Крім цього, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення ч. 1 ст. 178 КПК України, при розгляді питання про доцільність продовження тримання особи під вартою, суд бере до уваги характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Європейський суд з прав людини роз`яснює, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи («Харченко проти України», «Лабіта проти Італії», «Рохліна проти Росії»).

ОСОБА_8 обвинувачується, зокрема, у скоєнні особливо тяжкого злочину, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна. Відтак існує певна ймовірність того, що останній з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого йому злочину може вдатися до відповідних дій. При цьому, суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

Тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою як досудового так і судового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».

Серед іншого, суд зважає й на сімейний стан обвинуваченого, а саме те, що він не одружений, й загалом обставини, що вказують на відсутність у нього достатньо міцних соціальних зв`язків, тобто обставин, які б могли стати запобіжником від ймовірного переховування від правосуддя.

Вирішуючи питання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно обвинуваченого суд враховує вимоги пп 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

При цьому, суд відзначає, що своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що повною мірою узгоджується з практикою Європейського суду.

Вирішуючи питання про можливість застосування альтернативних запобіжних заходів щодо обвинуваченого, суд бере до уваги п.2 ч.4 ст. 183 КПК України та враховує те, що згідно обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні умисних тяжких та особливо тяжких злочинів, а також його сімейний стан, відсутність достатньо міцних соціальних зв`язків та приходить до висновку, що ризики, які мали місце на момент обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишаються і на момент продовження даного запобіжного заходу, а тому застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою неможливе. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тож тримання під вартою є виправданим, а тому суд вважає за необхідне продовжити щодо нього дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ще на два місяці.

Слід також зазначити, що у ході кримінального провадження сторона захисту не оскаржувала рішення суду щодо продовження запобіжного заходу обвинуваченому у виді тримання під вартою, фактично погоджуючись з таким.

Також, суд враховує, що ОСОБА_8 обвинувачується, зокрема, у вчиненні особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а тому вважає за необхідне не визначати обвинуваченому розмір застави.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331 Кримінального процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на два місяці, тобто до 11 квітня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Чортківський районний суд Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду не зупиняє її виконання.

Копію ухвали направити прокурору, обвинуваченому ОСОБА_8 , начальнику ДУ «Чортківська УВП № 26».

Згідно з оригіналом

Суддя : ( підпис)

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 608/2023/25

Ухвала набрала законної сили «____»____________року

Суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано «____»____________року

Секретар: