Справа № 303/5349/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.12.2025 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря: ОСОБА_4 ,

учасників судового розгляду: прокурора ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 11-кп/4806/457/25 за апеляційною скаргою прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 на вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2025 року відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою освітою, непрацюючого, згідно ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2025 року ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п?ять) років.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 від відбування покарання звільнено з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року 6 (шість) місяців іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід до ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили не обрано.

Вирішено долю речових доказів.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати по справі, пов`язані із залученням експерта в розмірі 2228 грн. 50 коп. за проведення Закарпатським НДЕКЦ МВС України судово-дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/107-25/8408-Д від 27 червня 2025 року

Згідно з вироком ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_8 , перебуваючи на подвір`ї за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , 17 червня 2025 року, близько 10 годин 00 хвилин, діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 на території України введено режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, шляхом розбиття вікна, проник в середину приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка розміщена на першому поверсі, звідки викрав ноутбук чорного кольору марки «LENOVO» моделі «G570/15.6», вартість якого відповідно до висновку експерта становить 8000 гривень.

Також, 18.06.2025, близько 10:00 години, ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел спрямований на незаконне викрадення чужого майна, перебуваючи на подвір`ї за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 на території України введено режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, через розбите вікно проник в середину приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка розміщена на першому поверсі, звідки викрав звідки викрав ноутбук чорного кольору марки «ACHER» моделі «F315-53/15.6» вартість якого відповідно до висновку експерта становить 3000 гривень.

Крім цього, 19.06.2025, близько 12:00 години, ОСОБА_8 , продовжуючи злочинний умисел спрямований на незаконне викрадення чужого майна, перебуваючи на подвір`ї за адресою АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_9 , діючи умисно, з корисливих спонукань, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх карність та настання суспільно-небезпечних наслідків, переконавшись, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, знаючи що відповідно до указу Президента України №64/2022 на території України введено режим воєнного стану, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час, через розбите вікно, проник в середину приміщення квартири АДРЕСА_3 , яка розміщена на першому поверсі, звідки викрав звідки викрав з кімнати на другому поверсі, а саме з шухляди офісного столу скриньку з золотими прикрасами, а саме: золоту підвіску з кулоном у вигляді вишні вагою 5 г., вартість якої відповідно до висновку експерта становить 10625 гривень 00 копійок, перстень з червоним рубіном овальної форми вагою 5 г., вартість якого відповідно до висновку експерта становить 10625 гривень 00 копійок, перстень з каменем - олександритом вагою 4 г., вартість якого відповідно до висновку експерта становить 8500 гривень 00 копійок, перстень у вигляді золотих квітів з оздобленням зеленого каменю вагою 4 г., вартість якого відповідно до висновку експерта становить 8500 гривень 00 копійок., одну сережку з каменем - олександритом вагою 3 г., вартість якої відповідно до висновку експерта становить 6375 гривень 00 копійок, грошові кошти в сумі 2000 Євро, які в перерахунку на українську гривню становлять 95 805 гривень 60 копійок.

Таким чином ОСОБА_8 своїм злочинним діянням спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 151 430 гривень 60 копійок, що становить значну шкоду.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ч.4 ст. 185 КК України, так як він вчинив кримінальне правопорушення (злочин) крадіжку, тобто таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у житло, вчинене в умовах воєнного стану, що завдала значної шкоди потерпілій.

На вказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій не заперечуючи правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч.4 ст.185 КК України, доведеності його вини у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, вважає, що оскаржуваний вирок суду є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Просить суд вирок суду скасувати, та постановити новий вирок, яким за ч.4 ст.185 КК України ОСОБА_8 призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який частково підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, захисника адвоката ОСОБА_6 , перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судового провадження, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За статтею 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

При цьому ст. 412 КПК передбачено, що істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Положенням ч. 3 ст. 349 КПК визначено, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За приписами ч. 2 ст. 349 КПК обсяг доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження визначаються ухвалою суду і в разі необхідності можуть бути змінені.

Однак, згідно ч. 4 ст. 349 КПК допит обвинуваченого здійснюється обов`язково.

Суд першої інстанції під час розгляду кримінального провадження та ухвалення вироку стосовно ОСОБА_8 у повній мірі не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону.

Так, прослуховуванням звукозапису судового засідання, у суді першої інстанції, встановлено, що суд, з`ясувавши позицію учасників судового провадження, та роз`яснивши обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Учасники провадження не заперечували проти такого порядку судового розгляду кримінального провадження.

Оскільки, суд прийняв рішення обмежитись лише допитом обвинуваченого, тому у зв`язку з цим особливе значення має якість цього допиту, підтвердження фактичних обставин обвинуваченим, відсутність будь-яких сумнівів, що він визнає всі фактичні обставини, які мають значення для висновку про винуватість особи та правильність кваліфікації його дій. При цьому, будь-яких спрощень, поверховості в допиті, не вияснення істотних фактичних обставин не допускається.

Проте, відповідно до журналу судового засідання, ОСОБА_8 , який погодився на дослідження доказів в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, допитаний був в край поверхово, надавав пояснення менше однієї хвилини, зокрема, під час надання вільних показань, не висловлював свого ставлення до обвинувачення.

Обов`язковими передумовами можливості здійснення розгляду провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК є: повне визнання вини обвинуваченим, не заперечення фактичних обставин кримінального провадження, кваліфікації дій, правильне розуміння та усвідомлення змісту обставин злочину, в якому обвинувачується особа, правові наслідки розгляду за спрощеною процедурою, а також відсутність сумнівів у добровільності позиції щодо усвідомлення обвинуваченим цих обставин.

Якщо ж принаймні одна з обставин, яка підлягає доказуванню у кримінальному провадженні, заперечується стороною, спрощену процедуру судового розгляду застосовано бути не може.

Крім того, згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 22 березня 2018 року в справі № 521/11693/16-к (провадження 51-380км17), відповідно до ч 3 ст. 349 КПК суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Однак дана норма не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні та визначені ст. 91 КПК. Тобто законодавець зобов`язує суд встановити усі обставини, що мають значення для кримінального провадження, а ст. 349 КПК лише визначає обсяг та порядок дослідження доказів на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ч. 2 ст. 318 КПК України судовий розгляд здійснюється у судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що при розгляді кримінального провадження щодо обвинуваченого ОСОБА_8 судом першої інстанції не дотримані передбачені ст. 7 КПК України загальні засади кримінального провадження, допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, а відтак і неповнота та поверховість при дослідженні фактичних обставин кримінального провадження, у зв`язку із чим такий не може бути визнано законним та обґрунтованим.

Так, із матеріалів кримінального провадження вбачається, що судовий розгляд проведено без участі потерпілої ОСОБА_9 .

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а відповідно до п. 5 ч. 2 цієї статті судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу.

Тому, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив порушення вимог кримінального процесуального закону, яке віднесено до істотних порушень вимог КПК України, і яке колегія суддів Закарпатського апеляційного суду не може виправити, використовуючи свої повноваження, що у свою чергу, відповідно до ст. ст. 412, 415 КПК України, є підставою для скасування вироку із призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції в іншому складі.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не вправі вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

Інші доводи апеляційної скарги, у зв`язку з дослідженням доказів місцевим судом в порядку ч. 3 ст. 349 КПК, не можуть бути предметом перевірки в суді апеляційної інстанції.

Під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції необхідно повно й всебічно, з дотриманням вимог кримінального процесуального закону проаналізувати докази, надані сторонами, дати їм належну оцінку, й відповідно до вимог статей 94, 349, 370 КПК ухвалити законне та обґрунтоване рішення, належним чином умотивувавши свої висновки.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу прокурора Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 21 липня 2025 року відносно ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.4 ст. 185 КК України - скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню касаційному порядку не підлягає.

Судді