ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Єдиний унікальний номер № 285/3413/23

Провадження № 1-кп/0285/162/25

18 листопада 2025 року м. Звягель

Звягельський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальні провадження № 0000585 та № 0001338 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Городниця Новоград-Волинського району Житомирської області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою технічною освітою, неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126 1 КК України,

встановив:

ОСОБА_4 проживає однією сім`єю разом з матір`ю ОСОБА_5 у будинку за адресою: АДРЕСА_2 , які ведуть спільний побут та мають взаємні права і обов`язки та відповідно до ст. З Сімейного кодексу України вважалися сім`єю, на яку, окрім іншого, поширюються вимоги п. 5 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

ОСОБА_4 у порушення вимог положень ст. 28 Конституції України, відповідно до якої ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» безпричинно на протязі тривалого проміжку часу, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, систематично вчиняв психологічне та фізичне насильство щодо своєї матері ОСОБА_5 .

У період часу із 31 жовтня 2022 року по 11 травня 2023 року, перебуваючи за місцем проживання своєї матері - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 по АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 , маючи на меті завдати страждань своїй матері ОСОБА_5 , шляхом приниження її честі та гідності, діючи з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, грубо ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, систематично вчиняв щодо своєї матері психологічне насильство шляхом висловлення на її адресу словесних образ, погроз та приниження.

За вчинення насильства в сім`ї протягом вказаного періоду часу на ОСОБА_4 неодноразово складено протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених чч 1, 2 ст. 173-2 КУпАП, та за вказані адміністративні правопорушення постановами Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_4 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Незважаючи на вище викладене, ОСОБА_4 на шлях виправлення не став та безпричинно, умисно, не маючи підґрунтя продовжив вчиняти домашнє насильство відносно своєї матері ОСОБА_5 .

Так, 11 травня 2023 року близько 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , маючи на меті самоствердитися за рахунок своєї матері ОСОБА_5 , з якою перебуває у сімейних відносинах, шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття у сім`ї, ігноруючи загальноприйняті сімейні цінності та норми моралі, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 , де він проживає разом зі своєю матір`ю - ОСОБА_5 , безпідставно створив словесний конфлікт з останньою, який супроводжувався словесними образами, штовханнями, висловлюванням нецензурних слів та під час якого схопив та потягнув ОСОБА_5 за руку, чим вчинив відносно неї психологічне та фізичне насильство.

Внаслідок протиправних дій з боку ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 зазнала погіршення якості життя, що виразилось у втраті енергійності, позитивних емоцій, а також психологічних та фізичних страждань у вигляді словесних образ, погроз та приниження, що викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість та нездатність захистити себе.

Також, 09.07.2023 о 20 годині ОСОБА_4 перебуваючи по місцю свого проживання по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_5 , ображаючи її грубою нецензурною лайкою, висловлюючи погрози на її адресу, чим спричинив шкоду її психічному здоров`ю. Крім того, ОСОБА_4 своїми діями порушив терміновий заборонний припис стосовно кривдника від 07.07.2023, згідно з яким йому було заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою ОСОБА_5 .

За вказаними фактами Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 27.07.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_5 .

Продовжуючи свої умисні протиправні дії, 27.07.2023 близько 06 години 30 хвилин ОСОБА_4 перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_2 вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_5 , висловлював слова образи та погрози на її адресу словами нецензурної лайки, що є психологічним насильством.

За вказаним фактом Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 16.08.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_5 .

Крім цього, 05.09.2023 о 02 годині та 15.10.2023 о 12 годині 21 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 вчинив домашнє насильство відносно своєї матері - ОСОБА_5 , а саме: висловлював на її адресу слова образ та нецензурної лайки, погрози фізичною розправою.

Разом з цим, 15.10.2023 близько 18 години ОСОБА_4 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння по АДРЕСА_2 порушив умови термінового заборонного припису стосовно кривдника, а саме: зобов`язання залишити місце проживання постраждалої особи.

За вказаним фактом Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області 24.10.2023 ОСОБА_4 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, зокрема, за фактом вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_5 .

Окрім того, працівниками уповноваженого підрозділу органів Національної поліції України в порядку ст. 25 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» 07.07.2023, 20.07.2023, 05.09.2023, 15.10.2023, 22.01.2025, виносилися термінові заборонні приписи відносно ОСОБА_4 як кривдника за результатами реагування на факти вчиненого ним домашнього насильства відносно матері ОСОБА_5 .

Незважаючи на притягнення до адміністративної відповідальності, винесення термінових заборонних приписів, ОСОБА_4 , на шлях виправлення не став та грубо ігноруючи ст. 28 Конституції України, ст. ст. 288,289 та 297 Цивільного кодексу України, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, маючи на меті самоствердитись за рахунок своєї матері ОСОБА_5 , шляхом приниження її честі та гідності, діючи умисно з мотивів явної неповаги до існуючих норм моралі, перебуваючи з адресою: АДРЕСА_2 , 26.11.2023 близько 19 години продовжив вчиняти систематичне домашнє насильство відносно останньої, а саме: вчинив психологічне та фізичне насильство відносно ОСОБА_5 , що виразилося у висловлюванні на її адресу словесних образ, нецензурної лексики, погроз, приниженні та залякуванні потерпілої, нанесені легких тілесних ушкоджень у вигляді великого синця на носі з переходом в навколоочні ділянки, щоки, виличні ділянки, брови, крововилив кон`юктиву правого ока зовні, садна на підборідді, в проекції лівої гілки нижньої щелепи, синець та садно на його фоні на підборідді зліва, синці в проекції правої гілки нижньої щелепи, на шиї справа в підщелепній ділянці, що призвело до фізичних та психологічних страждань із погіршенням якості життя потерпілої особи,

Окрім того, 02.08.2025 ОСОБА_6 близько 11 години 30 хвилин перебуваючи за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знов вчинив домашнє насильство відносно ОСОБА_5 , а саме: ображав нецензурною лайкою, штовхав, наніс удари по руці, що є легкими тілесними ушкодженнями та призвели до фізичних та психологічних страждань із погіршенням якості життя потерпілої особи.

Обвинувачений ОСОБА_6 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, передбачених ст. 126-1 КК України, визнав та показав, що він дійсно у період та дні, що зазначені в обвинувальних актах, вчиняв домашнє насильство щодо матері, за обставин зазначених в них.

Потерпіла ОСОБА_5 подала до суду заяви, в яких просила провести розгляд справи у її відсутності, обвинуваченого просила суворо не карати.

Приймаючи до уваги визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, правильно розумів зміст цих обставин, а також у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження у зв`язку з чим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого та потерпілої, а також дослідженням доказів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Зазначене повністю узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Судовий розгляд проведено в межах висунутого обвинувачення відповідно до ст. 126 1 КК України.

Таким чином виходячи з вищевикладеного та на підставі допиту обвинуваченого, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень доведена повністю, та дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікує за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейних відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи, та за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне, систематичне вчинення психологічного насильства щодо особи, з якою він перебуває у сімейній відносинах, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При вирішенні питання щодо призначення ОСОБА_7 покарання, суд керується вимогами ст. ст. 65-67 КК України, приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу винного, наявність обставин, що обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Обставиною, яка відповідно до ст. 66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є щире каяття.

Обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 є вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

При обрані виду і міри покарання, суд враховує, що обвинувачений раніше судимий, судимість не знята та не погашена, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, у вчиненому розкаявся, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не працює, систематично вчиняє домашнє насильство, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, але незважаючи на це продовжував неправомірні систематичні дії по відношенню до потерпілої, думку потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не покарати.

Враховуючи вищевикладене, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі, в межах санкції ст. 126-1 КК України, вважаючи його необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлений.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Арешт на майно у кримінальному провадженні не накладався.

Строк дії запобіжного заходу сплив, підстави для його застосування відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд

ухвалив:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 126-1 КК України, і призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, якщо апеляційна скарга не була подана. У випадку оскарження - вирок набирає законної сили за результатами апеляційного провадження.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч.2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України, негайно після проголошення його резолютивної частини, вручити прокурору та обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1