Справа № 201/1383/26
Провадження № 1-кс/201/357/2026
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

4 лютого 2026 року м. Дніпро

Слідчий суддя Соборного районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі Соборного районного суду міста Дніпра клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпровського районного управляння поліції Головного управління Національної поліції №1 в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000133 від 31.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий за погодженням прокурора звернувся до слідчого судді з клопотання про накладення арешту у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000133 від 31.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В обґрунтування заявленого клопотання слідчий посилався на те, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального №0000133, внесеного 31.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено, що До ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області через лінію "102" надійшло повідомлення від ОСОБА_5 про те, що 31.01.2026 о 09:24 год. за адресою м. Дніпро, вул. В. Вернадського, буд. 1/3 біля магазину "АТБ", невстановлена особа чоловічої статі вдягнута в військову форму, ймовірно співробітник РТЦК та СП, при здійсненні мобілізаційних заходів, забризкав обличчя потерпілої ОСОБА_6 з газового балончику та відкрито, в умовах воєнного стану, шляхом ривка, забрав мобільний телефон який потерпіла тримала в руках, після чого покинув місце скоєння злочину на транспортному засобі утримуючи телефон при собі

31.01.2026 слідчим СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 в ході проведення огляду за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. №7, було виявлено та вилучено в ОСОБА_8 , перцовий балончик чорного кольору який поміщено до спеціального пакету WAR 0097437. ОСОБА_8 вищевказаний перцовий балончик чорного кольору видав для огляду добровільно.

31.01.2026 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України.

В межах кримінального провадження вилучене майно, а саме газовий балон чорного кольору було визнано речовими доказами. Вищевказане майно може мати доказове значення під час досудового розслідування кримінального провадження та буде скеровано на відповідні експертні дослідження.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Так, з метою забезпечення кримінального провадження та збереження речових доказів, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження, керуючись ст.ст. 40, 131-132, 170-173 КПК України, слідчий просить клопотання задовольнити.

Слідчий, власник майна у судове засідання для розгляду клопотання не з`явилися, про час та місце його розгляду повідомлені належним чином. Слідчий надав заяву про розгляд клопотання про арешт майна за його відсутності.

Зважаючи на положення закону, враховуючи принцип диспозитивності, суд визнав можливим прийняти рішення по суті клопотання за відсутності осіб, що не з`явилися.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Вивчивши матеріали клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого погоджене прокурором підлягає задоволенню, виходячи з такого.

З матеріалів клопотання та доданих до нього документів слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області перебувають матеріали кримінального №0000133, внесеного 31.01.2026 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

31.01.2026 слідчим СВ ВП №2 ДРУП №1 ГУНП в Дніпропетровській області лейтенантом поліції ОСОБА_7 в ході проведення огляду за адресою: м. Дніпро, вул. Шевченка, буд. №7, було виявлено та вилучено в ОСОБА_8 перцовий балончик чорного кольору який поміщено до спеціального пакету WAR 0097437.

31.01.2026 ОСОБА_8 було повідомлено про підозру за ч. 4 ст. 186 КК України.

В межах кримінального провадження вилучене майно, а саме газовий балон чорного кольору було визнано речовими доказами.

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з положеннями ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Крім того, в ч. 2 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається, в тому числі, і з метою збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально-протиправним шляхом.

Нормами чинного КПК України передбачено, що арешт майна з метою збереження речових доказів можливий, коли існує сукупність розумних підстав і підозр вважати, що таке майно є доказом злочину.

У відповідності до вимог ст. 171 КПК України, звертаючись з клопотанням про арешт майна, слідчий, прокурор має обґрунтувати свої вимог щодо наявності підстав для застосування такого обмежувального заходу та надати докази на підтвердження викладених у клопотанні доводів.

Не доведення вказаних обставин, згідно з положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України, є підставою для відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

Сукупність наданих суду матеріалів містить достатньо підстав вважати, що - перцовий балончик чорного кольору є доказами у даному кримінальному провадженні.?

Застосування заходу забезпечення у вигляді арешту на вказане вище майно у зазначений спосіб відповідає належній правовій процедурі та завданням кримінального провадження.

Враховуючи зазначене, слідчий суддя приходить до висновку, що матеріали клопотання про арешт майна та додані до нього матеріали вказують, що вище зазначене майно може зберігати на собі сліди або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, що вказує на його відповідність ст. 98 КПК України.

Усі інші питання фактичні обставини кримінального провадження, питання винності чи не винності в скоєнні кримінальних правопорушень, вірності кваліфікації, а також питання належності, допустимості, достовірності доказів вирішуються під час іншої стадії кримінального процесу у судовому провадженні під час розгляду справи по суті в суді першої інстанції.

Відповідно до статті 175 Кримінального процесуального кодексу України, ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Керуючись ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №2 Дніпровського районного управляння поліції Головного управління Національної поліції №1 в Дніпропетровській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 погоджене прокурором Дніпровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_4 , про накладення арешту в рамках кримінального провадження №0000133 від 31.01.2026, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, задовольнити.

Накласти арешт на тимчасово вилучене в ході огляду від 31.01.2026, за адресою: м. Дніпр, вул. Шевченка, буд. 7, майно, а саме: перцовий балончик чорного кольору, що поміщений до спеціального пакету WAR 0097437.

Заборонити здійснення будь-яких операцій пов`язаних із відчуженням вказаного майна, та заборонити інший особі розпоряджатись будь яким чином та використовувати зазначено майно.

Роз`яснити, що відповідно до ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1