"22" грудня 2025 р. Справа № 363/1706/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2025 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Вишгороді клопотання Вишгородського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування обов`язку проходження програми для кривдників ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем м. Київ, громадянином України, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 , засудженим 05.06.2025 року вироком Вишгородського районного суду Київської області за ст. 126-1 КК України до пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, -

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області звернувся представник Вишгородського РВ №1 ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області з поданням про скасування, покладеного вироком Вишгородського районного суду Київської області обов`язку пройти програму для кривдників ОСОБА_4 , у зв`язку із відсутністю можливості його виконання на території громади. Обґрунтовано це клопотання тим, що під час виконання вироку Вишгородського районного суду Київської області в частині проходження програми для кривдників до Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області направлено запит щодо наявності фахівця, до компетенції якого належить організація та безпосередня реалізація програм для кривдників та осіб, схильних до вчинення домашнього насильства. Згідно з відповіддю Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області від 05.12.2025 року за №4014/03-18, на території Димерської селищної територіальної громади відсутній фахівець, до компетенції якого належить організація та безпосередня реалізація програм для кривдників та осіб, схильних до вчинення домашнього насильства.

Прокурор в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні подання, посилалася на те, що обов`язок пройти програму для кривдників покладено на засудженого вироком суду, що набрав законної сили.

Від представника Вишгородського РВ №1 ДУ «Центр пробації» в м. Києві та Київській області надійшла заява про проведення судового засідання без участі представника органу пробації, клопотання підтримала, просила його задовольнити.

Засуджений про дату, час та місце розгляду подання повідомлений належним чином, до суду не прибув, причини неявки суду не повідомив.

Суд, заслухав думку прокурора та дослідивши матеріали подання приходить до наступного:

Так, ст. 537 КПК України передбачено вичерпний перелік питань, які під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати, серед якого відсутнє питання про скасування обов`язку пройти програму для кривдників.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Згідно положень ст. 533 КПК України, вирок або ухвала суду, які набрали законної сили, обов`язкові для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Зі змісту вироку Вишгородського районного суду Київської області від 05.06.2025 слідує, що на підставі ст. 91-1 КК України до ОСОБА_4 застосовано обмежувальний захід у вигляді покладення на нього обов`язків пройти програму для кривдників строком на 3 (три) місяці.

Відповідно до листа Димерської селищної ради Вишгородського району Київської області №4014/03-18 від 05.12.2025 року на території Димерської селищної територіальної громади відсутній фахівець, до компетенції якого належить організація та безпосередня реалізація програм для кривдників та осіб, схильних до вчинення домашнього насильства.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно до ч. 2 ст. 21 КПК України, вирок та ухвала суду, що набрали законної сили в порядку, визначеному цим Кодексом, є обов`язковими і підлягають безумовному виконанню на всій території України.

Згідно з приписами ст. 2 Закону України "Про пробацію", пробація - система наглядових та соціально-виховних заходів, що застосовуються за рішенням суду та відповідно до закону до засуджених, виконання певних видів кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого; пробаційна програма - програма, що призначається за рішенням суду особі, звільненій від відбування покарання з випробуванням, та передбачає комплекс заходів, спрямованих на корекцію соціальної поведінки або її окремих проявів, формування соціально сприятливих змін особистості, які можливо об`єктивно перевірити.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону України "Про пробацію" завданнями пробації є, серед іншого, виконання певних видів покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки : направлення для проходження програми для кривдників або пробаційної програми.

Згідно з ч. 3 ст. 91-1 КК України, заходи, передбачені ч. 1 цієї статті, можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", програма для кривдників - комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків;.

При цьому, ч. ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.

Наказом Міністерства соціальної політики України від 01.10.2018 року за №1434 «Про затвердження Типової програми для кривдників» регламентовано, що організацію та виконання цієї програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування, відповідно до вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Європейський суд з прав людини дотримується принципу, який полягає у тому, що політичну волю, виражену в державній правовій системі, мають підтримувати державні органи, що виконують відповідні зобов`язання держави. Інакше кажучи, держава має сформувати механізм дієвого та ефективного захисту прав людини та забезпечити його безперебійне функціонування.

Прикладом неналежного виконання зобов`язань держави в сфері захисту осіб, які постраждали від домашнього насильства, є обставини справи за №5/2005 Шахіда Гйокче проти Австрії, з яких слідує висновок, що існування взаємодії між суб`єктами, що згідно з чинним законодавством здійснюють запобігання та протидію домашньому насильству, є запорукою підвищення ефективності захисту прав осіб, які піддаються домашньому насильству. А взаємодія між суб`єктами можлива лише за умови чіткого розподілу обов`язків та існування відповідного обсягу повноважень, реалізація яких спрямована на досягнення власне протидії та запобігання. Зазначене рішення свідчить про те, що головною метою застосування обмежувальних заходів є не стільки покарання винної особи, скільки захист прав і свобод потерпілої особи, а також належного рівня її особистої безпеки безпосередньо після судової процедури.

За таких обставин, в задоволенні подання необхідно відмовити в зв`язку з його передчасністю, оскільки відсутність фахівця для роботи з кривдниками може бути тимчасовою, а виконання вироку, що набрав законної сиди є обов`язковим, при цьому питання скасування покладеного на засудженого вироком суду обов`язку, ст. 537 КПК України не передбачено, а відтак враховуючи викладене засудженого слід направити до місцевої державної адміністрації або до органу місцевого самоврядування, згідно Наказу Міністерства соціальної політики України за №1434 від 01.10.2018 року, де п. 5 Розділу І Програми передбачено, що організацію та виконання цієї Типової програми, її проходження кривдниками забезпечують місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування.

Керуючись ст.ст. 537,539 КПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання Вишгородського районного відділу №1 філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області про скасування обов`язку проходження програми для кривдників покладеного на ОСОБА_4 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуюча суддя ОСОБА_1