Справа № 738/2135/25
№ провадження 1-в/738/291/2025
Ухвала

іменем України

23 жовтня 2025 року місто Мена Чернігівської області

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi в складi судді ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_2 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_3 ,

учасників судового розгляду:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

встановив:

1.Суть питання, що вирішується ухвалою.

19 вересня 2025 року до Менського районного суду Чернігівської області надійшло подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_2 - у виді пробаційного нагляду.

2.Виклад позиції учасників кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні заперечував щодо задоволення подання.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує.

Представник установи виконання покарання у судове засідання не з`явився, що відповідно до положень частини п`ятої статті 539 КПК України, не перешкоджає проведенню судового розгляду.

3.Встановлені судом обставини.

Вироком Святошинського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року, ОСОБА_2 засуджений за частиною третьою статті 187, частиною першою статті 357, статтею 70 КК України до восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання обчислюється з 09 травня 2020 року.

Станом на 23 жовтня 2025 року невідбута частина покарання у виді позбавлення волі складає 2 роки 6 місяців 16 днів.

З характеристики засудженого та матеріалів особової справи вбачається, що засуджений в місцях позбавлення волі знаходиться з 09 травня 2020 року. За час перебування у ДУ «Київський слідчий ізолятор» характеризувався посередньо, не порушував встановлений режим тримання, розпорядок дня виконував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, до суспільно корисної праці не залучався, заходи заохочування не застосовувалися. За час відбування покарання в ДУ «Менська ВК (№ 91)» характеризується позитивно, на профілактичних обліках не перебуває, дотримується вимог встановленого порядку відбування покарання, розпорядок дня установи виконує; до дисциплінарної відповідальності не притягувався; працевлаштований робітником їдальні, до роботи відноситься добре; має три заохочення; залучений до програми диференційованого виховного впливу на засуджених «Професія», заходи програми виконує в повному обсязі, заходи виховного та культурно-масового характеру, які проводяться в відділенні відвідує, реагує на них позитивно.

Згідно з висновком щодо ступеня виправлення засудженого, ОСОБА_2 має підсумковий (загальний) бал 86, що свідчить про те, що він став на шлях виправлення (довів своє виправлення) та може бути представлений до умовно-дострокового звільнення або заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Згідно із Витягом з рішення комісії з питань застосування пільг до засуджених ДУ «Менська виправна колонія (№ 91)» від 16 вересня 2025 року, ОСОБА_2 став на шлях виправлення та заслуговує на застосування до нього пільги у виді статті 82 КК України.

До засудження ОСОБА_2 мав постійне місце проживання: АДРЕСА_1 .

4.Мотиви, з яких суд виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керується.

Згідно зі статтею 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Зі змісту частини другої статті 50 КК України слідує, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до положень статті 82 КК України, особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, або покарання у виді довічного позбавлення волі невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким є важливою складовою прогресивної системи відбування покарання, яка дає змогу, дотримуючись мети покарання, водночас покращувати правове становище засудженого і зменшувати обсяг та характер карально-виховного впливу на нього. У такий спосіб закон стимулює добросовісне відбування покарання засудженим, визначаючи, що саме від його поведінки значною мірою залежить можливість покращення його правового становища.

Умовами застосування заміни невідбутої частини покарання більш м`яким є: 1) засуджений відбуває покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, або довічного позбавлення волі (частина перша статті 82); 2) він став на шлях виправлення (частина три статті 82); 3) він фактично відбув встановлену частиною четвертою статті 82 частину призначеного судом покарання.

Відповідно до статті 6 КВК України, виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятого соціально-нормативного життя в суспільстві.

Законом України № 3342-IX від 23 серпня 2023 року «Про внесення змін до Кримінального, Кримінального процесуального кодексів України та інших законодавчих актів України щодо удосконалення видів кримінальних покарань» внесено зміни до Кримінального кодексу України, в ст. 51 «Види покарань», а саме частину першу доповнено пунктом 7-1 такого змісту:

7-1) пробаційний нагляд.

Також цим Законом доповнено Кримінальний кодекс України статтею 59? «Пробаційний нагляд», за змістом якої пробаційний нагляд полягає в обмеженні прав і свобод засудженого, визначених законом і встановлених вироком суду, із застосуванням наглядових та соціально-виховних заходів без ізоляції від суспільства. Пробаційний нагляд призначається на строк від одного до п`яти років. (частина четверта статті 59? КК України).

У відповідності до абзацу третього частини першої статті 6 Закону України «Про пробацію» завданням пробації є здійснення нагляду за засудженими до покарань у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, громадських робіт, виправних робіт, особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт, особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, звільненими від відбування покарання вагітними жінками і жінками, які мають дітей віком до трьох років, а також, із урахуванням внесених змін та доповнень - здійснювати нагляд за особами, засудженими до покарання у виді пробаційного нагляду та за особами, яким покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі на певний строк замінено покаранням у виді пробаційного нагляду.

На засудженого до пробаційного нагляду суд покладає обов`язки відповідно до частини другої статті 59? КК України.

Статтею 51 КК України визначено систему кримінальних покарань, яка включає в себе види покарань та їх порівняльну суворість, яка визначається від першого виду найбільш м`якого покарання до останнього - найсуворішого. Пунктом 7-1 ч.1 вказаної статті визначено вид покарання - «пробаційний нагляд», а пунктом 11 цієї ж статті є вид покарання - «позбавлення волі на певний строк» з чого слідує, що пробаційний нагляд є більш м`яким видом покарання, ніж позбавлення волі.

Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» під час розгляду питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким слід ретельно з`ясовувати, зокрема, ставлення засудженого до вчиненого злочину.

Оскільки виправлення засудженого є процесом змін, які під час відбування покарання відбуваються у його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки, то врахування його посткримінальної поведінки в сукупності з іншими обставинами є необхідним елементом як у ході призначення засудженому покарання при ухваленні вироку, так і під час вирішення питання про можливість звільнення його від відбування покарання чи заміни невідбутої частини покарання на більш м`який його вид.

Суд зазначає, що доцільність і необхідність заміни невідбутої частини покарання викликана тим, що процес виправлення досяг тієї стадії, на якій відбування засудженим призначеного покарання перестає бути необхідним, і подальше його виправлення можливе в умовах відбування більш м`якого виду покарання.

Суд встановив, що ОСОБА_2 відбуває покарання у виді позбавлення волі за вчинення кримінального проступку та за вчинення особливо тяжкого злочину, відбув 2/3 частини строку призначеного судом покарання, з характеристики засудженого, матеріалів особової справи засудженого вбачається, що ОСОБА_2 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, за час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, працевлаштований, має три заохочення, тобто став на шлях виправлення.

Суд дійшов висновку задовольнити подання про заміну засудженому ОСОБА_2 невідбутої частини покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді пробаційного нагляду із застосуванням відносно нього обмежень та покладення обов`язків, передбачених чинним законодавством.

Згідно із статтею 49-1 КВК України, строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислюється з дня постановки засудженого на облік уповноваженим органом з питань пробації..

Враховуючи викладене, керуючись статтею 82 КК України, статтями 537, 539 КПК України, суд

постановив:

Подання Державної установи «Менська виправна колонія (№ 91)» про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_2 задовольнити.

ОСОБА_2 , засудженому вироком Святошинського районного суду міста Києва від 13 квітня 2021 року, замінити невідбуту частину основного покарання у виді позбавлення волі більш м`яким покаранням у виді апробаційного нагляду строком 2 (два) роки 6 (шість) місяців 16 (шістнадцять) днів.

На підставі частини другої статті 591 КК України покласти на ОСОБА_2 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1