Провадження №1-кп/761/3177/2025
В И Р О К

іменем України

02 жовтня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0000120 від 26.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого головним бухгалтером в Київському державному музичному ліцеї ім. М.В. Лисенка, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

за участю сторін провадження:

прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 08 год. 43 хв., керуючи технічно справним автомобілем марки «HONDA CR-V», р.н. НОМЕР_1 , рухаючись в межах другої (із чотирьох наявних) смуг проїзної частини просп. Берестейського у м. Києві, зі сторони вул. Шолуденка в напрямку Галицької площі, зі швидкістю 119,6-129,0 км/год, яка понад вдвічі перевищувала максимально дозволену на даній ділянці 50 км/год., наближався до світлофору з увімкненим червоним (забороняючим рух в його напрямку) сигналом.

У цей час, велосипедист ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рухаючись на велосипеді марки «Conway», порушуючи вимоги пункту 8.7.3 «е» (які з технічної точки зору перебувають у причинному зв`язку з настанням даної ДТП), виїхав на регульований пішохідний перехід на червоний (забороняючий рух пішоходів) сигнал пішохідного світлофору, та наближаючись справа до смуги руху автомобіля «HONDA CR-V», р.н. НОМЕР_1 , перетинав проїзну частину проспекту Берестейський у м. Києві.

Під час руху ОСОБА_4 допустив порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 8.7.3 «е», 8.10, 12.4, 12.9 «б» Правил дорожнього руху України:

- п. 1.3: учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;

- п. 1.5: дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

- п. 2.3: для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

- підпункт «б»: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, правильно реагувати на її зміни, стежити за правильністю розміщення і кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в дорозі;

- п. 8.7.3. Сигнали світлофора мають такі значення:

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

- п. 8.10. у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

- п. 12.4. у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год;

Порушення вищевказаних вимог Правил дорожнього руху з боку водія ОСОБА_4 виявились у тому, що він рухаючись в межах другої (із чотирьох наявних) смуг руху проїзної частини просп. Берестейського у м. Києві, зухвало порушуючи швидкісний режим, усвідомлюючи, що вибір швидкості руху залежить від односторонньої вольової активності водія, маючи об`єктивну змогу своєчасно виявити увімкнення червоного (забороняючого рух у його напрямку) сигналу світлофору та зупинити керований ним транспортний засіб перед дорожньою розміткою 1.12 «стоп-лінія» ПДР України, ігноруючи вимоги червоного (забороняючого рух в його напрямку) сигналу світлофору, загрожуючи життю та здоров`ю громадян, продовжив рух, виїхав на регульований пішохідний перехід, розташований по просп. Берестейському, навпроти будинку № 9 у м. Києві, де здійснив наїзд на велосипедиста ОСОБА_7 , який рухався на велосипеді, справа наліво, на червоний (забороняючий рух пішоходів) сигнал пішохідного світлофору.

В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження, у вигляді: садно в лобній ділянці справа; поширені крововиливи в м`яких тканинах голови зліва та справа; перелом склепіння та основи черепу; множинні розриви твердої мозкової оболонки; поширений субарахноїдальний крововилив, який захоплює випуклі та базальні поверхні усіх часток обох півкуль головного мозку, а також по всім поверхням мозочка; розмічення речовини головного мозку на базальних поверхнях скроневих і потиличних частках; наявність крові в шлуночках головного мозку; набряк-набухання головного мозку, перелом І ребра зліва, по середньоключичній лінії; перелом II ребра зліва, по середній пахвовій лінії; переломи I-IV ребер справа, по біляхребтовій лінії; два розриви пристінкової плеври зліва в ділянках переломів ребер; два розриви лівої легені; забої легень та множинні плямисті крововиливи (ознаки струсу тіла) під плеврою обох легень; наявність крові в лівій плевральній порожнині (загальним об?ємом біля 400 мл), синець в лівій поперековій ділянці; множинні чрезкапсулярні розриви печінки; крововилив в ділянці воріт селезінки; множинні чрезкапсулярні розриви та розмізчення селезінки; крововиливи в заочеревинній клітковині в ділянці нирок; наявність крові в черевній порожнині (загальним об?ємом біля 1 л), г) синець на лівій стопі; рвана рана на лівій гомілці; множинні крововиливи в підшкірно-жировій клітковині та м?язах нижніх кінцівок; переломи кісток правої гомілки та перелом лівої великої гомілкової кістки, д) синець на правому плечі; три садна на правій кисті.

Смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , настала від множинних переломів кісток скелету, з ушкодженням внутрішніх органів, крововтратою та шоком, на що вказують дані зазначені в пункті 1; виражене недокрів`я внутрішніх органів; шунтування кровотоку в нирках; наявність крові в порожнинах (загальним об?ємом біля 1400 мл); крововиливи під ендокардом лівого шлуночка серця (плями Мінакова); набряк-набухання головного мозку.

Порушення вимог пунктів 1.3, 1.5, 2.3 «б», 8.7.3 «е», 8.10, 12.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_4 знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, пояснив суду, що дійсно, при обставинах викладених вище у вироку, він, ІНФОРМАЦІЯ_3 приблизно о 08 год. 43 хв., керуючи автомобілем марки «HONDA CR-V» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в другій смузі проїзної частини по просп. Берестейському у м. Києві, зі сторони вул. Шолуденка в напрямку Галицької площі, зі швидкістю приблизно 120 км/год, та наближався до світлофору, який вже був мигаючий зелений. У цей час, ОСОБА_7 , який рухався на велосипеді, виїхав на пішохідний перехід на червоний сигнал пішохідного світлофору, та наближаючись справа до смуги руху керованого ним автомобіля «HONDA CR-V», р.н. НОМЕР_1 , почав перетинати проїзну частину проспекту Берестейський у м. Києві. Побачивши його, він намагався гальмувати та змінити напрямок свого руху, але не зміг уникнути зіткнення та допустив наїзд на велосипедиста. Зупинившись відразу, виявив, що у ОСОБА_7 відсутній пульс, він викликав карету швидкої медичної допомоги та працівників поліції. Згодом, від нього телефонували родичам загиблого, в ході судового розгляду намагався компенсувати родичам витрати на поховання, шляхом перерахування грошового переказу «Укрпошта», однак зазначені грошові кошти не були прийняті потерпілим. Крім того, зазначив, що після дорожньо-транспортної пригоди у нього відбулось значне погіршення здоров`я, пов`язані з психікою, з моменту дтп не може керувати транспортним засобом та звертався до лікаря психіатра за допомогою. Також зазначив, що щиро кається у вчиненому, запевнив суд, що зробив належні висновки, готовий виплачувати потерпілому компенсацію в розмірі 1000000 грн. за моральну шкоду, однак цивільний позов у розмірі 7 500 000 грн. не визнає, оскільки у нього не має можливості сплатити таку суму та вона є занадто непомірною. Крім цього, просив застосувати до нього покарання не пов`язане із позбавленням волі з метою далі працювати та відшкодування батькам загиблого завдану шкоду.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, заслухавши показання потерпілого на обґрунтування цивільного позову, дослідивши надані прокурором і стороною захисту документи щодо характеристики особи обвинуваченого, та потерпілим на обґрунтування цивільного позову, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.286 КК України.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесене до категорії необережних тяжких злочинів, характер вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального провадження, відношення обвинуваченого до скоєного.

Також при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 судом враховуються дані про його особу, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має за місцем роботи виключно позитивну характеристику, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, його вік та стан здоров`я, зокрема те, що внаслідок ДТП лікарем психіатром ОСОБА_4 08.02.2025 встановлено діагноз: помірний депресивний епізод без психотичних симптомів.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Крім того, судом також враховуються і доводи потерпілого ОСОБА_7 , який усвідомлює, що злочин вчинено з необережності, у зв`язку з чим вважав можливим призначення ОСОБА_4 покарання без реального позбавлення волі, при цьому, щоб обвинувачений відчув максимально матеріальні санкції.

Також судом враховується й поведінка загиблого, яка передувала події, а саме те, що дорожня транспортна пригода трапилась також і через порушення ОСОБА_7 ПДР України, оскільки останній виїхав на велосипеді на пішохідний перехід на червоний /забороняючий/ рух для пішоходів.

Крім цього, суд враховує Постанову Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до п. 20 якої зазначено, що при призначенні покарання за відповідною частиною ст.286 КК України суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.

З урахуванням наведеного, суд вважає необхідним й достатнім для виправленняОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень призначення покарання у виді позбавлення волі на певний строк.

Крім того, враховуючи, що положеннями ст. 50 КК України визначено, шо покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення, суд, з урахуванням того, що в ході судового розгляду не встановлено, що керування транспортними засобами для ОСОБА_4 є його основним джерелом заробітку, вважає за доцільне призначення додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

При цьому, приймаючи до уваги характер, ступінь тяжкості, обставини та суспільну небезпеку скоєного ОСОБА_4 кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність пом`якшуючих та відсутність обтяжуючих покарання обставин, дані про особу обвинуваченого, його вік, наявність місця реєстрації та проживання, відсутність негативних характеристик, щире визнання вини, суд вважає, що виправлення і перевиховання цілком можливе без ізоляції від суспільства ОСОБА_4 , а тому останнього допустимо звільнити від відбування призначеного основного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконання покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження потерпілим ОСОБА_7 заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди у розмірі 7 500 000 грн., завданої внаслідок вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 повідомив, що він є батьком загиблого ОСОБА_7 . Смерть ОСОБА_7 для нього та його дружини є важкою непоправною втратою, яку важко оцінити в грошовому еквіваленті. Крім того, потерпілий зазначив, що загиблий ОСОБА_7 мав на утриманні двох неповнолітніх дітей, які у зв`язку з наявністю на території України дії воєнного стану перебувають за кордоном із своєю матір`ю. Крім того, потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що дійсно на його ім`я за допомогою поштового переказу «Укрпошта» він отримував грошовий платіж від ОСОБА_4 у розмірі 25 000 грн., однак він відмовився його отримувати. Також потерпілий ОСОБА_7 зазначив, що обвинувачений ОСОБА_4 попросив у нього вибачення за скоєне. Таким чином, враховуючи зазначене, а також неможливість визначення моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_4 , враховуючи прецеденту практику при визначенні грошової допомоги родині загиблого військового, просив задовольнити його цивільний позов та стягнути з ОСОБА_4 на його користь моральну шкоду у розмірі 7 500 000 грн.

Так, оцінюючи вимоги у позовній заяві про стягнення з ОСОБА_4 моральної шкоди, суд вважає, що в результаті вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим потерпілому ОСОБА_7 дійсно були спричинені моральні страждання.

При цьому, суд враховує, що Верховний Суд у постанові від 02 червня 2021 у справі № 175/4256/18 (провадження № 51-1171км21), вказав, що задовольняючи цивільний позов у кримінальному провадженні за ст. 286 КК України, суди повинні визначати розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з обвинуваченого на користь потерпілого, зважаючи на те, чи порушив потерпілий внаслідок грубої необережності чинні на транспорті правила. Якщо таке порушення мало місце, то розмір відшкодування моральної шкоди, заявлений у цивільному позові потерпілим, підлягає зменшенню.

Таким чином, з урахуванням наведеного, а також враховуючи конкретні обставини кримінального провадження, в тому числі і те, що дорожньо-транспортна пригода трапилась також і внаслідок порушень ОСОБА_7 Правил дорожнього руху, яке виразилось у переїзді на велосипеді пішохідного переходу на забороняючий /червоний/ сигнал світлофора, а також виходячи з засад розумності, виваженості й справедливості, суд вважає необхідним заявлені вимоги потерпілого ОСОБА_7 щодо відшкодування моральної шкоди задовольнити частково, а саме в розмірі 1 000 000 грн. 00 коп.

Крім того, в рамках даного кримінального провадження залучено експертів, якими проведено судові експертизи, вартість яких у сумі становить 15 918 грн. 00 коп., що суд визнає процесуальними витратами, а тому зазначена сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь держави.

У зв`язку з тим, що потреба в подальшому застосуванні арешту майна, як у заході забезпечення кримінального провадження, відпала, з урахуванням положень ст. 174 КПК України, підлягає скасуванню арешт майна, накладений на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2025, а саме на: автомобіль марки «HONDA CR-V», р.н. НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , належний ОСОБА_9 .

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до положень ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 4 /чотири/ роки, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від призначеного судом основного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_7 - 1 000 000 /один мільйон/ грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 15 918 грн. 00 коп.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 03.02.2025, а саме на: автомобіль марки «HONDA CR-V», р.н. НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 , та повернути власнику ОСОБА_9 .

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

- велосипед марки «Conway», позначений биркою NPU0481037, - повернути ОСОБА_7 .

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, з урахуванням положень ч.2 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя