Справа № 463/168/26 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/215/26 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу у м. Львові в режимі відеоконференції адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 січня 2026 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави до підозрюваного ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвоката ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, задоволено клопотання.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у Державній установі «Львівська установа виконання покарань (№19)».

Строк дії ухвали становить шістдесят днів, а саме з 09.01.2026 до 09.03.2026 включно.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України, оскільки підозрюваний з врахуванням тяжкості інкримінованого злочину може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення, також те, що оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в умовах воєнного стану, за яке кримінальним законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити злочинну діяльність, а відтак запобігти зазначеним вище ризикам.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 січня 2026 року скасувати та ухвалити нову, якою обрати щодо підозрюваного більш м`який запобіжний захід, визначивши мінімальний розмір застави.

В обґрунтування апеляційних вимог вказує про те, що оскаржувана ухвала є незаконною, з огляду на наступне.

Зауважує, що ОСОБА_7 є військовослужбовець, учасник бойових дій, має ряд поранень і медичних захворювань, раніше не судимий, має постійне місце проживання і реєстрації, міцні соціальні зв`язки, сім`ю і неповнолітню дитину.

Стверджує, що підозрюваний не має на меті уникати кримінальної відповідальності, а тому немає підстав вважати, що він продовжуватиме протиправну діяльність.

Заслухавши доповідача, виступ захисника адвоката ОСОБА_6 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , яка заперечила подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження, а також наведені доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду вважає, що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з матеріалами клопотання, у провадженні Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Львові) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Львові перебувають матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000076 від 17.02.2025.

09.01.2026 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою вищенаведеної статті.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

З ухвали слідчого судді слідує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому злочину підтверджується зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження, а саме: повідомленням про вчинення злочину; матеріалами службового розслідування за фактом самовільного залишення розташування військової частини; протоколами допитів свідків за вказаним фактом.

При цьому слідчий суддя обгрунтовано зазначив, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, в умовах воєнного стану, за яке кримінальним законом передбачена відповідальність у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, зазначене вище свідчить, що жоден інший більш м`який запобіжний захід, передбачений ст. 176 КПК України, окрім як тримання під вартою, не забезпечить належну поведінку підозрюваного щодо виконання ним процесуальних рішень та не унеможливить спроби останнього перешкоджати кримінальному провадженню та продовжити злочинну діяльність, а відтак запобігти зазначеним вище ризикам.

Враховуючи, що стороною обвинувачення доведеним є наявність в діях підозрюваного ризиків передбачених ст. 177 КПК України: може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином або вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому є необхіднім обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Встановлені слідчим суддею ризики відповідно до ст. 177 КПК України виправдовують застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і нівелюють твердження захисника.

Покликання апелянта про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, свого підтвердження при апеляційному розгляді не знайшли, застосований слідчим суддею запобіжний захід є співмірний з особою підозрюваного та обставинами пред`явленої йому підозри, і повністю буде запобігати ризикам, доведеним прокурором.

Колегія суддів апеляційного суду порушень норм КПК України при постановленні оскаржуваної ухвали не вбачає та вважає, що висновок слідчого судді про необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Дійшовши правильного висновку про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу - тримання під вартою, слідчий суддя, врахував ці положення закону та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо не визначення розміру застави.

Доводи апеляційної скарги не містять правових підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Враховуючи вищенаведене, оскаржувана ухвала слідчого судді є законною й обґрунтованою, а тому підстав для задоволення апеляційних вимог апелянта немає.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 09 січня 2026 року, якою застосовано підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4