печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м. Київ

суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Готель Поділля Про» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001170,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді в інтересах ТОВ «Готель Поділля Про» із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2024 року у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 року, а саме: 67/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 101, земельна ділянка кадастровий номер :02:055:0135 за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка,4; 1/500 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка, 4; 8/25 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка, 4, що належить ОСОБА_4 ; 33/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, земельна ділянка кадастровий номер :02:055:0135 за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка, 4; 339/500 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка, 4, належне ТОВ «Готель Поділля Про».

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_3 зазначає, що арешт на майно було накладено за відсутності передбачених законом підстав. Арешт грубо порушує право на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном, при накладенні арешту не було враховано відсутність правової підстави для арешту майна, арештоване майно не відповідає ознакам, визначеним ст. 98 КПК України. ОСОБА_4 та ТОВ «Готель Поділля Про» жодного відношення до розслідуваного кримінального провадження № 0001170 не мають. Сторона захисту вважає, що вказані особи є добросовісними власниками арештованого майна. Право власності ними набуто та зареєстровано у спосіб та порядок, встановлені законом, а судами підтверджений сплив позовної давності у спірних правовідносинах, що унеможливлює витребування майна у добросовісного набувача.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, під час розгляду клопотання фіксування судового процесу за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

В судове засідання адвокат ОСОБА_3 не з`явився, надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання, а також додаткових пояснень підтримав та просив задовольнити.

Прокурор навів правову позицію, за якою проти задоволення клопотання заперечував, просив відмовити, посилаючись на необхідність збереження арешту майна, оскільки досудове розслідування у кримінальному провадженні триває та є розумні підозри вважати, що арештоване майно є доказом злочину.

Дослідивши клопотання, додані до нього матеріали, додаткові пояснення сторони захисту, письмові заперечення, надані прокурором, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001170 від 20.08.2019 за підозрою ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 255 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 209 КК України, за підозрою ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, за підозрою ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 255, ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 191 КК України, а також ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 191 ч.ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 209 КК України.

Під час здійснення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні встановлено, що неналежне виконання Головою Фонду державного майна України своїх службових обов`язків та системне ігнорування вимог ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» в частині відсутності належного контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна, передачі державного майна в оренду та користування, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства, призвело до відчуження об?єктів нерухомості, які перебували у віданні Федерації професійних спілок України (),ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та є державною власністю.

В межах означеного провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.03.2024 року (справа № 757/8003/24-к) накладено арешт на майно, зокрема, ТОВ «Готель Поділля Про» та ОСОБА_4 , а саме: 67/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 101, земельна ділянка кадастровий номер :02:055:0135 за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка,4; 1/500 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка, 4; 8/25 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка, 4; 33/100 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, земельна ділянка кадастровий номер :02:055:0135 за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка, 4; 339/500 частки об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 01, за адресою: м. Вінниця, вулиця Пушкіна, земельна ділянка, 4.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу .

Відповідно до ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва №757/8003/24-к вбачається, що слідчий суддя дійшов висновку про задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на нерухоме майно з метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні.

Згідно ч. 10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Слід зазначити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, достатності та взаємозв`язку, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, чи існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення, яка може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя враховує ту обставину, що майно, яке може мати ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Так у клопотанні про скасування арешту майна не наведено достатньо доказів того, що потреба в подальшому арешті майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні відпала, на противагу чого, як встановлено в ухвалі про накладення арешту на майно, органом досудового розслідування обґрунтовано такий ступінь втручання в право власності з метою збереження речових доказів.

Досудове розслідування в кримінальному провадженні наразі триває, а доводи клопотання не містять належного обґрунтування, яке б надало слідчому судді підстави дійти висновку, що необхідність накладення арешту на теперішній час відпала, оскільки обставини, на які посилається представник власника майна в обґрунтування клопотання, підлягають з`ясуванню в ході досудового розслідування.

На підставі викладеного слідчий суддя вважає, що клопотання про скасування арешту майна у даному випадку є передчасним та особою, яка звернулась із клопотанням, на даній стадії провадження не доведено, що арешт накладено необґрунтовано чи в застосуванні такого заходу забезпечення відпала потреба, з чим закон пов`язує можливість скасування арешту майна, а відтак клопотання слід залишити без задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст.170- 174, 307, 309 КПК України, -

У Х В А Л И В :

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , який діє в інтересах ТОВ «Готель Поділля Про» про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001170, - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1