Справа №766/1755/20
н/п 1-кп/766/2028/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2026 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

з участю секретаря: ОСОБА_2 ,

прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

під час відкритого дистанційного судового засідання, проведеного в режимі відеоконференції в залі суду м. Херсона з розгляду кримінального провадження, відомості про яке внесеного до ЄРДР за №0004127 від 18.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, не працевлаштованого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07.12.2001 Камянко-Дніпровським районним судом за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 років 6 місяців, 15.11.2006 року Камянко-Дніпровським районним судом за ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 186 КК України до позбавлення волі на строк 4 роки, 07.06.2012 Камянко-Дніпровським районним судом за ч.2 ст. 185 КК України до арешту на строк 5 місяців; 17.01.2014 Дніпровським районним судом м. Херсона за ч.3 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.2 ст.185, ч.2 ст. 190, ст. 70 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, 21.01.2014 року Комсомольським районним судом м. Херсона за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців; 04.06.2018 року Херсонським міським судом Херсонської області за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 1 рік,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України,-

в с т а н о в и в:

І. Суть питання, що вирішується ухвалою

03.02.2020 року в провадження судді Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_5 , відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про які внесено до ЄРДР за № №0004127 від 18.12.2019 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України.

01.03.2022 м. Херсон було окуповано військами рф, внаслідок чого рішенням зборів суддів Херсонського міського суду Херсонської області від 07.03.2022 роботу Херсонського міського суду Херсонської області зупинено, проте рішенням Вищої ради правосуддя №566/0/15-23 від 30.05.2023 роботу Херсонського міського суду Херсонської області відновлено з 01.06.2023, а датою початку процесуальної діяльності суду визначено 12.06.2023.

Відповідно до розпорядження керівника апарату Херсонського міського суду Херсонської області від 12.03.2024 №01-09/827/24 у справі №766/1755/20 (звільнення судді ОСОБА_5 у відставку) та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України передано у провадження судді ОСОБА_1 12.03.2024 року.

Під час судового засідання обвинувачений ОСОБА_4 , після роз`яснення відповідного права судом, заявив клопотання про закриття кримінального провадження на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Прокурор не заперечувала проти задоволення клопотання обвинуваченого, вважала за можливе вирішити питання щодо закриття кримінального провадження, у зв`язку із внесенням змін до ст. 51 КУпАП щодо дрібної крадіжки.

Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи потерпілий в судове засідання не прибув, однак в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності.

Так, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої п. 4-1 ч. 1 ст. 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує (ч. 3 ст. 479-2 КПК України).

ІІ. Встановлені судом обставини.

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше притягнутою особою до кримінальної відповідальності за корисні злочини, маючи не зняту та непогашену судимість, 18.12.2019 року близько 11-28 год, переслідуючи прямий умисел та корисливий мотив, направлений на таємне заволодіння майном потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно, таємно, шляхом відкриття задньої двері автомобілю марки «Fiat», модель «Docato», д.н. НОМЕР_1 , припаркованого по вул. Потьомкінській перед зупинкою громадського транспорту «Центральний ринок» у м. Херсоні, з салону якого, викрав корм для котів «Ситий кіт», вагою 10 кг, вартістю 235,60 гривень, спричинивши тим самим матеріальні збитки на зазначену суму. У подальшому ОСОБА_4 намагався покинути місце скоєння кримінального правопорушення, однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив всіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки був затриманий на місці потерпілим ОСОБА_6 .

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , органом досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 15 ч.2 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто виконав усі дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

ІІІ. Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали

09.08.2024 набрав чинності Закон України №3886-IX від 18.07.2024 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», згідно з яким були внесені зміни до ст.51 КпАП України, якими посилена відповідальність за вчинення дрібного викрадення чужого майна.

Згідно з п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Відповідно до пп.169.1.1 п. 169.1 ст. 169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

З 01.01.2024 набрав чинності Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким встановлено прожитковий мінімум для працездатних осіб на 01.01.2024 в сумі 3028 грн. Отже, податкова соціальна пільга у 2024 році складала 1514 грн. (3028 грн. х 50%).

Кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_4 мало місце у 2019 році.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу складав 1 921,00 грн. Отже податкова соціальна пільга у 2019 році складала 960 грн. 50 коп.

Положеннями ст. 185 КК України встановлено кримінальну відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжку). У нормах КК України не встановлено розміру вартості майна, що є предметом крадіжки.

Згідно нової редакції ст.51 КпАП України, відповідальність за ч.1 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідальність за ч.2 ст.51 КпАП України настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, з 09.08.2024 таємне викрадення чужого майна (крадіжка) стає кримінально караним діянням, якщо вартість викраденого майна на момент вчинення правопорушення становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 18.12.2019 року (час вчинення кримінального правопорушення), викрадення чужого майна вважалося дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищувало 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян.

Таким чином, з огляду на зміст положень Податкового кодексу України та Закону №3886-IX, на момент вчинення ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, яке підпадає під ознаки ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, розмір вартості майна, з якого настає кримінальна відповідальність за ст. 185 КК України у 2019 році становив 1921 гривень (1921 /2 = 960,50).

Вартість майна, яким ОСОБА_4 намагався заволодіти шляхом крадіжки становить 235,60 грн, що не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто сума є меншою за розмір, з якого відповідно до Закону №3886-IX та положень Податкового кодексу України настає кримінальна відповідальність

За загальним правилом, закріпленим у ч. 2 ст. 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Водночас відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Також, згідно із ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

При цьому, у ч. 6 ст. 3 КК України встановлено, що зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (№3886-ІХ від 18.07.2024), що набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими змінено розмір вартості майна на момент вчинення правопорушення - до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян для кваліфікації як дрібного викрадення чужого майна. У той же час, даний розмір вартості майна є критерієм розмежування кримінально-караного викрадення чужого майна, передбаченого ст. 185 КК України, від дрібного викрадення такого майна.

Згідно ч. 7 ст. 284 КПК України ухвала про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої або пунктом 1-2 частини другої цієї статті, постановляється судом з урахуванням особливостей, визначених статтею 479-2 цього Кодексу.

Згідно з п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається у разі, коли втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно з вимогами ч.3 ст.479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

За відсутності згоди обвинуваченого та в разі, якщо судом встановлено вчинення ним діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 1-2 частини другої статті 284 цього Кодексу. Якщо судом не встановлено, що обвинуваченим вчинено діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, суд ухвалює виправдувальний вирок.

За таких обставин, враховуючи імперативність вимог ч.3 ст.479-2 КПК України та позицію обвинуваченого ОСОБА_4 який надав згоду на закриття кримінального провадження щодо нього, з підстави, передбаченої п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 за ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України підлягає закриттю на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку із втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Вирішуючи питання щодо закриття кримінального провадження, питання про долю речових доказів суд не вирішує, оскільки стороною обвинувачення до матеріалів відповідні відомості не долучені.

Заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна не застосовувались.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 284-287, 288, 369, 372, 479-2 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості про яке внесеного до ЄРДР за №0004127 від 18.12.2019 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.2 ст. 185 КК України, закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набуттям 09.08.2024 чинності Законом України від 18.07.2024 №3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (далі Закон №3886-IX), яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна).

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

СуддяОСОБА_1