Провадження № 1-кс/947/874/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваної ОСОБА_4 , захисників ОСОБА_5 , в режимі відео конференції ОСОБА_6 , розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001520 від 13.12.2023 року відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Первомайськ Миколаївської області, громадянка України, розлученої, має неповнолітню дитину, офіційно не працевлаштована, проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судима,

якій повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

19 січня 2026 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив продовжити строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001520 від 13.12.2023 року відносно до підозрюваної ОСОБА_4 .

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчим управлінням ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001520 від 13.12.2023, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 149, ч.ч. 2, 3 ст. 332 КК України.

23.04.2025 року повідомлено про підозру та 02.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

25.04.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеса обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із правом внесення застави у розмірі 10 598 000 гривень, строком до 20.06.2025.

За наслідками розгляду апеляційної скарги сторони захисту ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.06.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 936 400 гривень.

16.06.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 14 серпня 2025 року, зменшено розмір застави до 1200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

11.08.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 23 вересня 2025 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.09.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 гривень.

18.09.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 23 жовтня 2025 року.

21.10.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 19 грудня 2025 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.11.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 422 400 гривень.

Прокурор зазначив, що на цей час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України, які були встановлені слідчим суддею під час обрання запобіжного заходу ОСОБА_4 що, на його думку, обумовлює необхідність продовження строку дії зазначеного запобіжного заходу.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваної ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що процесуальні ризики фактично відсутні через завершення досудового розслідування. Просили застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту або зменшити розмір застави.

2.3. Підозрювана ОСОБА_4 підтримала позицію своїх захисників, зауважила, що не здійснювала протиправної діяльності.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані прокурором матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшов таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Відповідно до ч.3 ст.197 КПК України, строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно ч. 6 ст.199 КПК України,у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.

Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.

У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.

При розгляді клопотання слідчого, виконуючи вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», слідчий суддя застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Згідно п.32 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Фокс, Кембелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.08.1990 року, та відповідно до п.219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v. Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

3.3. Обставини, встановлені слідчим суддею

23.04.2025 повідомлено про підозру та 02.05.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.3 ст.332 КК України.

25.04.2025 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеса обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» із правом внесення застави у розмірі 10 598 000 гривень, строком до 20.06.2025.

За наслідками розгляду апеляційної скарги сторони захисту ухвалою Одеського апеляційного суду від 02.06.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 1300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 936 400 гривень.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеса від 16.06.2025 року строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0001520 від 13.12.2023 року продовжено до 23 вересня 2025 року.

16.06.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 14 серпня 2025 року, зменшено розмір застави до 1200 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 08.09.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 гривень.

18.09.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 23 жовтня 2025 року та зменшено розмір застави до 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

21.10.2025 року ухвалою Київського районного суду м. Одеси продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тривання під вартою до 19 грудня 2025 року.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 17.11.2025 застосований до ОСОБА_4 запобіжний захід залишено без змін з визначенням розміру застави у меншому розмірі, який складає 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 2 422 400 гривень.

3.4. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до 24.02.2022 громадяни України ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та інші невстановлені слідством особи здійснювали посередницьку діяльність у сфері міждержавного усиновлення дітей шляхом безпосередньої участі у процесах оформлення та супроводу справ, пов`язаних з усиновленням (удочерінням) дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування в сім`ї іноземців.

Одним з установлених способів підбору іноземними громадянами дітей з України до 24.02.2022 є проведення благодійними організаціями з України та США так званих «хостингів», під час яких сім`ї громадян США, які з різних причин бажають усиновити та/або взяти на виховання дитину, приймають у себе на відпочинку та оздоровленні українських дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, на літні канікули, новорічні та різдвяні свята, щоб познайомитися з ними ближче, обрати бажану дитину та встановити з нею контакт.

Разом з цим, законодавство України передбачає, що усиновлення (удочеріння) дитини, яка є громадянином України, іноземцями провадиться, якщо були вичерпані всі можливості щодо передачі під опіку, піклування, на усиновлення чи виховання в сім`ї громадян України.

Однією з обов`язкових умов, які висуваються до потенційних усиновителів, в тому числі іноземних громадян, є особиста присутність в Україні особи, яка бажає усиновити дитину-сироту або дитину, позбавлену батьківського піклування під час процедури міждержавного усиновлення.

Внаслідок збройної агресії рф проти України, з 24.02.2022 на всій території України введено правовий режим воєнного стану.

При цьому, згідно роз`яснень Міністерства соціальної політики України, оприлюднених 13.03.2022, міждержавне усиновлення в Україні неможливе, оскільки це пов`язано з ризиками для безпеки дітей, неможливістю якісної перевірки документів та забезпечення найкращих інтересів дитини.

Крім того, політика Управління Верховного комісара ООН у справах біженців щодо усиновлення полягає в тому, що діти, евакуйовані до інших держав внаслідок надзвичайної ситуації, у тому числі діти, яким на території інших держав надано статус біженця, не можуть бути усиновлені, оскільки більшість із них не є сиротами, або немає офіційних достовірних підтверджень цьому.

Також, з 21.04.2022 урядом США започатковано програму «Uniting for Ukraine» (U4U) для українських біженців та їх сімей, яка надає громадянам України можливість в`їхати на територію США по тимчасовому гуманітарному паролю без необхідності отримання традиційної імміграційної чи гостьової візи, за наявності спонсора. Відповідно до цієї програми, бенефіціару надаються наступні преференції у вигляді прав на: проживання в США терміном до 2 років; дозвіл на роботу; податковий номер; можливість отримання водійських прав та посвідчення особи; можливість отримати медичне страхування; можливість отримати мінімальну соціальну фінансову допомогу; можливість дітям навчатись у школі; можливість відкрити банківський рахунок; можливість відвідувати курси англійської мови.

Своєю чергою, норми чинного законодавства України (ст. 216 Сімейного кодексу України, ст. ст. 24, 32 Закону України «Про охорону дитинства»), міжнародні договори, учасником яких є держава Україна, забороняють отримання будь-якими особами будь-якої неправомірної фінансової або іншої вигоди від діяльності щодо усиновлення (удочеріння) дитини, встановлення над нею опіки чи піклування, передання на виховання в сім`ю громадян, а також незаконне переміщення, вивезення та неповернення дітей з-за кордону, їх викрадення, торгівлю дітьми, що закріплено у Декларації прав дитини (прийнята резолюцією (ХІV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року), ст. ст. 11, 21, 35 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифіковано Постановою ВР №789-ХІІ від 27.02.1991), ст. 17 Європейської конвенції про усиновлення дітей від 27.11.2008 року (ратифіковано Законом №VІ (3017-17) від 15.02.2011), ст. 32 Конвенції про захист дітей та співробітництво в галузі міждержавного усиновлення від 29.05.1993.

Не дивлячись на такі законодавчі обмеження та заборони, ОСОБА_8 , використовуючи особливості та відмінності законодавства США та України щодо легітимності посередницької діяльності в міждержавному усиновленні, а також гуманітарні преференції, які надаються біженцям з України за програмою «Uniting for Ukraine» (U4U), розуміючи, що реалізація незаконної посередницької та комерційної діяльності в міждержавному усиновленні та виконання взятих на себе перед громадянами США зобов`язань потребує додаткових зусиль для подолання непередбачуваних перепон, які виникли через повномасштабну збройну агресію рф проти України, а також залучення інших осіб, які будуть об`єднані єдиною метою незаконного збагачення за рахунок систематичного здійснення протиправної діяльності, діяти за чітко розробленим планом та під її контролем, в невстановлений достеменно час, але не пізніше березня 2022 року, розробила план злочинної діяльності, який передбачав створення внутрішньо стійкого об`єднання декількох осіб - організованої групи, метою якої є вчинення злочинів, пов`язаних із переміщенням в США та передачею громадянам цієї країни раніше обраних на «хостингах» неповнолітніх і малолітніх українських дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, з метою їх експлуатації у вигляді усиновлення (удочеріння) з метою наживи.

Розроблений ОСОБА_8 план протиправної діяльності передбачав наступні етапи його виконання:

-встановлення та використання співучасниками позаслужбових контактів, знайомств, налагодження корупційних зв`язків з посадовцями органів і служб у справах дітей;

-залучення до злочинної діяльності громадян України у якості опікунів, піклувальників раніше обраних громадянами США дітей для подальшого їх перевезення на територію цієї країни;

-надання залученим «перевізникам» для використання при встановленні опіки, піклування необхідних засобів у вигляді завідомо підроблених офіційних (довідки про доходи та договори оренди житла) та інших неправдивих документів (свідоцтва про хрещення дітей);

-супроводження порадами, вказівками та усуненням перешкод, у тому числі здійснюючи на посадових осіб тиск, видаючи себе внаслідок обману впливовим високопосадовцем, всього процесу прийняття органами і службами у справах дітей «позитивних» рішень на користь залучених «перевізників» про встановлення незаконної опіки (піклування) над раніше визначеними дітьми;

-безпосереднє переміщення залученими опікунами, піклувальниками дітей на територію США для передачі на виховання в сім`ї громадян цієї країни;

-отримання під оманливими приводами від громадян США грошових коштів у якості винагороди за послуги із забезпечення вивезення за межі України, переправлення на територію США та подальшу передачу дітей в сім`ї громадян цієї країни на виховання, утримання та усиновлення (удочеріння).

Схема установлення в Україні незаконної опіки (піклування) полягала у забезпеченні потенційних «перевізників» завідомо підробленими офіційними (довідки про доходи, договори оренди житла) та іншими неправдивими документами (свідоцтва про хрещення дітей), на підставі яких органами і службами у справах дітей, та з урахуванням складених посадовими особами цих органів недостовірних актів обстеження житло-побутових умов потенційних опікунів (піклувальників), приймались «позитивні» рішення на користь залучених «опікунів» про встановлення опіки (піклування) над раніше визначеними дітьми.

При цьому, визначений постановою Кабінету Міністрів України №866 від 24.09.2008 року «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини» порядок встановлення опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, умовно поділяється на загальний та спрощений.

Загальний порядок встановлено для всіх осіб, які не перебувають з дитиною у сімейних, родинних відносинах, що передбачає проходження особою, в сім`ю якої влаштовуються діти-сироти та діти, позбавлені батьківського піклування, курсу навчання з проблем виховання таких дітей в місцевому Центрі соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді (далі за текстом - Центр), як передбачено п. 39 Постанови КМУ.

У особи на цьому етапі виникає обов`язок підтвердити свою відповідність установленим законодавством критеріям щодо можливості виконання обов`язків опікуна, піклувальника, зокрема: певний вік, стан здоров`я, належні житлово-побутові умови, матеріальний стан у вигляді офіційного доходу, відсутність судимостей тощо (п. 40 Постанови КМУ), які необхідно підтвердити офіційними документами шляхом їх подачі до місцевої Служби у справах дітей перед початком проходження курсів.

При цьому, представники місцевої Служби у справах дітей здійснюють перевірку особи та поданих нею документів на відповідність критеріям щодо можливості виконання обов`язків опікуна, піклувальника, обстежують житло-побутові умови за місцем проживання, про що обов`язково складають акт за встановленою формою, а також видають направлення про проходження курсів навчання (п. 41-1 Постанови КМУ).

Після успішного проходження курсу навчання та отримання від Центру відповідної рекомендації, така особа, з урахуванням проведеної представниками місцевої Служби у справах дітей перевірки поданих нею документів, підлягає постановці на облік потенційного опікуна, піклувальника шляхом внесення відомостей про неї до Єдиного електронного банку даних про дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, і сім`ї потенційних усиновителів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів у вигляді Єдиної інформаційної аналітичної системи «Діти» (ЄІАС «Діти»).

За результатами перевірки документів, проходження курсу підготовки з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, та обстеження умов проживання заявника місцева Служба у справах дітей готує: висновок про можливість заявника бути опікуном, піклувальником; реєструє осіб у журналі обліку потенційних опікунів, піклувальників з одночасним внесенням до ЄІАС «Діти» відомостей про потенційного опікуна; готує висновок про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність її/його інтересам дитини.

Одночасно з цим представники місцевої Служби у справах дітей підбирають та пропонують потенційному опікуну, піклувальнику дитину (дітей) для передання під опіку, піклування, а також видають направлення для знайомства з дитиною (дітьми).

У разі встановлення контакту особи з дитиною (дітьми) та підтвердження після знайомства наміру взяти дитину (дітей) під опіку, піклування, а також отримання згоди від дитини (дітей, які досягли певного віку, що дозволяє висловити свою думку) на передачу під опіку, піклування такій особі, місцева Служба у справах дітей направляє на розгляд органу місцевого самоврядування висновок про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність її/його інтересам дитини разом з поданими особою документами для прийняття рішення про встановлення опіки, піклування над дитиною (дітьми).

Спрощений порядок встановлено для родичів дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, оскільки вони не зобов`язані проходити курси навчання в Центрі (абз. 2 п. 39 Постанови).

Крім того, під час дії на території України воєнного стану особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах (у тому числі хрещені батьки) з дитиною-сиротою або дитиною, позбавленою батьківського піклування, виявила бажання взяти її під опіку, піклування подає службі у справах дітей за місцем свого проживання або за місцем виявлення дитини такі документи: заяву; копію паспорта громадянина України; документи, що підтверджують сімейні, родинні зв`язки особи з дитиною; довідку від нарколога та психіатра про відсутність перебування на обліку; довідку про наявність чи відсутність судимості (п. 79 Постанови).

При цьому, представники місцевої Служби у справах дітей здійснюють перевірку особи та поданих нею документів на відповідність критеріям щодо можливості виконання обов`язків опікуна, піклувальника, обстежують житло-побутові умови за місцем проживання, про що обов`язково складають акт за встановленою формою.

Подальший процес встановлення опіки, піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, такий самий, як і при загальному порядку, тобто місцева Служба у справах дітей: складає висновок про можливість заявника бути опікуном, піклувальником; реєструє осіб у журналі обліку потенційних опікунів, піклувальників з одночасним внесенням до ЄІАС «Діти» відомостей про потенційного опікуна, піклувальника; отримує від такої дитини згоду на влаштування під опіку, піклування в сім`ю особи; готує висновок про доцільність (недоцільність) встановлення опіки, піклування та відповідність її/його інтересам дитини, який разом з документами заявника подає на розгляд органу місцевого самоврядування.

За наслідками обох порядків, опікун, піклувальник після прийняття органом місцевого самоврядування рішення про встановлення опіки, піклування над дитиною (дітьми), набуває всі права та обов`язки щодо підопічної дитини (дітей), які за своїм змістом та обсягом прирівнюються до батьківських.

Розуміючи, що реалізація злочинного плану вимагає чітких узгоджених дій значної кількості людей, при достеменно невстановлених обставинах, у різний проміжок часу, ОСОБА_8 включила до складу організованої групи та залучила до злочинної діяльності ОСОБА_4 та інших невстановлених осіб, які умисно і добровільно, усвідомлюючи наслідки своїх суспільно-небезпечних дій, надали свою добровільну згоду на участь у тривалій злочинній діяльності під керівництвом ОСОБА_8 .

Також, для забезпечення отримання швидких та позитивних рішень органів виконавчої влади щодо встановлення опіки над обраними громадянами США дітьми, погоджень щодо виїзду таких дітей за кордон, рішень щодо відстрочки від мобілізації для опікунів, ОСОБА_8 в якості пособника залучила до складу організованої групи ОСОБА_9 , який за вказівками останньої, видаючи себе обманом за високопоставленого посадовця, здійснював вплив на посадових осіб відповідних державних органів.

Таким чином, ОСОБА_8 , використовуючи свої лідерські якості, маючи рішучий та вольовий характер, розуміючи можливі наслідки протиправних дій, проте нехтуючи суворістю визначеного кримінальним законодавством покарання, утворила організовану групу з розподілом ролей та функцій кожного з її учасників, об`єднавши їх єдиною метою - отримання незаконного прибутку за рахунок вчинення умисних злочинів.

Для реалізації спільного злочинного плану учасники організованої групи в різний час завербували у якості «перевізників» 6 чоловіків призовного віку ( ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ), для яких, за отриману матеріальну винагороду від громадян США, використовуючи підроблені документи та сталі корупційні зв?язки в органах і службах у справах дітей, супроводжували весь процес встановлення в Україні фіктивної опіки (піклування) над такими дітьми (неповнолітніми та малолітніми братами ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , братами ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , братами ОСОБА_21 , ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , братом та сестрою ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , а також ОСОБА_27 ), готували та організували подальше незаконне переправлення цих дітей та їх незаконних опікунів через державний кордон України задля подальшого переміщення на територію США з метою незаконної передачі дітей третім особам за отриману грошову винагороду.

При цьому співучасники, реалізуючи свій злочинний корисливий умисел, використали положення п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», згідно якого не підлягають призову на військову службу під час мобілізації опікуни, піклувальники, на утриманні яких перебуває дитина-сирота або дитина, позбавлена батьківського піклування, віком до 18 років.

Своєю чергою, так звані «перевізники», тобто фіктивні опікуни (піклувальники), надавали згоду на участь у злочинній схемі з метою ухилення від можливого призову на військову службу під час мобілізації в України, а також подальшого спрощеного в`їзду з сім`ями на територію США за гуманітарною програмою U4U (Uniting for Ukraine) і безперешкодного проживання на території цієї країни.

Крім того, учасник організованої групи ОСОБА_4 , за вказівкою організатора ОСОБА_8 , у різні періоди часу залучила до протиправної діяльності наразі невстановлених осіб з числа посадовців служб у справах дітей виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області, Черкаської міської ради та Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області, які не були обізнані про злочинний план членів організованої групи, однак діючи за попередньою змовою з ОСОБА_4 , за грошову винагороду надали свою добровільну згоду на участь у вчиненні кримінальних правопорушень шляхом складання завідомо неправдивих офіційних документів та внесення до них завідомо неправдивих відомостей, які необхідні для призначення підібраних учасниками організованої групи осіб опікунами раніше обраних громадянами США дітей для їх переправлення на територію цієї країни.

Задля забезпечення стабільності та безпеки функціонування організованої групи, ОСОБА_8 , як організатор та керівник, попередньо довела до відома учасників угруповання свій злочинний план та етапи його реалізації, встановила правила поведінки та конспірації, розподілила між його учасниками функції та обов`язки, відповідно до яких:

ОСОБА_8 як організатор та керівник угруповання, здійснила безпосередній підбір учасників організованої групи; координувала та контролювала дії учасників групи для виконання розробленого злочинного плану; за необхідності особисто здійснювала підбір дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, для громадян США, а також кандидатів в опікуни; організовувала виготовлення та забезпечення кандидатів в опікуни завідомо підробленими документами, необхідними для призначення останніх опікунами (довідки про доходи, договори оренди житла, свідоцтва про хрещення, тощо); контролювала процес збирання та подання кандидатами в опікуни (піклувальники) документів до органів опіки та піклування з метою встановлення опіки (піклування) над обраними громадянами США дітьми; надавала інструкції щодо дій кандидатів в опікуни під час процесу встановлення опіки (піклування); використовуючи знайомства із посадовими особами служб у справах дітей, лобіювала та прискорювала прийняття рішення щодо призначення залучених співучасниками осіб опікунами, піклувальниками обраних громадянами США дітей; отримувала особисто, а також через близьких та довірених осіб від громадян США грошові кошти за переміщення на територію цієї держави обраних ними дітей, які в подальшому розподіляла між членами групи та витрачала на фінансування злочинної діяльності.

Невстановлені особи, виконуючи роль пособників, забезпечували та координували процес збору та подання потенційними усиновителями з числа громадян США необхідних документів щодо спонсорства за гуманітарною програмою «Uniting for Ukraine» (U4U) для підібраних співучасниками з числа громадян України опікунів, піклувальників з метою забезпечення їх безперешкодного в`їзду до США разом з дітьми, над якими в Україні встановлено незаконну опіку (піклування).

До функцій ОСОБА_4 , як виконавця, входило: підбір співучасників у вигляді потенційних опікунів із числа осіб чоловічої статі, які підлягають мобілізації на території України, виявили бажання її уникнути та безперешкодно виїхати за межі країни; замовлення виготовлення необхідних печаток суб`єктів господарювання та різних церков, а також придбання бланків для підроблення документів, необхідних кандидатам в опікуни для подачі до служб у справах дітей; виготовлення та забезпечення підробленими документами кандидатів в опікуни завідомо підробленими документами, необхідними для призначення останніх опікунами (довідки про доходи, договори оренди житла, свідоцтва про хрещення, тощо); підтримання комунікації з посадовими особами служб у справах дітей та установ, в яких перебувають діти-сироти і діти, позбавлені батьківського піклування, з метою контролю та координації процесу встановлення опіки; надання інструкцій та контроль за діями кандидатів в опікуни на всіх етапах встановлення опіки; координація дій опікунів під час оформлення документів для виїзду за кордон; за необхідності безпосереднє супроводження опікунів та дітей через державний кордон України.

ОСОБА_9 , виконуючи роль пособника, створив в мобільному додатку миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «WhatsApp» фейковий обліковий запис заступника керівника Офісу Президента, представляючись яким здійснював вплив на посадових осіб ТЦК та СП, посадовців органів і служб у справах дітей, вводячи їх в оману, з метою прискорення отримання позитивних рішень про призначення опікунами підібраних учасниками організованої групи осіб, погоджень виїзду за кордон дітей та отримання відстрочки від мобілізації особами, призначеними опікунами.

У своїй злочинній діяльності для зв`язку між членами групи ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та інші невстановлені особи використовували наступні номери мобільних телефонів: оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна» НОМЕР_1 ; оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 .

Для супроводу осіб, призначених опікунами дітей, позбавлених батьківського піклування, та дітей, над якими встановлено опіку, через державний кордон України ОСОБА_8 та ОСОБА_4 використовували транспортні засоби: автомобіль марки «Toyota Rav4», державний реєстраційний знак НОМЕР_6 , який на праві приватної власності належить її чоловіку ОСОБА_28 ; автомобіль марки «Audi Q7», державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , який до 12.06.2024 на праві приватної власності належав ОСОБА_4 .

Відповідно до узгодженого злочинного плану учасники організованої групи за розробленим механізмом незаконно отримували кошти від громадян США за допомогою міжнародних систем грошових переказів «Western Union» та «PayPal», які розподіляли в частинах, визначених організатором групи - ОСОБА_8 .

З метою конспірації злочинної діяльності, відвернення уваги правоохоронних органів, а також уникнення зайвих непорозумінь з громадянами США, ОСОБА_8 видає себе посередником та адвокатом з питань усиновлення (удочеріння) в Україні, а ОСОБА_4 - позиціонує себе її помічником, оскільки на території США оплатна допомога в усиновленні (удочерінні) є легальною за умови розумності вартості послуг з пошуку дітей, забезпечення прибуття до країни перебування дітей для знайомства з ними, підготовки, збору та перекладу необхідних документів, надання юридичних консультацій щодо особливостей законодавства країни походження дітей тощо.

Разом з тим, на території України ОСОБА_8 та ОСОБА_29 , маючи відповідну вищу освіту, позиціонують себе професійними перекладачами з англійської мови, які лише допомагають іноземцям, бажаючим усиновити (удочерити) українських дітей, у процесі міждержавного усиновлення шляхом перекладу необхідних документів та роз`яснень чинного законодавства України у цій сфері.

Крім того, ОСОБА_4 під час взаємодії з представниками органів і служб у справах дітей в ході забезпечення встановлення опіки, піклування над дітьми та контролю за прийняттям цими органами позитивних рішень на користь залучених до протиправної діяльності опікунів, піклувальників видає себе за колишнього працівника одного з міністерств України в указаній сфері.

Також ОСОБА_8 для відвернення уваги від своєї особи отримувала грошові перекази від громадян США через свого чоловіка ОСОБА_28 та найманих працівників ФОП « ОСОБА_8 » - ОСОБА_30 та ОСОБА_31 .

Своєю чергою, ОСОБА_9 , постійно проживаючий за межами України, для здійснення впливу на посадових осіб державних органів використовує фейковий обліковий запис «WhatsApp», видаючи себе одним з діючих заступників керівника Офісу Президента України, а також, будучи керівником Міжнародна благодійна фундація «Співчуття» (, адреса: 02002, Україна, м. Київ, вул. Червоноткацька, буд. № 23, оф.№ 4), представники якого до 24.02.2022 супроводжували групи дітей на «хостінгах» до США, позиціонує себе благодійником в Україні, який переймається долею дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування.

Таким чином, ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , ОСОБА_9 та невстановлені особи, в період приблизно з березня 2022 року по 2025 рік вчинили у складі організованої групи ряд умисних злочинів, пов`язаних із замахом на переміщення та переміщенням в США для незаконної передачі громадянам цієї країни неповнолітніх і малолітніх українських дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, з метою їх експлуатації у вигляді усиновлення (удочеріння) з метою наживи, та організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Одночасно з цим, в указаний період часу ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , як спільно, так і окремо одна від одної, діючи умисно, з метою наживи, готувалися, організували та вчинили за попередньою змовою групою осіб з іншими невстановленими особами, із залученням до протиправних дій інших громадян України (7 чоловіків призовного віку - ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , та 2 жінок - ОСОБА_38 , ОСОБА_39 ), ряд аналогічних злочинів щодо інших 13 дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування (неповнолітніх та малолітніх сестри та брата ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , братів ОСОБА_42 та ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , братів ОСОБА_45 та ОСОБА_46 , брата та сестри ОСОБА_47 та ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 ), пов`язаних з їх експлуатацією у вигляді незаконного переміщення до США для передачі на виховання, утримання, усиновлення (удочеріння) громадянам цієї країни з метою наживи, та організацією незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 , кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 , підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема:

1. Протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України, за участі ОСОБА_4 від 11.04.2024, з яких вбачається наступне:

- розмова від 11.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_8 починає розмову про «Сережу» ( ОСОБА_53 - директор КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної державної адміністрації), який задавав питання стосовно «Насті» і запитував «Шо полтора часа їздила хрещення робити?», на що ОСОБА_4 відповідає «Какая разница, полтора-два часа», що додатково свідчить про неправдивість інформації про хрещення, яка використовується при встановленні опіки (піклування) на дітьми;

- розмова від 14.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про «свідоцтва» (про хрещення), які ОСОБА_4 має скинути «Сереже» (імовірно ОСОБА_53 ), також ОСОБА_4 коментує це « ОСОБА_54 бы прошло и я все утилизирую», що вказує на знищення оригіналів підроблених свідоцтв про хрещення, які використано для незаконного встановлення опіки (піклування) над дітьми;

- розмова від 17.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_4 говорить «денежку выслала американка», також ОСОБА_4 згадує ОСОБА_55 та говорить, що має забрати розпорядження «по опеке»; та від 19.03.2024 про поїздку ОСОБА_4 до м. Глухів, під час якої ОСОБА_8 говорить, щоб ОСОБА_4 не їхала, а просто «їй» перекинула, на що ОСОБА_4 заперечує, що «вона» так не захоче і минулого разу ОСОБА_4 «її» так само запитувала (при цьому, рішенням Виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області №67 від 21.03.2024 ОСОБА_12 призначено опікуном 3х малолітніх ОСОБА_56 );

- розмова від 25.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які обговорюють процес того, як забрати дітей зі Швейцарії (це малолітні діти Куцарські, опікуном яких 21.03.2024 призначено ОСОБА_12 );

- розмова від 26.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 під час якої остання повідомляє, що дзвонила « ОСОБА_57 » ( ОСОБА_12 ), на це ОСОБА_8 говорить, що розмовляла з ОСОБА_58 ( ОСОБА_9 - постійно перебуває в Державі Ізраїль, ймовірний співучасник, який обманом видає себе за заступника керівника Офісу Президента ОСОБА_59 з метою тиску на посадовців усіх рівнів), який сказав їй, що ОСОБА_60 (начальник ССД Донецької ОВА) цікавиться, як опікун ( ОСОБА_12 ) дізнався, що діти (Куцарські) знаходяться в Швейцарії, та говорить попередити « ОСОБА_61 » ( ОСОБА_62 - директор КЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Крила Надії» Маріупольської міської ради»), що старший хлопець постійно спілкується з опікуном;

- розмова від 26.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , у якій обговорюють розмову з ОСОБА_63 ( ОСОБА_64 ), яка «не має виходу на ОСОБА_65 » ( ОСОБА_66 ) та ображає останню. ОСОБА_8 запитує, що сказала « ОСОБА_67 » (ймовірно ОСОБА_68 ), на це ОСОБА_4 відповідає «шоб причесала справу до завтрашнього дня, в неї є можливість», планують швидко зробити документи яких не вистачає. ОСОБА_4 говорить « ОСОБА_69 ( ОСОБА_62 ) говорит ОСОБА_70 ( ОСОБА_60 ) мне тоже сегодня звонила», ОСОБА_8 запитує, що ОСОБА_62 сказала, на що ОСОБА_4 відповідає «Ниче, щас ОСОБА_69 расчешет тоже как положено», що вказує на введення в оману начальника ССД Донецької ОВА ОСОБА_71 відносно встановленої опіки ОСОБА_12 над дітьми Куцарськими;

2. Протоколом за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 260 КПК України, в автомобілі «Audi Q7» д/н НОМЕР_7 , що знаходиться в користуванні ОСОБА_4 відносно ОСОБА_4 від 01.07.2024, з якого вбачається наступне:

- розмова від 28.05.2024, в ході якої ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_8 , перебуваючи в автомобілі, здійснює виклик до громадянки США на ім`я « ОСОБА_72 » ( ОСОБА_73 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ), у якої вже знаходяться діти ОСОБА_74 та ОСОБА_75 , опікуном, піклувальником яких є ОСОБА_76 . Під час розмови ОСОБА_4 в присутності ОСОБА_8 інструктує громадянку США, що треба відповідати правоохоронним органам, триматись на тому, що ОСОБА_77 хрестив дітей, бо якщо він скаже, що не є хрещеним батьком, у всіх будуть проблеми.

3. Грошові перекази за допомогою платіжної системи «Western Union», згідно аналізу яких встановлено, що ОСОБА_78 , громадянка США, надіслала на ім?я ОСОБА_4 грошові кошти на загальну суму 5750 доларів США, а саме: 17.07.2023 - 2500 доларів США, 11.11.2023 - 2000 доларів США та 12.12.2023 - 1250 доларів США (діти Матросови - опікун ОСОБА_77 ).

4. За результатами аналізу стільникового зв`язку абонентських номерів мобільних телефонів НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , що належать ОСОБА_4 , відомості про які отримано в ході проведених тимчасових доступів 18.03.2024, 19.06.2024, 01.10.2024, 02.10.2024, встановлено, що остання контактує майже з усіма фігурантами кримінального провадження, в тому числі з ОСОБА_79 та ОСОБА_12 в часові періоди до, під час та після встановлення опіки, піклування.

5. Протокол за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України, відносно та за участі ОСОБА_80 від 02.03.2024, з яких вбачається наступне:

- розмова від 25.01.2024 між ОСОБА_81 (мати ОСОБА_15 , який намагався встановити опіку на над дитиною ОСОБА_82 , однак завдяки правоохоронним органам йому відмовлено) та ОСОБА_83 (теща ОСОБА_15 ), в ході якої ОСОБА_83 говорить, що ОСОБА_84 ( ОСОБА_9 ) повідомив їй, що він займається документами української сторони, а ОСОБА_85 ( ОСОБА_8 ) займається американськими;

6. Протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії, передбаченої ст. 263 КПК України, за участі ОСОБА_4 від 11.04.2024, з яких вбачається наступне:

- розмова від 11.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_8 починає розмову про « ОСОБА_86 » ( ОСОБА_53 - директор КЗ «Гуляйпільська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат» Запорізької обласної державної адміністрації), який задавав питання стосовно «Насті» і запитував «Шо полтора часа їздила хрещення робити?», на що ОСОБА_4 відповідає «Какая разница, полтора-два часа», що додатково свідчить про неправдивість інформації про хрещення, яка використовується при встановленні опіки (піклування) на дітьми;

- розмова від 14.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 про «свідоцтва» (ймовірно про хрещення), які ОСОБА_4 має скинути «Сереже» (ймовірно ОСОБА_53 ), також ОСОБА_4 коментує це «Оно как бы прошло и я все утилизирую», що вказує на вжиття конспіративних заходів та знищення доказів протиправної діяльності з боку співучасників;

- розмова від 17.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , під час якої ОСОБА_4 говорить «денежку выслала американка», також ОСОБА_4 згадує ОСОБА_55 та говорить, що має забрати розпорядження «по опеке»; та від 19.03.2024 про поїздку ОСОБА_4 до м. Глухів, під час якої ОСОБА_8 говорить, щоб ОСОБА_4 не їхала, а просто «їй» перекинула, на що ОСОБА_4 заперечує, що «вона» так не захоче і минулого разу ОСОБА_4 «її» так само запитувала (при цьому, рішенням Виконавчого комітету Глухівської міської ради Сумської області №67 від 21.03.2024 ОСОБА_12 призначено опікуном 3х малолітніх ОСОБА_56 );

- розмова від 25.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , які обговорюють процес того, як забрати дітей зі Швейцарії (це малолітні діти Куцарські, опікуном яких 21.03.2024 призначено ОСОБА_12 );

- розмова від 26.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , у якій обговорюють розмову з ОСОБА_63 ( ОСОБА_64 ), яка «не має виходу на ОСОБА_65 » ( ОСОБА_66 ) та ображає останню. ОСОБА_8 запитує, що сказала « ОСОБА_67 », на це ОСОБА_4 відповідає «шоб причесала справу до завтрашнього дня, в неї є можливість», планують швидко зробити документи яких не вистачає. ОСОБА_4 говорить « ОСОБА_69 ( ОСОБА_62 ) говорит ОСОБА_70 ( ОСОБА_60 ) мне тоже сегодня звонила», ОСОБА_8 запитує, що ОСОБА_62 сказала, на що ОСОБА_4 відповідає «Ниче, щас ОСОБА_69 расчешет тоже как положено», що вказує на введення в оману начальника ССД Донецької ОВА ОСОБА_71 відносно встановленої опіки ОСОБА_12 над дітьми Куцарськими;

- розмови від 26.03.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , під час якої ОСОБА_85 інструктує ОСОБА_57 , що треба відповідати якщо йому подзвонять з метою перевірки, нагадує де і яких дітей він похрестив, а також наказує ОСОБА_12 нікому не говорити, що він спілкується з « ОСОБА_87 » ( ОСОБА_4 ), тільки зі «мною» ( ОСОБА_8 ) та ОСОБА_88 ( ОСОБА_9 ), що вказує на вжиття конспіративних заходів з боку співучасників;

- розмова від 02.04.2024 між ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , в ході якої ОСОБА_8 контролює процес отримання документів дітьми, над якими ОСОБА_12 встановив опіку;

- оглядами вилучених під час проведених обшуків мобільних телефонів, у яких виявлено інформацію щодо протиправної діяльності підозрюваних ОСОБА_8 та ОСОБА_4 , зокрема виготовлення підроблених документів, необхідних для встановлення опіки (довідки про доходи, договори оренди житлових приміщень, свідоцтва про хрещення), підбору і підготовки потенційних опікунів, спілкування із співробітниками служб у справах дітей щодо незаконного встановлення опіки та піклування, а також оглядом ноутбуку, вилученого у приміщенні під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_5 », в якому виявлено переписку у месенджері «Вайбер» з підозрюваної ОСОБА_4 щодо замовлення виготовлення різних печаток, у тому числі ФОП « ОСОБА_89 » (РНОКПП НОМЕР_8 ), ТОВ «РОЗЕТКА.УА» (), ТОВ «ЕМФЕСІС ІНВЕСТ» () та різних церков, в тому числі тих, які візуально схожі з відтисками на копіях підроблених свідоцтв про хрещення, зокрема дитини ОСОБА_90 та інших дітей;

- оглядом мобільного телефона, вилученого у ОСОБА_36 , в ході якого виявлена переписка у месенджері «WhatsApp» з громадянкою США ОСОБА_91 , з якої вбачається, що ОСОБА_91 вважає дітей своїми, має фінансове зобов`язання перед особою на ім`я « ОСОБА_92 » у розмірі 1000 доларів США на місяць протягом 5 років, що заважає їй надавати ОСОБА_93 більше грошей на утримання дітей, у зв`язку з чим рекомендувала останньому повернутися з дітьми ОСОБА_94 до України та оформити виплату соціальної допомоги від держави на їх утримання, що і зробив ОСОБА_95 , оскільки після повернення до України оформив цю державну допомогу;

- допитом неповнолітньої потрепілої ОСОБА_96 , під час якого остання пояснила, що під час перебування в евакуації в Італії до них у заклад приїжджала ОСОБА_97 , до свого «підопічного» ОСОБА_50 , який був другом її брата ОСОБА_98 . ОСОБА_97 запропонувала їм разом з братом також поїхати до неї та ОСОБА_99 до США, але пояснила, що для цього їй потрібно зв?язатися з ОСОБА_100 , яка пояснить, що треба робити та як себе вести, для цього потрібно буде познайомитись з родиною ОСОБА_101 та залишатися тимчасово з ними, для того щоб служба все погодила. Після оформлення документів діти ОСОБА_102 , ОСОБА_103 та ОСОБА_104 знаходились разом з родиною ОСОБА_101 , перетнули державний кордон, але потрапити до США не змогли і повернулися до України;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_105 від 02.10.2025, яка повідомила, що, перебуваючи разом з братом в евакуації у державному закладі в Республіці Польща, лише там познайомилися з ОСОБА_106 , який повідомив, що є їх хрещеним батьком, забрав їх із закладу та одразу передав громадянам ОСОБА_107 та ОСОБА_108 , з якими вони разом мешкали у Польщі, а ОСОБА_14 зі своєю родиною мешкали поруч. Ребека та ОСОБА_109 говорили їм, що вони будуть мешкати з ними в Америці. Але в подальшому ОСОБА_110 пояснили їм, що забрати їх не вийде. Назад до України їх відвезла дружина ОСОБА_111 та від імені чоловіка відмовилась від подальшої опіки над ними;

- протоколами допиту свідків ОСОБА_112 (біологічна мати, яка позбавлена батьківських прав) від 16.12.2023, ОСОБА_113 (бабуся дитини) від 28.12.2023, які повідомили, що дитину не хрестили, ОСОБА_15 не знають, а також самої малолітньої ОСОБА_82 від 11.10.2024, яка зазначила, що вона перебувала взимку в Америці у сім`ї Джейні, їй там сподобалось, до неї гарно ставилися, дарували подарунки, однак постійно жити там вона не хотіла, а бажає проживати в сім`ї рідного дядька ОСОБА_114 , під час перебування в Румунії вихователька наполягала на тому, щоб вона спілкувалася по телефону з ОСОБА_15 , який начебто її хрестив, хоча дитина його взагалі не знає та не пам`ятає;

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні нею кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 149, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 149, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 358 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжкого, а саме ч. 3 ст. 332 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Крім того, підозрювана не має офіційних обмежень щодо перетину кордону під час воєнного стану, чим неодноразово користувалася 106 разів.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Водночас з врахуванням виконання вимог ст.290 КПК України та тривалістю перебування підозрюваної під вартою, зазначений ризик суттєво зменшився.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до матеріалів досудового розслідування підозрювана особисто знає свідків у цьому кримінальному провадженні, покази яких є надважливими.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.7. Щодо наявності підстав для продовження запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження продовження запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Також ч. 2 ст. 183 КПК України визначає виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_4 , належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 цієї статті).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує їй у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваному іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності продовження до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.8. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

Під час судового розгляду зазначений ризик не доведено.

3.9. Щодо інших ризиків

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення не доведена наявність інших зазначених у клопотанні ризиків.

3.10. Щодо неможливості завершити досудове розслідування до закінчення дії попередньої ухвали

Зазначені обставини визначені ухвалою слідчого судді Київського районного суду від 21.10.2025 року щодо продовження строків досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

Наразі сторони виконують вимоги ст. 290 КПК України.

3.11. Щодо визначення розміру застави

Слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України (ч. 3 ст. 183 КПК України).

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні особливо тяжкого злочину, визначається у межах від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У рішенні «Мангурас проти Іспанії» (п. 78, 820) ЄСПЛ зазначив, що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, прибуття обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути врахована наявність грошових засобів у обвинуваченого.

Отже, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати стримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

З врахуванням істотного зменшення процесуальних ризиків через виконання вимог ст.290 КПК України та тривалим перебуванням підозрюваної під вартою, розмір застави підлягає зменшенню до 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

3.10. Висновки слідчого судді

За таких обставин клопотання слідчого з врахуванням зменшення розміру застави та строків застосування слід задовольнити частково.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_7 погодженого з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в рамках кримінального провадження № 0001520 від 13.12.2023 року відносно ОСОБА_4 - задовольнити частково.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити строк тримання під вартою до 11 лютого 2026 року включно.

Визначити розмір застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 266 240 (двісті шістдесят шість тисяч двісті сорок) грн.

Роз`яснити підозрюваній, що вона або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу на розрахунковий рахунок №UA0005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області.

У разі внесення застави покласти на строк до 11 лютого 2026 року включно процесуальні обов`язки, а саме:

-прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

-не відлучатися з м. Львів без дозволу слідчого, прокурора та суду;

-повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну місця свого проживання, роботи та засобів зв`язку;

-утримуватися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні та іншими підозрюваними;

-здати на зберігання до ГУ ДМС у Львівській області свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон;

-носити електронний засіб контролю.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга, протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1