У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/766/25

№ 1-кп/183/1045/25

06 листопада 2025 року м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_5 ,

ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

представника потерпілого ОСОБА_9 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Фрунзівка Фрунзівський район Одеська область, громадянина України, маючого середньо - технічну освіту, одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , водія-електрика 1 обслуги взводу звукометричної розвідки батареї управління та артилерійської розвідки військової частини НОМЕР_1 , ВОС-790058А (5339), у званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Павлоград Павлоградський район Дніпропетровська область, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, неодруженого, військовослужбовця під час мобілізації на особливий період, номер обслуги відділення вогневого ураження 1 штурмового взводу штурмової роти військової частини НОМЕР_2 , у званні «солдат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Павлоград Дніпропетровської обл., громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 , раніше, в силу ст. 89 КК України, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України,

встановив:

У провадженні суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 2 ст. 289 КК України.

В судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження раніше обраного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, оскільки ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, які раніше були враховані судом при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на цей час не зменшились. А саме:

- переховуватися від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), що підтверджується, тим що ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні: - умисного, середньої тяжкості злочину проти волі, честі та гідності: ч. 2 ст. 146 КК України, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років.; - умисного, особливо тяжкого злочину проти власності: ч. 4 ст. 187 КК України, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років із конфіскацією майна; - умисного, особливо тяжкого злочину проти власності: ч. 4 ст. 189 КК України, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна; - умисного, тяжкого злочину проти безпеки руху та експлуатації транспорту: ч. 2 ст. 289 КК України, за яким законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років з конфіскацією майна або без такої. Вважає, що невідворотність покарання за злочини вже саме по собі є підставою та мотивом для обвинуваченого переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Також посилається на те, що під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 здійснив втечу з ІНФОРМАЦІЯ_5 та був відшуканий через 2 доби;

- впливати на свідків які йому знайомі, експертів (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України) у тому числі шляхом залякування та здійснення стосовно останніх насильницьких дій. Вважає, що ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- вчинити інше (аналогічне) кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), що також підтверджується репутацію самого обвинуваченого ОСОБА_4 , який достовірно обізнаний про форми та методи викриття та документування злочинної діяльності, має навички ретельного маскування своєї злочинної діяльності, конспірації, розуміє, що на теперішній час документування способу його життя, злочинної діяльності органами досудового розслідування припинено.

Захисник ОСОБА_7 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Зазначив, що відсутні докази на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, у яких він обвинувачується. Також,вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, на які він посилається у клопотанні. Вважає клопотання необґрунтованим. Просив застосувати до обвинуваченого запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, заперечував проти задоволення клопотання, просив застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або особистого зобов`язання.

Захисник ОСОБА_8 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, зазначив, що відсутні підстави для застосування запобіжного заходу, наведені прокурором у клопотанні ризики вважає недоведеними.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав позицію захисника ОСОБА_8 .

Обвинувачений ОСОБА_5 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Представник потерпілого ОСОБА_9 підтримав клопотання прокурора.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вирішуючи подане прокурором клопотання, дійшов такого висновку.

11 вересня 2025 рокуухвалою Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області продовжено ОСОБА_4 дію раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 07 листопада 2025 року включно із збереженням визначеного раніше розміру застави у розмірі 100 (сто) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 302800 (триста дві тисячі вісімсот гривень) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

При вирішенні клопотання прокурора про необхідність продовження обвинуваченому раніше обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги ч. 2ст. 177 КПК України, відповідно до якої підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1ст. 177 КПК України.

Суд вважає, що прокурором доведено, що на теперішній час продовжують існувати ризики, передбачені п. 1 та п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховуватися від органу досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого, свідків, експертів, оскільки ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні умисних тяжкого та особливо тяжких злочинів за які, передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 15 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість покарання, що йому загрожує, у разі визнання його винуватим, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду. У зв`язку з цим суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини (надалі - ЄСПЛ), який у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26.07.2001 року зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування».

Також суд вважає, що ризик незаконного впливу на потерпілого та свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й в подальшому на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від потерпілого, свідків та дослідження їх судом.

Суд погоджується з аргументами, прокурора висловленими на обґрунтування вищезазначених ризиків.

Разом з тим, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено в достатній мірі існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи сукупність викладених обставин, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, для запобігання вищевказаним ризикам, суд дійшов висновку, що стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 доцільно продовжити дію застосованого раніше до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Вказане в повній мірі відповідатиме меті, з якою застосовується цей вид запобіжного заходу, в тому числі зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи та не суперечить практиці ЄСПЛ і вимогам Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема, правовим позиціям, викладеним в рішеннях ЄСПЛ у справах «Летельє проти Франції», «Лабіта проти Італії».

З урахуванням особи обвинуваченого, враховуючи наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає, що запобігти зазначеним ризикам за допомогою більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Суд вважає, що обвинуваченим та його захисником не наведено достатніх даних, які б безумовно вказували на необхідність зміни запобіжного заходу або відсутність обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, які раніше слугували підставою для застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Разом з тим, враховуючи, що зі спливом часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу зменшуються, а також беручи до уваги матеріальний та сімейний стан обвинуваченого, спроможність внесення ним застави, суд вважає можливим зменшити раніше визначений розмір застави для обвинуваченого ОСОБА_4 .

Враховуючи положення ст. 182, 183 КПК України, а також обставини кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 та наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, суд вважає, що альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб зможе забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого та виконання покладених на нього обов`язків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 331, 376 КПК України, суд,

постановив :

Клопотання прокурора про продовження ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 02січня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 альтернативний запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

У разі внесення застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити та покласти на нього наступні обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду;

- прибувати за викликом прокурора або суду;

- повідомляти прокурора, суд про зміну місця проходження військової служби/проживання/перебування;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками в цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

У разі невиконання вище перелічених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовуються у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Копію ухвали направити для виконання начальнику ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Ухвалу може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено 11 листопада 2025 року о 13.05 год.

Суддя ОСОБА_1