Справа № 352/2156/25
Провадження № 1-кп/352/280/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2025 рокум. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 серпня 2025 року за № 00000237

за обвинуваченням ОСОБА_4 , громадянинку України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Миролюбівка Тернопільської області та проживає в АДРЕСА_1 , освіта вища, одружена, має на утриманні неповнолітню дитину, працює старший лаборант КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої допомоги», не судима:

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України (далі- КК України)

ВСТАНОВИВ:

I. Історія провадження

15 вересня 2025 року до Тисменицького районного суду Івано-Франківської області надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 Кримінального кодексу України, розгляд якого у підготовчому судовому засіданні призначено на 19 вересня 2025 року.

Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 19 вересня 2025 року судовий розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України призначено на 26 вересня 2025 року.

ІІ. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

ОСОБА_4 10 серпня 2025 року приблизно о 07 годині 40 хвилин, під час перебування у вбиральній кабінці на території АЗС «WOG» в місті Тисмениця Івано-Франківської області по вулиці Левицького, будинок 114 побачила мобільний телефон «Apple iPhone» моделі «13Pro».

Після цього у ОСОБА_4 виник умисел на таємне викрадення чужого майна, після чого вона умисно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, усвідомлюючи, що дане майно належить іншій особі, яка може повернутись за ним, щоб поновити контроль, з метою особистого збагачення взяла з кабінки мобільний телефон «Apple iPhone» моделі «13Pro» колір Sierra Blue, 128 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , із укомплектованою в мобільний телефон сім-картою мобільного оператора зв`язку ПАТ «ВФ Україна» НОМЕР_4 та силіконовий чохол блакитного кольору, в якому знаходився мобільний телефон загальною вартістю 16262 гривні, після чого таємно викрала його та вийшла з приміщення кабінки та з викраденим майном залишила місце вчинення кримінального правопорушення і розпорядилась вищевказаним викраденим майном на власний розсуд, чим спричинила потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 16262 гривні.

Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_4 визнала вину в повному обсязі та підтвердила фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті. Зазначила, що їхала на відпочинок зі свого місця проживання до ОСОБА_7 вона зупинилась на АЗС, де зайшла у вбиральню та побачила телефон, який вирішила взяти. Після цього вона вийшла із приміщення АЗС та поїхала далі в Солотвино. На АЗС нікого, окрім неї та працівників, не було. До працівників АЗС вона не підходила і не розповідала про телефон.

В подальшому на вказаний телефон надходили дзвінки, однак вона на них не відповідала. Сама з телефону нікому не набирала, тому що він був заблокований. На зворотному шляху в місті Івано-Франківську на автовокзалі до неї підійшли працівники поліції та спитали про цей телефон. Вона підтвердила, що взяла його собі і що він знаходиться у неї, після чого віддала телефон поліцейським.

Вона кається у вчиненій крадіжці та просить суворо не карати.

Сторонами обвинувачення та захисту під час визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, висловлено позицію щодо недоцільності дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті.

Обвинувачена, Адвокат та Прокурор, кожен окремо, пояснили, що правильно розуміють зміст обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті, а також їм зрозуміло, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Потерпіла в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Вказала, що будь-яких претензій до обвинуваченої не має, цивільний позов не заявлятиме.

У Суду немає сумнівів в добровільності їх позиції, в зв`язку із чим Судом в порядку частини третьої статті 349 КПК України постановлено ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо обставин, викладених в формулюванні обвинувачення в обвинувальному акті та постановлено обмежитись допитом обвинуваченої, а також дослідженням доказів щодо речових доказів, судових витрат та документів, що характеризують особу обвинуваченого.

Ураховуючи викладене, Суд, допитавши обвинувачену та дослідивши надані докази та документи, що характеризують особу обвинуваченої, дійшов висновку, щодо доведеності винуватості ОСОБА_4 поза розумним сумнівом у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене в умовах воєнного стану.

IV.Мотиви призначення покарання

Суду надані наступні документи, що характеризують особу та впливають на вирішення питань щодо призначення покарання

-інформація щодо відсутності у ОСОБА_4 судимостей;

-свідоцтво про народження в 2013 році ОСОБА_8 , матір`ю якого є ОСОБА_4 ;

-характеристика старости Настасівського старостинського округу, згідно із якою ОСОБА_4 дійсно проживає в с. Миролюбівка, характеризується з позитивної сторони: добра, привітна, завжди готова прийти на допомогу;

-характеристика директора КНП «Тернопільська міська комунальна лікарня швидкої медичної допомоги», згідно із якою ОСОБА_4 характеризується як висококваліфікований і досвідчений фахівець, чуйна до хворих, користується авторитетом серед пацієнтів і колег;

-інформація КНП «Тернопільська клінічна психоневрологічна лікарня», згідно із якою ОСОБА_4 до цього закладу за медичною допомогою не зверталась;

-інформація КНП «Тернопільська центральна районна лікарня», згідно із якою ОСОБА_4 , на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває;

-згідно із досудовою доповіддю орган пробації вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства. У разі, якщо суд дійде висновку про можливість звільнення від відбування з випробуванням, орган пробації вважає доцільним покладання обов`язків, передбачених частинами першою та третьою статті 76 КК України.

В судових дебатах:

Прокурор просив призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі та на підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від покарання з випробування з іспитовим строком 1 рік.

Захисник просив призначити покарання у вигляді штрафу

Обвинувачена зазначила, що він вину визнає, щиро кається та просить призначити покарання, про яке зазначив Адвокат

Відповідно до частини другої статті 50 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

У відповідності до частини першої статті 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

При призначення покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, який згідно зі статтею 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, раніше не судима, має міцні соціальні зв`язки.

В судових дебатах Прокурор та Адвокат зазначили про наявність таких обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є її щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Про наявність цих же обставин зазначено в обвинувальному акті.

Суд погоджується із наявністю такої обставини, як щире каяття оскільки ОСОБА_4 послідовно, як на стадії досудового розслідування так і судового розгляду визнавала свою вину та надавала послідовні показання, а також на вимогу поліцейських надала викрадений телефон, що свідчить про її щире каяття.

Вказані висновки узгоджуються із послідовною практикою Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постанові від 15 листопада 2021 року у справі 199/6365/19.

Одночасно Суд вважає, що відсутні докази такої обставини, яка пом`якшує покарання, як активне сприяння розкриттю злочину, оскільки доказів проведення будь-яких процесуальних дій, під час яких ОСОБА_4 повідомила би про обставини, невідомі органу досудового розслідування, Суду не надано. При цьому викрадений телефон ОСОБА_4 видала поліцейським після того, як саме вони звернулись до неї. Відповідно, вказана поведінка ОСОБА_4 є пасивною у відповідь на дії поліцейських, що, на думку Суду, не є активним сприянням розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_4 в обвинувальному акті не зазначені та Судом під час розгляду справи не встановлені.

Відповідно до частини другої статті 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При обранні конкретного виду покарання суд враховує, що санкцією частини четвертої статті 185 КК України передбачено безальтернативне покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи відсутність кількох обставин, що пом`якшують покарання, Суд не вбачає підстав для застосування статті 69 КК України та призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом, в зв`язку із чим відхиляє доводи Адвоката та ОСОБА_4 про призначення штрафу.

Відповідно до санкції частини четвертої статті 185 КК України крадіжка, вчинена в умовах воєнного стану, карається позбавленням волі на строк від п`яти до восьми років позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченої, яка не судима раніше, має міцні соціальні зв`язки, визнала вину в повному обсязі, відсутність обставин, що обтяжують покарання, а також одиничний епізод кримінального правопорушення, Суд вважає, що призначення покарання в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті, сприятиме меті покарання та виправленню ОСОБА_4

щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням

Відповідно до статті 75 КК України якщо суд, при призначенні покарання у виді позбавлення волі, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких відповідно до статті 12 КК України. В той же час Суд враховує особу обвинуваченої, яка визнала вину в повному обсязі, одиничність епізоду кримінального правопорушення, а також невеликий розмір спричиненої шкоди відсутність відомостей щодо продовження будь-якої протиправної поведінки після вчинення кримінального правопорушення, в зв`язку із чим Суд вважає, що ОСОБА_4 може виправитись без відбування покарання.

Відповідно до частини четвертої статті 75 КК України іспитовий строк встановлюється судом тривалістю від одного року до трьох років.

При визначенні строку Суд враховує особу ОСОБА_4 , яка раніше не судима, має міцні суспільні зв`язки, зокрема офіційно працевлаштована, одружена та має на утриманні неповнолітнього сина, її поведінку під час судового розгляду справи, а саме виконання передбачених процесуальних обов`язків.

В зв`язку із викладеним Суд вважає достатнім для випробування ОСОБА_4 встановлення їй мінімального строку.

Відповідно до статті 76 КК України Суд вважає необхідним покласти на ОСОБА_4 безальтернативні обов`язки у відповідності до частини першої статті 76 КК України.

V.Щодо речових доказів

В ході досудового розслідування стороною обвинувачення долучено в якості речових доказів:

-мобільний телефон «Apple iPhone» моделі «13Pro» колір Sierra Blue, 128 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області.

Ухвалою суду від 18 серпня 2025 року у справі № 352/1901/25 накладено арешт на вказаний телефон;

-оптичний носій інформації DVD-R диск із відеозаписами з камер зовнішнього та внутрішнього відеоспостереження території та приміщення АЗС «WOG» в місті Тисмениця Івано-Франківської області по вулиці Левицького, будинок 114, який зберігається в матеріалах кримінального провадження № 0000237.

Відповідно до частини дев`ятої статті 100 Кримінального процесуального кодексу України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. При цьому гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а документи, що є речовими доказами, залишаються в матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

В зв`язку із викладеним, мобільний телефон підлягає поверненню власнику потерпілій ОСОБА_6 , а оптичний носій інформації підлягає залишенню в матеріалах кримінального провадження.

Відповідно до частини четвертої статті 174 Кримінального процесуального кодексу України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

В зв`язку із викладеним, арешт телефону підлягає скасуванню.

VI.Щодо процесуальних витрат

Під час проведення досудового розслідування проводилась експертиза, витрати на проведення якої складає 2228,50 гривень.

У відповідності до частини першої статті 122 Кримінального процесуального кодексу України витрати, пов`язані із залученням експертів, несе сторона кримінального провадження, яка залучила експерта, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частини другої статті 124 Кримінального процесуального кодексу України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

В зв`язку із викладеним, витрати на проведення під час досудового розслідування експертизи підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_4 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 100, 369-371, 373, 374, 376, 381-382 Кримінального процесуального кодексу України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 , громадянку України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 185 КК України та призначити їй покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі частин другої -четвертої статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді 5 років позбавлення волі з випробуванням, встановити їй іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі частини першої статті 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи

Іспитовий строк ОСОБА_4 обчислювати з моменту проголошення вироку.

Речовий доказ мобільний телефон «Apple iPhone» моделі «13Pro» колір Sierra Blue, 128 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3 , який зберігається в кімнаті зберігання речових доказів відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП В Івано-Франківській області повернути власнику ОСОБА_6 ;

Речовий доказ оптичний носій інформації з відеозаписами з камер спостереження території та приміщення АЗС «WOG » залишити в матеріалах кримінального провадження № 0000237

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді від 18 серпня 2025 року у справі № 352/1901/25 на мобільний телефон «Apple iPhone» моделі «13Pro» колір Sierra Blue, 128 GB, ІМЕІ 1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2: НОМЕР_3

Стягнути з обвинуваченої ОСОБА_4 РНОКПП НОМЕР_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів для проведення судової експертизи № СЕ-19/109-25/12071-ТВ від 21 серпня 2025 року в розмірі 2228 ( дві тисячі двісті двадцять вісім) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд Івано-Франківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_9