Справа № 931/233/25
Провадження № 1-кп/931/64/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2025 року селище Локачі

Локачинський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції),

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000019 від 12 січня 2025 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Затурці Локачинського району Волинської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_5 12 січня 2025 року близько 20 години, будучи в стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті триваючих особистих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на позбавлений життя ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи протиправність та суспільну небезпеку своїх дій, із застосуванням сили відносно останньої, проник у її житловий будинок АДРЕСА_3 , яке виразилось умисному нанесенні декількох ударів кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , після чого штовхнув останню в плече, внаслідок чого вона впала на підлогу та перебувала в лежачому горизонтальному положенні на підлозі коридору власного будинку, після чого ОСОБА_5 , стоячи над ОСОБА_7 будучи обутим у кросівки із твердою поверхнею, продовжуючи злочинний намір направлений на позбавлення життя ОСОБА_7 , наніс не менше чотирьох ударів правою ногою шляхом наступання докладаючи фізичну силу в ділянку обличчя останньої. Внаслідок чого ОСОБА_5 , заподіяв ОСОБА_7 , тілесні ушкодження у вигляді численних зламів кісток лицевого черепа з поширенням на кістки основи черепа, забою головного мозку та мозочка з крововиливами під м`яку мозкову оболонку, забійні рани, синці, гематоми обличчя, голови, які відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення, котрі в даному випадку призвели до смерті ОСОБА_7 .

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині (вбивство), тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в інкримінованому органами досудового розслідування йому злочині не визнав та показав, що дійсно того дня він вдарив ОСОБА_7 в плече, однак не мав наміру вбивати її, а лише завдати тілесних ушкоджень. З приводу обставин події зазначив, що в той день відпочивали з хлопцями, розпивали алкогольні напої, особисто він випив багато. Конфліктів ні з ким не мав. Сидячи біля бару, десь 19:30-20:00 год бачив свою маму, яка запропонувала йому йти додому, оскільки розуміла, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння. Він погодився, але мама кудись пішла. Ще посиділи з хлопцями, випили знову, далі не пам`ятає. Пригадує, що вирішив піти до ОСОБА_7 та поговорити про її відносини з його матір`ю ОСОБА_8 , з`ясувати причину їх сварок. Мама напередодні йому поскаржилась щодо ОСОБА_7 , про що саме - не пригадує. Зазначив, що його мама ОСОБА_8 із своїм співмешканцем ОСОБА_9 деякий час проживала у помешканні ОСОБА_7 , куди інколи приходив. У відносини мами та ОСОБА_7 не вникав. Щодо подій, то пам`ятає, що повернув у подвір`я протерпілої, надворі було темно, однак було трохи снігу, постукав у вікно, неспитавши хто, двері відчинила ОСОБА_7 , стояла на порозі. Він привітався, щось їй сказав, але не пам`ятає що саме, вона дала йому ляпаса по обличчю. Припускає, що сказав їй щось образливе, за це вона його і вдарила. Його це обурило і він вдарив її у ліве плече правою рукою, удар був достатньо сильним, від якого ОСОБА_7 впала на підлогу, обличчям догори. Далі не пам`ятає своїх дій. Пам`ятає, що на порозі стояла його мама, він подивився на неї, вона сказала «ходи звідси», далі він перевірив пульс на шиї у ОСОБА_7 .. Пульс був. Крові на обличчі ОСОБА_7 не бачив. Він налякався, що вона лежить і не рухається, тому вирішив піти додому. Він не мав наміру її вбивати. Коли вийшов на вулицю, то побачив кров на своєму взутті. По дорозі додому зателефонував на швидку допомогу із свого телефона, який потім впав та розбився. Потім з телефону, який належить матері, подзвонив у поліцію і повідомив, що він напевно вбив людину та очікував працівників поліції удома. Вважав, що так як ОСОБА_7 впала та вдарилась головою до підлоги, то могла від цього померти. Будучи затриманим, поліцейські йому сказали, що ОСОБА_7 він бив ногами по обличчю, хоч він цього не пам`ятає, тому на слідчому експерименті говорив і показував те, що йому тоді розказували працівники поліції. Просив перекваліфікувати його дії на заподіянння тяжких тілесних ушкоджень, що заподіяли смерть, так як не мав наміру вбивати ОСОБА_7 та суворо не карати.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, його винуватість в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині (вбивстві) підтверджується зібраними в ході досудового розслідування та дослідженими під час судового розгляду доказами в кримінальному провадженні.

Так, допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 , яка є дочкою ОСОБА_7 , суду показала, що матір обвинуваченого ОСОБА_8 разом з її братом ОСОБА_9 проживали у матері - ОСОБА_7 . Між ОСОБА_8 та братом неодноразово виникали конфлікти та бійки, що було причиною виклику працівників поліції. Часто перебували в стані алкогольного сп`яніння. Наскільки їй відомо, ОСОБА_7 у відносини сина і співмешканки особливо не втручалась, але як мати - захищала сина, що спричиняло конфлікти. Мати розповідала, що перед тим, як забрали брата до війська, зверталася до голови ОТГ із скаргою на ОСОБА_8 .. У листопаді 2024 року брата мобілізували до лав ЗСУ, тому ОСОБА_8 пішла жити до своєї матері. За час проживання її у будинку ОСОБА_7 , обвинувачений ОСОБА_5 зрідка приходив, але конфліктів з ОСОБА_7 не мав, принаймні мама не скаржилась на нього. Не чула, щоб ОСОБА_10 погрожував її матері вбивством чи іншою розправою. Щодо відносин ОСОБА_8 та сина ОСОБА_10 (обвинученого) їй нічого не відомо, але припускає, що вона налаштувала його проти ОСОБА_7 , так як мала з нею не дуже приязні відносини. Чого ОСОБА_10 в той день пішов до ОСОБА_7 їй не відомо, як і не розуміє за що він її вбив. Повідомила, що в неї особисто з ОСОБА_8 спочатку були добрі відносини, але потім на фоні сварок та конфліктів, які виникали між братом, ОСОБА_8 та матір`ю, такі стали напруженими. ОСОБА_8 і зараз їй в телефонному режимі погрожує, захищаючи сина. Просила застосувати до обвинуваченого сувору міру покарання.

Окрім того, згідно з рапортом від 12.01.2025, в 21 год. 10 хв. надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що ІНФОРМАЦІЯ_6 в 20 год. 09 хв. за адресою: АДРЕСА_4 , заявник повідомляє, що приблизно годину тому вбив жінку старшого віку за адресою АДРЕСА_3 . Бив її кулаками, а потім добивав ногами, так як зі слів заявника дана жінка побила його маму. Тіло знаходиться в коридорі будинку. Заявник пішов з місця події, так як злякався. Заявник - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , тел. НОМЕР_1 (а.с. т.1).

Згідно протоколу огляду речей від 05 лютого 2025 року на компакт-диску DVD-R з аудіозаписом, що був наданий управлінням організаційно-аналітичного забезпечення та оперативного реагування ГУНП у Волинській області за фактом звернення ОСОБА_5 , на лінію «102» з повідомленням про вбивство, зафіксовано фрагменти розмови: оператор - «відділ оператор, слухаю Вас!»; ОСОБА_5 - «доброго дня»; оператор - «добрий вечір! Куди поліція потрібна?»; ОСОБА_5 - «я вбив людину. Можна на АДРЕСА_7»; оператор: «яке місто?»; ОСОБА_5 : «с. Затурці»; оператор: « АДРЕСА_5 »; ОСОБА_5 - «да. Людину вбив сам», «старшу людину»; оператор - «як саме вбили?»; ОСОБА_5 - «ногами»; оператор -«ногами?»; ОСОБА_5 - «так. Два рази кулаком, а потім ногами добивав»; оператор -«а чому туди приходили?»; ОСОБА_5 - «вони маму мою били»; оператор -«вони били вашу маму і ви забили людину, я правильно зрозуміла?» ОСОБА_5 - « Да. Я чесно не хотів» (т.1 а.с. 173-178).

Матеріали аудіозапису «listeningAPI», записані на оптичний носій інформації DVD-R диск, постановою слідчого визнано речовим доказом із збереженням його при матеріалах кримінального провадження (т.1 а.с. 179-180).

Згідно протоколу огляду речей від 26 березня 2025 року, за участю підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 було проведено огляд компакт-диску з аудіозаписом інформації з системи запису та прийняття заяв та заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події, які надходять до ГУНП у Волинській області за телефонним номером екстреної служби «102», яка надійшла на спецлінію «102» о 21:10 год. 12.01/2025 з № НОМЕР_2 від гр. ОСОБА_5 та присутній під час огляду ОСОБА_5 заявив, що особа чоловічої статі, котра телефонувала на лінію «102» та спілкується з оператором спецлінії - це він, впізнає свій голос. Протокол підписаний підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_6 (т.2 а.с. 1-2).

Згідно протоколу огляду речей від 26 березня 2025 року слідчим оглянуто мобільний телефон марки Redmi А2, з номером НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , при відкритті програми виклики зафіксовано «Екстрений номер» 12 січня о 21:08 (т.1 а.с.183-185).

13.01.2025 ОСОБА_4 надала дозвіл працівникам поліції провести огляд місця події, яке розташоване за адресою АДРЕСА_3 (т.1 а.с.69).

Протоколом огляду місця події від 13.01.2025 року з фототаблицями та безпосередньо дослідженим судом відеозаписом, зафіксовано огляд на території домоволодіння АДРЕСА_3 . Під час огляду даної території на узбіччі на снігу виявлено сліди РБК, котрі ведуть до вхідних дверей житлового будинку. Перед вхідними дверима помітно сліди низу взуття із слідами РБК зліва направо, які ведуть до відчинених вхідних дерев`яних дверей, біля порогу наявний правий черевик синього кольору. На внутрішній частині вхідних дверей помітно сліди РБК. У кімнаті №1 на підлозі виявлено тіло жіночої статі без ознак життя в положенні на спині, ноги витягнуті вздовж осі тулуба, викревлені в колінних суглобах, руки відведені від тулуба під кутом 45 градусів, викривлені в ліктьових суглобах, пальці кистей зігнуті, голова закинута дозаду. При огляді обличчя, з ротової порожнини наявні масивні виділення РБК. Від голови по підлозі та по дровах наявні бризки РБК. У кімнаті №2 у лівому дальньому куті наявне взуття, справа від нього односпальне ліжко, біля вікна на підлозі виявлено сліди РБК, від порога наступний слід РБК. У кімнаті №3 слідів РБК не виявлено. В ході огляду було вилучено: гіпсовий зліпок фрагменту сліду низу взяття, який був виявлений біля входу в будинок; змиви РБК біля голови трупа; фрагмент коврового покриття зі слідами РБК кімнати №2; змиви РБК із сліду низу взуття на подвір`ї; змиви РБК із підлоги кімнати №1; сережку жовтого металу; змиви РБК із внутрішньої сторони вхідних дверей; фрагмент коврого покриття із відбитком сліду взуття із кімнати №1; змиви із зовнішньої та внутрішньої ручки вхідних дверей; сліди рук (т.1 а.с. 70-93).

Виявлені та вилучені під час огляду місця події від 13.01.2025 речі визнано речовими доказами та ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 січня 2025 року на них накладено арешт (т.1 а.с. 94-95, 99-100)

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 січня 2025 року надано дозвіл на проведення огляду на території домоволодіння будинку АДРЕСА_3 , за місцем проживання померлої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який було здійснено 13 січня 2025 року в період з 00:06 до 02:15 (т.1 а.с. 105-106).

13.01.2025 ОСОБА_8 надала дозвіл працівникам поліції провести огляд житла, яке розташоване за адресою АДРЕСА_6 .

Протоколом огляду місця події від 13.01.2025 року з фототаблицями зафіксовано огляд на території домоволодіння АДРЕСА_4 , під час якого виявлено ганчірку біло-синього кольору з візерунками, біля столу під табуреткою було виявлено черевики чорного кольору, а також на тумбочці мобільний телефон Redmi A2 НОМЕР_3 , ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 (т.1 а.с. 108-116).

Виявлені та вилучені під час огляду місця події від 13.01.2025 речі визнано речовими доказами та ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 24 січня 2025 року на них накладено арешт (т.1 а.с. 117-118, 123-124).

Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 січня 2025 року надано дозвіл на проведення огляду на території домоволодіння будинку АДРЕСА_4 , за місцем проживання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який було здійснено 13 січня 2025 року в період з 02:50 до 03:20 (т.1 а.с. 127-128).

Згідно протоколу від 13 січня 2025 року ОСОБА_5 затриманий слідчим 12.01.2025 о 22 год.00 хв. в АДРЕСА_6 в порядку ст.208 КПК України, здійснено обшук затриманої особи, в ході котрого виявлено та вилучено чоловічі сірі джинси із маркуванням «DENIM», чоловічу куртку чорно-червоного кольору фірми «Adidas», пару носків білого кольору; чоловічі кросівки білого кольору 43-го розміру фірми «NEW STILLI» (т.1 а.с. 186-189).

Виявлені та вилучені під час обшуку речі визнано речовими доказами та ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 січня 2025 року на них накладено арешт (т.1 а.с. 191, 195-196).

Згідно з протоколом освідування особи на предмет виявлення видимих тілесних ушкоджень від 13.01.2025, при зовнішньому огляді на тілі доставленого затриманого ОСОБА_5 видимих тілеснх ушкоджень не виявлено (т.1 а.с.190).

З протоколу огляду предмету від 18 січня 2025 року при проведенні огляду оптичного диска із записом з відео-реєстратора за 12.01.2025, встановлено, що 2025/01/12 21:40:56 на відео зафіксовано територію домоволодіння АДРЕСА_4 , працівники поліції заходять у приміщення будинку, підходять до особи чоловічої статті та проводять затримання останнього, в подальшому супроводжують затриманого у службовий автомобіль, де він перебуває. Також затриманий розповідав про обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Надалі працівники поліції прибули на місце події, що по АДРЕСА_3 , де медичні працівники в присутності працівників поліції поверхнево оглянули тіло та констатували смерть (т.2 а.с. 8-10).

Постановою слідчого СВ Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 18 січня 2025 року визнано речовим доказом відеозапис 140560012А, котрий записаний на оптичний диск та приєднано до матеріалів кримінального провадження (т.2 а.с. 11-12).

Допитаний в судовому засіданні поліцейський з реагування патрульної поліції СПД №1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській бласті сержант поліції ОСОБА_12 суду показав, що у вечірню пору доби на службовий планшет надійшло повідомлення про вбивство в с. Затурці. Заявник стверджував, що здійснив вбивство жінки, при цьому зазначивши адреси. По прибуттю на місце події на снігу були сліди з РБК, зайшли до будинку, де виявили на підлозі жінку похилого віку без свідомості з понівеченим обличчям. Далі ними було здійснено виїзд за адресою місця проживання заявника, де його затримали. Жодних спроб для переховування чи супротиву не вчиняв, спокійно дав руки для кайданок. Після затримання ОСОБА_5 посадили в службовий автомобіль та повезли його на місце події. В автомобілі затриманий повідомив, що вживав алкогольні напої, тому не міг чітко висловити причину візиту до ОСОБА_7 . Раз казав, що йшов до ОСОБА_7 з метою поговорити, а раз казав з метою вбити, оскільки дана жінка словесно ображала, принижувала його та його матір. Також повідомив, що наніс їй два удари в обличчя, від яких жінка впала, а потім наносив удари ногою в область обличчя. Казав, що бажає служити в ЗСУ. Після прибуття на місце події з ОСОБА_5 , медики вже були присутні там, хто їх викликав йому не відомо, однак зазвичай після надходження повідомлень про вбивство, оператор лінії 102 автоматично повідомляє швидку медичну допомогу про виклик. Ствердив, що затриманий перебував у стані алкогольного, або ж наркотичного сп`яніння.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст.23 КПК України) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення за правилами, визначеними ст.94 цього Кодексу.

Із дослідженого безпосередньо судом відеозапису затримання ОСОБА_5 встановлено, що під час вчинення даної процесуальної дії, його мати - ОСОБА_8 викрикає, що вона ( ОСОБА_7 ) 8 років її мучила, голосить. Останнього супроводжують у службовому автомобілі до місця події, де він розповідає про обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Зокрема зазначає, що спочатку вдарив кулаком в плече, а потім добивав ногами, бо вона чинила опір. Бив однією ногою, кросівка помив, а шкарпетки не поміняв. Про ОСОБА_7 багато не знає, але знає, що його мама жила з її сином ОСОБА_13 , якого забрали в ЗСУ. На запитання чи ти йшов туди спеціально забити? - відповів так, навмисне, бо в нього була дуже давно образа за те, що вона і її родичі ображали матір, а за маму він і вбити готовий. Матір прийшла на місце події тоді, коли він вже виходив з будинку, тому не бачила тіло ОСОБА_7 . В той день вживав алкогольні напої.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту від 13.01.2025 року з доданим відеозаписом, який досліджений судом, вбачається, що підозрюваний ОСОБА_5 з участю захисника ОСОБА_14 , на місці події дав показання щодо обставин 12.01.2025, а також відтворив ці події. Зокрема, у ході слідчого експерименту зазначив, що 12.01.2025 йшов по вулиці Лесі Українки в с. Затурці в житловий будинок. Підійшовши до житлового будинку підозрюваний постукав у вікно, після чого підійшов до вхідних дверей та постукав у них. Далі ОСОБА_7 відчинила двері та стала у порозі, надалі підозрюваний ОСОБА_5 наніс два удари у плече, через виниклий перед цим конфлікт із ОСОБА_15 , потім внаслідок отриманих ударів ОСОБА_15 впала на підлогу. Надалі взяв подушку, як умовне обличчя із тулубом ОСОБА_18, в свою чергу підозрюваний вказав на розташування місця тіла та на своє розташування відносно тіла. Після чого наніс 3-4 удари правою ногою, а саме в обличчя в ділянку між носом і губою. Після нанесення ударів підозрюваний перевірив пульс ОСОБА_18, на той момент він був. Під час нанесення ударів остання будь-яких звуків, крику, нічого не подавала. В подальшому після того, як підозрюваний поміряв пульс, покинув приміщення будинку, де за межами при вуличному освітленні помітив кров на взутті, яке повитирав в сніг (т.1 а.с. 197-199).

Таким чином, суд критично оцінює показання обвинуваченого щодо того, що він не пам`ятає як бив ОСОБА_7 ногами по обличчю та що на слідчому експерименті показував те, що йому розповідали працівники поліції, та вважає їх неспроможними, даними з метою зменшення обсягу відповідальності за вчинене, розцінює їх як спосіб захисту, оскільки вони суперечать і спростовуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, які узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження, не суперечать іншим доказам, наявним у матеріалах провадження й дослідженим в судовому засіданні.

Згідно протоколу огляду трупа від 13.01.2025 слідчим за участю судово-медичного експерта ОСОБА_16 , проведено огляд трупа ОСОБА_7 , під час якого зафіксовано наявні на трупі тілесні ушкодження та після проведення розтину встановлено, що смерть ОСОБА_7 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми, що супроводжувалась відкритим зламом кісток лицевого черепа з поширенням на основу черепа, із забоєм головного мозку з крововиливами у під мозкові оболонки. Також вилучено одяг з трупа: кофту чорного кольору, кофту сірого кольору, футболку сірого кольору, штани в`язані чорного кольору; одну сережку жовтого кольору з камінчиком, яка поміщена в сейф - пакет № ICR - 0238856; зроблено змиви з лівої та правої рук ОСОБА_7 ; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим вмістом лівої та правої рук ОСОБА_7 ; відібрано зразки крові ОСОБА_7 , та дактилоскопійовано обидві руки (ліву та праву) ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 136-147)

Виявлені та вилучені під час огляду трупа від 13.01.2025 речі визнано речовими доказами та ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 січня 2025 року на них накладено арешт (т.1 а.с. 148-149, а.с. 153-154).

Висновком судово-медичної експертизи трупа № 3 від 04.03.2025 року, яка розпочата 13.01.2025, встановлено, що на тілі ОСОБА_7 виявлено тілесні ушкодження: чисельні злами кісток лицевого черепа (по типу Le Fort 2) з поширенням на кістки основи черепа, забої головного мозку та мозочка з крововиливами під м`яку мозкову оболонку, забійні рани, синці, гематоми обличчя, голови. Дані тілесні ушкодження виникли внаслідок не менше як чотирьох контактів з тупими твердими предметами, з обмеженою контактною поверхнею, виникли вони одночасно або у швидкій послідовності одне за одним, незадовго до смерті. Згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» від 17 січня 1995 року, наказ № 6 п.2.1.3 дані тілесні ушкодження належать до тяжких, як небезпечних для життя в момент спричинення. Смерть настала внаслідок забою головного мозку з крововиливами від оболонки. Травмуюча сила діяла під кутом, близьким до перпендикулярного до відповідних ділянок тіла, з місцями прикладання в місці виявлення тілесних ушкоджень на тілі підекспертної. Будь-яких ознак пересування тіла потерпілої, після отримання тілесних ушкоджень, не виявлено. Малоімовірно, щоб виявлені тілесні ушкодження могли утворитися внаслідок падіння з висоти власного зросту на будь-яку поверхню. Дані тілесні ушкодження могли утворитися в тому числі внаслідок ударів руками чи ногами сторонньої особи, при горизонтальному положенні тіла підекспертної. На момент смерті ОСОБА_7 була тверезою (т.1 а.с. 133-135).

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 , яким проводилась вказана експертиза, підтвердив свій висновок. Зазначив, що під час огляду трупа було встановлено, що смерть настала внаслідок забою головного мозку з крововиливами від оболонки. Голова це життєвоважливий орган і внаслідок нанесених ударів існувала загроза життю, а не тільки здоров`ю. Визначальним також було те, що у горизонтальному положенні тіла голова мала опору під собою - підлогу, а тому вектор сили і та сила, з якою наносились удари, не компенсувалась відкидальними рухами голови, як це буває при вертикальному розташуванні тіла. Тобто вся сила по суті прикладалась і вона створювала свою руйнівну дію безпосередньо у тих ділянках, куди наносились тілесні ушкодження. Зазначив, що ОСОБА_7 після нанесених ударів ще жила приблизно 30 хв і якщо б протягом цього часу була надана кваліфікована медична допомога з врахуванням індивідуальних особливостей особи, то не виключено, що потерпілу можна було б врятувати. Стверджувати чітко що могла чи не могла вижити є неможливо, оскільки на це впливає багато факторів.

Доводи сторони захисту про відсутність у висновку відповідно до п. 4.8 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень даних, що удари були смертельні, не заслуговують на увагу, враховуючи наступне.

Відповідно до п. 4.8. Правил у випадках смерті за наявності тілесних ушкоджень судово-медичний експерт поряд з вирішенням інших питань зобов`язаний встановити наявність чи відсутність причинного зв`язку між ушкодженням і смертю. Якщо в постанові про призначення експертизи міститься питання про ступінь тяжкості ушкоджень, що були виявлені на трупі, судово-медичний експерт зобов`язаний зазначити, чи мають ці ушкодження ознаки тяжкого, середньої тяжкості чи легкого, використовуючи критерії, що викладені у цих Правилах. Встановлюючи причинний зв`язок між ушкодженням і смертю, судово-медичний експерт не повинен характеризувати тілесні ушкодження як безумовно чи умовно смертельні. У випадках, коли між ушкодженням і смертю є причинний зв`язок, ці ушкодження можуть бути ним оцінені як смертельні.

Таким чином, вказані Правила не покладають на експерта обов`язок визначати завдані ушкодження як смертельні, коли наявний причинний зв`язок між ушкодженням і смертю..

Висновком судово-медичної експертизи №1 від 14 січня 2025 року встановлено, що на тілі підекспертного ОСОБА_5 виявлено тілесне ушкодження: забійна рана IV пальця правої кисті. Дане тілесне ушкодження могло утворитись внаслідок не менше як одного контакту з тупим твердим предметом з обмеженою контактною поверхнею, не виключено в час та при обставинах, вказаних в описовій частині постанови та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я та не було небезпечним для життя в момент заподіяння. Судово-медичних даних, щодо можливості отримання даного тілесного ушкодження внаслідок падіння з висоти власного зросту, з морфологічних особливостей останнього, не виявлено (т.1 а.с. 205-207).

12.01.2025, 13.01.2015 та 24.01.2025 у ОСОБА_5 відібрано змиви з поверхонь обох рук, зрізи нігтів з піднігтьовим вмістом з обох рук, зразки букального епітелію та зразки крові.

Висновком судово-медичної цитологічної експертизи №56 від 14 березня 2025 року встановлено, що кров підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відноситься до групи В з ізогемаглютиніном анти-А ізосерологічної системи АВО. При судово-медичному дослідженні зрізів нігтів з рук (об.1) підозрюваного ОСОБА_5 клітини з ядрами та кров людини не знайдено (т.1 а.с. 239-243).

Висновком судово-медичної імунологічної експертизи №57 від 11 березня 2025 року встановлено, що на наданих на дослідження: змиві РБК зроблені з сліду низу взуття на подвір`ї (об.№1); змиві РБК біля голови трупа (об.№2); змивах РБК зроблені із внутрішньої сторони вхідних дверей (об.№3,4); змиві РБК із підлоги в кімнаті №1 (об.№5); змиві РБК з дров в кімнаті №1 (об.№6), фрагменті коврового покриття з відбитком сліду взуття з РБК, кімната 1 (об.№7); фрагменті коврового покриття зі слідами РБК, кімната, 2 (об.№8) які вилучені під час проведення огляду місця події за адресою: Волинська область Володимирський район с. Затурці вул. Лесі України, 22, виявлені сліди крові. Кров виявлена в об.№1-8 належить людині. В слідах крові об.№1-8 виявлені групові антигени «А» системи «АВО». Кров виявлена в об.№1-8 може походити від померлої ОСОБА_7 і не може походити від підозрюваного ОСОБА_5 . На наданій на дослідження ганчірці сірого кольору з малюнком у вигляді квітів і листків синього, зеленого і коричневого кольорів і квадратів синього кольору, яка вилучена під час проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , слідів крові не виявлено. На наданих на дослідження: штанах джинсової тканини чорного кольору (об.№9); парі шкарпеток сірого кольору (об.№10,11,12); кросівці білого кольору (об.№13), які вилучені під час затримання підозрюваного ОСОБА_5 , виявлені сліди крові. На куртці з верхом із тканини темно-синього кольору з вставками із тканини червоного кольору слідів крові не виявлено. Кров виявлена в об.№9-13 належить людині. В слідах крові об.№9-13 виявлені групові антигени «А» системи «АВО». Кров виявлена в об.№9-13 може походити від померлої ОСОБА_7 і не може походити від підозрюваного ОСОБА_5 . На наданих на дослідження: кофті чорного кольору (об.№ 14-22); кофті сірого кольору (об.№23-29); футболці сірого кольору (об.№30-37), виявлені сліди крові. На штанах в`язаних чорного кольору, слідів крові не виявлено. Кров виявлена в об.№14-37 належить людині. В слідах крові об.№14-37 виявлені групові антигени «А» і ізогемаглютиніни анти-«В» системи «АВО». Кров виявлена в об.№14-37 може походити від померлої ОСОБА_7 і не може походити від підозрюваного ОСОБА_5 . Кров гр. ОСОБА_7 відноситься до групи «А» з ізогемаглютиніном анти-«В» системи «АВО». (Акт № 18/к від 30.01.2025 відділення судово-медичної імунології та цитології ДСУ «Волинське ОБ СМЕ».) Кров гр. ОСОБА_5 відноситься до групи «В» з ізогемаглютиніном анти -«А» системи «АВО» (т.1 а.с. 226-234).

Як встановлено висновком судово-психіатричної амбулаторної експертизи №66 від 23.01.2025 у ОСОБА_5 ознак будь-якого психічного захворювання, а рівно-тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності в період, що відноситься до інкримінованого йому правопорушення, не виявлялося. Він міг усвідомлювати свої дії/бездіяльність/ і керувати ними. В період, що відноситься до часу вчинення інкримінованого йому правопорушення, ОСОБА_5 перебував у стані гострої алкогольної інтоксикації (простого алкогольного сп`яніння). У ОСОБА_5 ознак будь-якого психічного захворювання в даний час не виявляється, він може усвідомлювати свої дії/бездіяльність/ і керувати ними. Застосування примусових засобів медичного характеру в даний час не потребує (т. 1 а.с. 246-247)

Твердження сторони захисту про те, що обвинувачений не мав наміру вбивати, а тільки заподіяв тяжке тілесне ушкодження, яке вподальшому спричинило смерть потерпілої та про необхідність перекваліфікації дій останнього на ч.2 ст.121 КК України, суперечать дослідженим доказам у кримінальному провадженні, не відповідають обставинам, встановленим під час судового розгляду.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ч. 1 ст. 115 КК України (умисне вбивство) характеризується дією чи бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини з прямим умислом, коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає її настання, або з непрямим умислом - коли винний хоча і не бажає настання смерті іншої людини, але свідомо припускає її настання.

В свою чергу, ч.2 ст.121 КК України, передбачає відповідальність за умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого (ч. 2 ст. 121 КК), суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю. Якщо винний діяв з умислом на вбивство, тривалість часу, що минув з моменту заподіяння ушкоджень до настання смерті потерпілого, для кваліфікації злочину як умисного вбивства значення не має.

Слід мати на увазі, що спосіб відображає насамперед причинний зв`язок між діяннями і наслідками. Певна залежність між способом і метою вчинення тих чи інших діянь виявляється в тому, що спосіб і засоби вчинення злочинів обираються особою відповідно до поставленої цілі. Ціль є передумовою усвідомлення особою результатів і наслідків своїх діянь, що проявляє свою конкретизацію в способі вчинення діянь.

Умисел має дві характерні ознаки - інтелектуальну і вольову. Інтелектуальна - це усвідомлення особою суспільно небезпечного характеру своєї дії чи бездіяльності та передбачення її суспільно небезпечних наслідків. Вольова це наявність у суб`єкта бажання настання суспільно небезпечних наслідків від вчиненого ним діяння чи свідоме їх допущення.

Дослідивши зібрані у справі докази, суд встановив, що маючи образу за матір, в якої були неприязні відносини з ОСОБА_7 , а також на підгрунті конфлікту, який виник у нього з ОСОБА_7 під час візиту, обвинувачений ОСОБА_5 наніс їй удари в плече, від яких вона впала. Однак, незважаючи на це, він не припинив свою протиправну поведінку, а усвідомлюючи похилий вік потерпілої, наніс лежачій ОСОБА_7 не менше як чотири удари ногою в життєво-важливий орган - голову, при цьому удари наносилися одночасно чи у швидкій послідовності з такою силою, що спричинили останній чисельні злами кісток лицевого черепа з поширенням на кістки основи черепа, забої головного мозку та мозочка з крововиливами під м`яку мозкову оболонку, що і стало причиною смерті ОСОБА_7 . Окрім того, ОСОБА_5 після спричинення ударів, не намагався вжити заходів задля збереження життя ОСОБА_7 , адже не надав їй жодної допомоги та залишив її помирати, покинувши місце події. Його доводи про те, що він викликав швидку допомогу - не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. Водночас під час телефонного дзвінка в поліцію через годину після події зазначав, що вбив жінку, бив руками, а потім добивав потерпілу ногами, що свідчить про усвідомленість вчиненого.

Оцінюючи вищенаведені докази, суд дійшов висновку, що обвинувачений завдаючи ціленаправлено неодноразових сильних ударів ногою в голову потерпілої, тобто у ділянки життєво важливих органів людини, які є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознаками небезпеки для життя, діяв з умислом на позбавлення життя ОСОБА_7 , оскільки усвідомлював суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх негативні наслідки, що фактично настали, у виді смерті останньої та свідомо бажав їх настання, тобто його дії свідчать про вчинення умисного вбивства ОСОБА_7 , що є підставою для кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КПК України.

Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до особливо тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має постійне місце проживання, згідно характеристики за місцем проживання негативних проявів за ним не спостерігалось, скарг з боку сусідів та односельчан не надходило, не одружений, відомості про працевлаштування відсутні, є осудним, до лікаря-нарколога та лікаря-психіатра за допомогою не звертався, виявив бажання служити в лавах ЗСУ.

Відповідно до ст. 66 КК України обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому судовим розглядом не встановлено.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

На підставі викладеного, враховуючи відсутність пом`якшуючих та наявність обтяжуючих обставин, а також беручи до уваги обставини вчинення злочину, який спрямований на позбавлення життя людини, що є найвищою соціальною цінністю, та тягне за собою незворотні наслідки, і фактично неможливість усунення спричиненої шкоди,дані про особу обвинуваченого, думку потерпілої ОСОБА_4 , яка наполягала на суворому покаранні, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, з огляду на положення ч.2 ст.50 КК України, дійшов висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, і йому належить призначити покарання у виді позбавлення волі у межах санкції закону, за яким визнав ОСОБА_5 винуватим.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення й попередження вчинення як обвинуваченим, так і іншими особами, нових кримінальних правопорушень.

Підстав для застосування ст. 69, 75 КК України, з огляду на вищезазначені фактичні обставини вчинення злочину, суд не вбачає.

Строк відбування покарання обвинуваченому необхідно рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Відповідно до протоколу затримання від 13.01.2025 вбачається, що ОСОБА_5 було затримано працівниками поліції о 22:00 12.01.2025 (а.с.186 т.1). Ухвалою слідчого судді Володимир-Волинського міського суду від 14.01.2025 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави, який було неодноразово продовжено в ході судового розгляду кримінального провадження.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_17 необхідно залишити попередній - тримання під вартою.

Окрім того, суд зараховує в строк відбування покарання обвинуваченого термін з дня його затримання та його перебування під вартою у відповідності до вимог ч. 5 ст.72 КК України із розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України, а скасування арешту майна відповідно до ст.174 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 366-368, 371, 374, 376 КПК України, суд

у х в а л и в :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 9 (дев`ять) років.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з дня набрання вироком законної сили.

Запобіжний захід застосований відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - тримання під вартою.

Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 12.01.2025 по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Арешти, які накладені ухвалами слідчого судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16.01.2025, 17.01.2025, 17.01.2025, 24.01.2025 на речі та предмети, скасувати.

Речові докази у справі, а саме:

- гіпсовий зліпок фрагменту сліду низу взуття; змиви РБК із сліду низу взуття; змиви, які зроблені із зовнішньої та внутрішньої ручки вхідних дверей; змиви РБК, які зроблені біля голови трупа; змиви РБК, які зроблені із внутрішньої сторони вхідних дверей; сліди рук із внутрішнього боку вхідних дверей; змиви РБК, які зроблені із підлоги кімнати №1; фрагмент коврого покриття із відбитком сліду низу взуття із слідами РБК, вилучений із кімнати №1; змиви РБК із поліна (дров) в кімнаті №1; фрагмент коврового покриття зі слідами РБК, вилучений із кімнати №2, змиви з лівої та правої рук ОСОБА_7 ; зрізи нігтьових пластин з піднігтьовим змістом лівої та правої рук ОСОБА_7 ; зразки крові ОСОБА_7 , кофту чорного кольору, кофту сірого кольору, футболку сірого кольору, штани в`язані чорного кольору, зразки крові ОСОБА_5 , зрізи нігтів з рук та змиви з обох рук ОСОБА_5 , які передано на зберігання до камери схову Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - знищити;

- ганчірку біло-синього кольору; пару черевиків чорного кольору, мобільний телефон марки Redmi А2 м.н. НОМЕР_1 , ІМЕІ НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , вилучені за адресою АДРЕСА_6 та які передано на зберігання до камери схову Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - повернути законному володільцю;

- сережку жовтого металу, що вилучена із кімнати №1, поруч трупа, одну сережку жовтого кольору з камінчиком, яка поміщена в сейф - пакет № ICR - 0238856, які передано на зберігання до камери схову Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - повернути ОСОБА_4 ;

- чоловічі сірі джинси із маркування «DENIM»; чоловічу куртку чорно-червоного кольору фірми «Adidas»; пару носків білого кольору; чоловічі кросівки білого кольору 43-го розміру фірми «NEW STILLI» - повернути ОСОБА_5

- дактилокарту ОСОБА_7 , аудіозапис «listening API» на оптичному диску, відеозапис 140560012А на оптичному диску, які зберігаються у матеріалах кримінального провадження - залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками судового провадження до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Локачинський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим - у той же строк з моменту вручення копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Локачинського районного суду ОСОБА_1