У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 січня 2026 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

та її законного представника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду у м. Ужгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 1-кп/308/1241/25 (справа № 308/16072/25), внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000996 від 13.05.2025 року, про обвинувачення, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Радгосп Наірі, Вірменія, громадянина України, українця, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31 жовтня 2025 року на адресу суду із Ужгородської окружної прокуратури надійшло кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000996 від 13.05.2025 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2025 року справу було розподілено на суддю ОСОБА_1 .

За ухвалою від 03.11.2025 року судом було призначено обвинувальний акт до розгляду у підготовчому судовому засіданні.

У підготовчому судовому засіданні 22.01.2026 року обвинувачений ОСОБА_6 подав до суду клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із примиренням з потерпілою ОСОБА_5 та просить суд звільнити його від кримінальної відповідальності.

Законний представник потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 також подала до суду письмову заяву від 22.01.2026 року за якою просить закрити провадження у справі та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням. Будь яких претензій матеріального та морального характеру до нього не має.

Прокурор не заперечував проти закриття провадження у справі.

Заслухавши учасників кримінального провадження, дослідивши подані суду клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Під час досудового розслідування встановлено, що 12 травня 2025 року, близько 18 години 44 хвилин, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи технічно-справним транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Skoda» моделі «Octavia» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , в місті Ужгород по вулиці Івана Чендея, зі сторони площі Шандора Петефі, перед перехрестям з круговим рухом з проспектом Свободи, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, грубо порушуючи вимоги п. 18.4 «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, які вступили в дію з 01 січня 2002 року, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу у крайній лівій смузі руху, зі швидкістю 25 км. на год., будучи самовпевненим, розраховуючи на свій водійський досвід та навички керування транспортним засобом, нехтуючи особистою безпекою та безпекою інших учасників дорожнього pyxy, маючи можливість завчасно оцінити дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність до дорожньої обстановки, що склалася та її зміни, не забезпечив безпеку дорожнього руху, не зменшив швидкість та не зупинився перед нерегульованим пішохідним переходом, коли водій іншого транспортного засобу, що рухався в сусідній смузі руху зменшував швидкість та зупинився, не надав перевагу в русі пішоходу, в результаті чого допустив зіткнення передньою правою боковою частиною керованого автомобіля з електросамокатом марки «Vevi» під керуванням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину в Межах нерегульованого пішохідного переходу, справа на ліво відносно руху автомобіля. В результаті зіткнення, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Згідно проведеного судово-медичного дослідження, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої третини лівої ключиці зі зміщенням. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок дії тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, можливе їх виникнення при падінні з електросамокату та по давності виникнення вкладаються в час скоєння ДТП.

Дані тілесні ушкодження |потягли за собою розлад здоров`я тривалістю більше 21-го дня і за цією ознакою згідно п. 2.2.2. «Правила судово-медичного і визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995р., кваліфікуються як тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Із технічної точки зору, водій автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 - ОСОБА_6 мав технічну можливість уникнути зіткнення з електросамокатом шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування та зупинки керованого ним транспортного засобу до місця зіткнення, з моменту, коли транспортний засіб, що рухався по сусідній смузі руху почав зменшувати швидкість перед нерегульованим пішохідним переходом. Саме недотримання п. 18.4 ПДР України знаходиться у причинному зв`язку із настанням даної дорожньо - транспортної пригоди.

Такими діями ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Як зазначено у п. 1 ч. 2, ч.ч. 8, 11 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує. В цьому разі кримінальне провадження продовжується в загальному порядку, передбаченому цим Кодексом. Ухвала суду про закриття кримінального провадження може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Як зазначено у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» умовою звільнення особи (обвинуваченого, підсудного) від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим (ст. 46 КК) є вчинення нею вперше злочину невеликої тяжкості.

Судам слід мати на увазі, що потерпілим може бути лише фізична особа, якій злочином заподіяно моральну, фізичну або майнову шкоду і яку визнано потерпілим відповідно до ч. 2 ст. 49 КПК.

Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів.

Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

За наявності передбачених у ст. 46 КК підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності є обов`язковим.

Санкцією ч. 1 ст. 286 КК України передбачена відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження, - у вигляді штрафу від трьох тисяч до п`яти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або арештом на строк до шести місяців, або обмеженням волі на строк до трьох років, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України це діяння є нетяжким кримінальним правопорушенням.

Судом встановлено що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

У кримінальному провадженні цивільний позов потерпілим не заявлено.

В судовому засіданні 22.01.2026 року законний представник потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 також подала до суду письмову заяву від 22.01.2026 року за якою просить закрити провадження у справі та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку із примиренням. Будь яких претензій матеріального та морального характеру до нього не має.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про можливість закрити провадження у цій справі у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності у відповідності до ст. 46 КК України, оскільки вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення є нетяжким злочином, вчинений ним вперше, при цьому обвинувачений був тверезий, що підтверджується висновком від 12.05.2025 року, законний представник потерпілої ОСОБА_4 ОСОБА_5 будь яких претензій матеріального та морального характеру до нього не має, після роз`яснення права заперечувати проти закриття провадження у цій справі обвинувачений наполягав на його закритті. В свою чергу законний представник потерпілої повідомила суду що примирення відбулося, будь яких претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого вона не має і просила закрити кримінальне провадження, тобто фактично відбувся акт прощення в результаті вільного волевиявлення.

Судові витрати на залучення експертів у загальній сумі 10 251,10 грн. слід стягнути із обвинуваченого на користь держави.

При цьому суд враховує, що незважаючи на той факт, що обвинувачений ОСОБА_6 подав суду копію посвідчення серії НОМЕР_2 про те, що він є постраждалим учасником Революції Гідності і має право на пільги, встановлені законодавством для ветеранів війни учасників бойових дій, діючий КПК не містить таких підстав задля звільнення від сплати судових витрат на залучення експертів.

Крім того, як зазначив Верховний Суд у постанові від 01 лютого 2024 року у справі № 930/497/23 (провадження № 51-4798км23) згідно з ч. 1 ст. 126 КПК України суд вирішує питання щодо процесуальних витрат у вироку суду або ухвалою.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Процесуальні витрати виникають та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, є матеріальними витратами органів досудового розслідування, прокуратури, суду та інших учасників кримінального провадження.

Як було вище зазначено, кримінальне провадження стосовно ОСОБА_7 закрито на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою, що є нереабілітуючою підставою.

Нереабілітуючі підстави закриття кримінального провадження означають, що стосовно особи зібрано достатньо доказів для підозри у вчиненні кримінального правопорушення, однак у силу певних обставин кримінальне провадження щодо цієї особи виключається.

Зазначена підстава дозволяє суду в більш спрощеній формі завершити кримінальне провадження. У разі згоди особи на завершення кримінального провадження у зазначеній формі, без використання своїх прав на доведення своєї невинуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, всі процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані з розслідуванням кримінального провадження, повинна відшкодувати саме вона.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 29 вересня 2021 року (справа № 342/1560/20,провадження № 51-2331км21).

Долю речових доказів вирішити у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України слід також скасувати повністю заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.05.2025 року у справі № 308/6771/25 (провадження № 1-кс/308/2920/25), а саме: арешт накладений із забороною розпорядження та відчуження на вилучені 12.05.2025 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 .

Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 100, 174, 284, 286, 369, 372 КПК України, ст.ст. 44, 46 КК України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити від кримінальної відповідальності ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України, - на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням із потерпілою ОСОБА_4 в особі її законного представника ОСОБА_5 .

Стягнути із ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , на користь Держави, 10 251,10 грн. (Десять тисяч двісті п`ятдесят одна гривня 10 копійок) судових витрат на залучення експертів у цьому кримінальному провадженні.

У відповідності до ч. 4 ст. 174 КПК України скасувати повністю заходи забезпечення кримінального провадження, вжиті за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.05.2025 року у справі № 308/6771/25 (провадження № 1-кс/308/2920/25), а саме: арешт накладений із забороною розпорядження та відчуження на вилучені 12.05.2025 року під час огляду місця дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia» синього кольору д.н.з. НОМЕР_1 , VIN-код НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_6 .

Речові докази:

-автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia» синього кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , який був визнаний речовим доказом за постановою від 13.05.2025 року та за ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 27.06.2025 року у справі № 308/6771/25 (провадження № 1-кс/308/3770/25) був переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_6 , вважати повернутим його власнику (законному володільцю);

- оптичний носій інформації DVD-R диск сірого кольору з маркуванням «HP» із відеозаписом з місця скоєння ДТП від 12.05.2025 року, який був визнаний речовим доказом за постановою від 06.06.2025 року, залишити при матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1