Номер провадження: 11-сс/813/200/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2026 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2 ,

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

представника власника майна ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000011, внесеного до ЄРДР 30 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, -

установив:

Зміст оскарженого судового рішення.

Ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 , яке погоджене прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_10 ,та накладено арешт на майно, вилучене під час обшуку житла 29 липня 2025 року, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погодившись із зазначеною ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 , подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що ухвалу слідчого судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Крім того, в поданій апеляційній скарзі ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали, яке обґрунтоване тим, що з мотивами прийнятого рішення представник власника майна ознайомився лише після отримання повного тексту ухвали, а саме 18 грудня 2025 року, після чого, було подано апеляційну скаргу, вказане, на думку апелянта, свідчать про те, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Позиції учасників судового розгляду.

Представник власника майна ОСОБА_6 підтримала доводи клопотання та просила його задовольнити.

Прокурор Одеської обласної прокуратури ОСОБА_11 надав суду заяву про проведення судового засідання без його участі.(а.с. 158)

Дослідивши матеріали провадження та доводи клопотання, заслухавши учасників, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь - якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим кодексом.

Оскарження ухвал слідчого судді під час досудового розслідування регламентовано параграфом 2 глави 26 КПК України.

Відповідно до ст. 310 КПК України оскарження ухвал слідчого судді здійснюється в апеляційному порядку.

Згідно ч. 3 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених, цим Кодексом.

Перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначено частинами 1 і 2 ст. 309 КПК України, цей перелік є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Ухвала про арешт майна, відповідно до п. 9 ч.1 статті 309 КПК України, може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Приписами п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України передбачений строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді, який становить п`ять днів з дня проголошення.

В свою чергу, абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України прямо вказує - якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення. За змістом статті 113 КПК України процесуальні строки - це встановлені, зокрема законом, проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії.

Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Процедура визначення строків для подання скарги має на меті забезпечити належне відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності. Суворе дотримання строків у кримінальному процесі неможливе без чіткого знання правил їх обчислення. Для правильного обчислення строку важливого значення набувають приписи правових норм, які стосуються визначення початкового моменту перебігу строку, обставин, що впливають на його перебіг, і встановлення моменту його закінчення.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржена ухвала постановлена слідчим суддею у судовому засіданні 07 листопада 2026 року за участі представника власника майна адвоката ОСОБА_7 (а.с. 116), та не заперечується в апеляційній скарзі, тобто строк для апеляційного оскарження, скаржнику, почав обчислюватись відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України (з дня оголошення вказаної ухвали).

Натомість, апеляційна скарга надійшла на електрону адресу Одеського апеляційного суду лише 19 грудня 2025 року, тобто поза межами п`ятиденного строку на апеляційне оскарження.

Обговорюючи доводи представника власника майна, викладені у клопотанні, колегія суддів не знаходить причини пропуску строку апеляційного оскарження поважними.

Частиною 1 ст. 117 КПК України передбачено, що строк виконання процесуальних дій поновлюється лише у тому випадку, якщо його пропущено з поважних причин. Отже, в ініційованому учасником кримінального провадження клопотанні про поновлення процесуального строку має бути наведено причини, через які цей строк пропущено.

Однак поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним. Зокрема, з системного аналізу ст. ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400 КПК слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне її звернення до суду у встановлений КПК строк. Під поважними причинами пропущення процесуального строку слід розуміти неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. Такий висновок узгоджується із позицією Верховного Суду України, висловленою у постанові від 13.07.2017 по справі № 5-117кс(15)17.

Тож можливість поновити строк на апеляційне оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим, чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення в суд.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 127/17092/18, особа, яка бажає подати апеляційну скаргу, має діяти сумлінно для того, щоб ефективно реалізувати своє право. Хоча ст. 117 КПК містить норму щодо поновлення пропущеного строку, але це можливо лише в разі наявності поважних причин пропуску такого строку. Тому при вирішенні питання про поновлення пропущеного строку, у тому числі й строку на апеляційне оскарження, до уваги мають братися: тривалість самого процесуального строку; час, який минув з дати завершення процесуального строку; наявність чи відсутність обставин, які об`єктивно перешкоджали особі реалізувати своє право (повноваження) в межах визначеного процесуального строку; поведінка особи, яка звертається з відповідним клопотанням, зокрема, чи вживала особа розумних заходів для того, щоб реалізувати своє право (повноваження) у межах процесуального строку та якнайшвидше після його закінчення (у разі наявності поважних причин його пропуску), та інші доречні обставини.

Щодо доводів представника власника майна про те, що він не був присутній під час оголошення повного тексту ухвали, не отримав її копії та не мав можливості своєчасно її оскаржити, колегія суддів зазначає таке.

Як убачається з журналу судового засідання від 07 листопада 2026 року (а.с.113-115), представник власника майна ОСОБА_7 був присутнім при розгляді клопотання, обізнаний про прийняте слідчим суддею рішення та отримав копію резолютивної частини оскаржуваної ухвали, що підтверджується його розпискою, наявною в матеріалах справи ( а.с. 118). Крім того, останній був обізнаний про дату час та місце оголошення повного тексту ухвали, однак у судове засідання не з`явився.

За таких обставин неотримання представником власника майна копії повного тексту ухвали після її проголошення зумовлене не наявністю об`єктивних перешкод, а його власною процесуальною поведінкою. З огляду на професійний статус та рівень правової обізнаності представника власника майна, такі дії не можуть визнаватися поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, встановленого пунктом 3 частини 2 статті 395 КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на положення частин 7 та 8 ст. 376 КПК України, відповідно до яких учасники судового провадження мають право отримати копію ухвали безпосередньо в суді після її проголошення, а надсилання копії судового рішення здійснюється лише у випадку, коли такий учасник не був присутній у судовому засіданні під час ухвалення відповідного рішення. Оскільки представник власника майна був присутній під час розгляду клопотання, у суду першої інстанції був відсутній обов`язок направляти йому копію ухвали в порядку частини 8 статті 376 КПК України. Даних про те, що апелянт був позбавлений можливості отримати повний текст ухвали у порядку частини 7 статті 376 КПК України, матеріали провадження не містять.

Доводи представника власника майна про те, що ним 14 листопада 2025 року та 10 грудня 2025 року подавалися заяви про видачу копії повного тексту ухвали, не підтверджені матеріалами кримінального провадження. Будь-які докази подання таких заяв відсутні, а докази, на які посилається апелянт, не кореспондують зазначеній даті. Зокрема, підтвердження направлення на електронну адресу(зворот а.с. 133), на яке посилається останній, датоване 03 листопада 2025 року та не може свідчити про звернення до суду 10 грудня 2025 року.

Водночас сам апелянт зазначає, що 10 грудня 2025 року шляхом доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень йому стало відомо про наявність повного тексту оскаржуваної ухвали, загальний доступ до якої забезпечено 28 листопада 2025 року. Таким чином, з указаного моменту представник власника майна був обізнаний зі змістом судового рішення та мав реальну можливість реалізувати право на апеляційне оскарження у встановлений законом строк.

За наведених обставин отримання копії ухвали електронною поштою 18 грудня 2026 року (зворот а.с. 137) не впливає на перебіг строку апеляційного оскарження та не може визнаватися поважною причиною його пропуску.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що скаржник у своєму клопотанні не наводить достатніх та поважних підстав пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а тому апеляційна скарга у відповідності до вимог ст. 399 КПК України підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга, подана після закінчення строку апеляційного оскарження, повертається, якщо суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Керуючись статями 113, 116, 117, 370-372, 376, 395, 404, 407, 419, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_8 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2025 року про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000011, внесеного до ЄРДР 30 січня 2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_12 ОСОБА_3 ОСОБА_4