Провадження № 1-кс/643/6355/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання слідчого СВ Управління СБ України в Харківській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025,

ВСТАНОВИВ:

З наданих слідчому судді матеріалів слідує, що слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, до чергової частини ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення, що 27.09.2025 року близько 20 год. 25 хв. невстановлені особи за допомогою невстановленого вибухового пристрою з метою ослаблення держави вчинили вибух на 7 кілометрі перегону «Буди-Люботин» Регіональної філії «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», що призвело до пошкодження залізничних колій.

Крім того, відповідно до повідомлення 4 відділу ГВ КР УСБУ в Харківській області під час виконання заходів з протидії диверсійній, розвідувальній-підривній, терористичній діяльності спецслужб рф на шкоду державній безпеці України отримано відомості, що громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на виконання вказівки представника держави агресора російської федерації готується вчинити диверсію на залізничному сполученні в Харківському регіоні.

Також, 18.10.2025 під час проведення огляду місця події на місцевості поблизу села Джерельне Харківського району Харківської області за координатами 49.9240473, 35.9728184 виявлено та вилучено вибухову речовину у вигляді заряду «СЗ 4П» та вибуховий пристрій у вигляді електродетонатору «ЕДП», які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав за вказаними координатами.

На виконання доручення слідчого від 28.09.2025, від оперативного підрозділу отримано інформацію про те, що до вчинення вказаного кримінального правопорушення причетний громадянин України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також до здійснення розвідувально-підривної діяльності на території м. Харкова та Харківської області під кураторством представника спецслужб рф. Крім того встановлено, що сім-картку та флеш-накопичувач придбавалися саме ОСОБА_5 .

18.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

23.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 01, розмір частки 41/100), а також на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 129, розмір частки 1/2).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного за наявності достатніх підстав вважати , що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 113 КК України, встановлено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

Таким чином, на підставі вищезазначеного можна дійти висновку, що злочин, у вчиненні якого обґрунтовано підозрюється ОСОБА_5 передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, наявність інформації в Державному реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта є конкретним фактом, підтверджуючим право власності ОСОБА_5 на майно.

Зважаючи на викладене, на час досудового розслідування та судового провадження на вказане майно підозрюваного ОСОБА_5 необхідно накласти арешт з метою недопущення його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі.

Незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі майна підозрюваного, яке підлягає конфіскації відповідно до ч. 2 ст. 111 КК України.

Слідчий та прокурор у судове засідання не з`явилися. Слідчий подав заяву про розгляд клопотання без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Ураховуючи вказану норму закону та те, що повідомлення підозрюваного, його захисника про розгляд судом клопотання про арешт майна може призвести до його відчуження, слідчий суддя розглянув клопотання без їх повідомлення.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та додані до нього документи, встановив таке.

Слідчим відділом Управління СБ України в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14 ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

Як убачається з ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

18.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч. 2 ст. 113 КК України.

23.10.2025 ОСОБА_5 повідомлено про нову підозру та зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень-злочинів, передбачених ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 14, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 263 КК України.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 належить на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 01, розмір частки 41/100), а також на праві спільної часткової власності квартира АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 129, розмір частки 1/2).

Відповідно до санкції ч. 2 ст. 113 КК України, встановлено відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк п`ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна.

На підставі викладеного слідчим суддею встановлена наявність підстав вважати, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки вказане додаткове покарання є обов`язковим та передбачено санкцією частини статті 113 КК України, за якою ОСОБА_5 повідомлено про підозру, тому належне підозрюваному майно має бути арештоване.

За положеннями ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна. Слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Слідчим відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України доведена необхідність накладення арешту на вказане майно і наявність правової підстави для арешту майна, таким чином клопотання є обґрунтованим та має бути задоволено.

Керуючись ст. 131 132, 170 173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт, з метою забезпечення конфіскації майна, як виду покарання у кримінальному провадженні № 0000979 від 28.09.2025 на майно, що належить підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме:

квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер майна: 01, розмір частки власності 41/100);

квартиру АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна: 129, розмір частки 1/2),

шляхом заборони права на відчуження та розпорядження вказаним майном.

Роз`яснити, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою під час проголошення ухвали в той самий строк з моменту отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_6