Справа № 755/4353/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" жовтня 2025 р. місто Київ

Дніпровський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, угоду про визнання винуватості у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000171 від 27 червня 2025 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, українця, громадянина України, осіта середня-спеціальна, не одруженого, працюючого кур`єрор у ресторані «Міміноші», без місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 109, частиною третьою статті 436-2 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника (в режимі відеоконференції) адвоката ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

В С Т А Н О В И В:

згідно обвинувального акта досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , є активним користувачем китайського соцмедійного застосунку «TikTok», який створений для поширення відеофайлів та онлайн-трансляцій та має свої канали під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_2 », « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на яких останній, зокрема за своєї участі, регулярно поширює інформацію, з метою її доведення до необмеженого кола осіб, у текстовій, аудіо-, аудіовізуальній формі в електронному вигляді та який являється засобом масової інформації у зв'язку з наступним.

Так, ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням час та день липня 2022 року у соцмедійному застосунку «TikTok» створив аккаунт з назвою « ОСОБА_7 », зокрема за своєї участі, регулярно поширює інформацію, з метою її доведення до необмеженого кола осіб, у текстовій, аудіо-, аудіовізуальній формі в електронному вигляді.

Після повномаштабного вторгення рф на територію України, у ОСОБА_4 , який є проросійсько-налаштований, та не визнає військову агресію рф проти України, виник злочинний умисел на розповсюдження матеріалів із закликами до насильницької зміни державної влади та виправдовування збройної агресії рф проти України, розпочатої у 2014 році.

З цією метою, ОСОБА_4 будучи проросійсько-налаштованою особою, підтримуючи агресивну політику російської федерації, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, направлений на схиляння інших людей до своєї проросійської позиції, 01 вересня 2023 року приблизно о 12 годині перебуваючи на зупинці міської електрички «Сирець», що знаходиться у Шевченківському районі міста Києва, використовуючи мобільний телефон марки Росо М5С імеі: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 , зняв та опублікував на своєму каналі « ІНФОРМАЦІЯ_2 » застосунку «TikTok» власний відеозапис за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та загальною тривалістю 1 хв. 21 сек., який на момент складання повідомлення про підозру переглянуло необмежене кола користувачів соціальної мережі та 1963 з них поставило вподобання.

Так, на вказаному відеозаписі у висловлюваннях, розміщених у мережі Інтернет на платформі «ТіkТоk», - містяться висловлювання, виражені у формі публічних закликів до відсторонення органів державної влади діями насильницького харктеру, а саме: заклик про необхідність відсторонення чинної української влади (в особі Президента України

ОСОБА_8 та представників Верховної ради України), які поширив ОСОБА_4 , на своєму аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на платформі « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Вказані умисні дії ОСОБА_4 забезпечили розповсюдження ним публічних закликів до насильницької зміни державної влади, серед необмеженої кількості користувачів на платформі «ТіkТоk».

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у розповсюдженні матеріалів із закликами до насильницької зміни державної влади, з використанням засобів масової інформації, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті статті 109 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення умисних дій, спрямованих на заперечення тимчасової окупації частини території України із використанням засобів масової інформації, у невстановлений досудовим розслідуванням час та день липня 2022 року, у соцмедійному застосунку «TikTok» у соцмедійному застосунку ««TikTok»» створив аккаунт з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », зокрема за своєї участі, регулярно поширює інформацію, з метою її доведення до необмеженого кола осіб, у текстовій, аудіо-, аудіовізуальній формі в електронному вигляді.

Після повномаштабного вторгення рф на територію України, у ОСОБА_4 , який є проросійсько-налаштований, та не визнає військову агресію рф проти України, виник злочинний умисел на розповсюдження матеріалів із запереченням тимчасової окупації частини території України.

З цією метою, ОСОБА_4 будучи проросійсько-налаштованою особою, підтримуючи агресивну політику російської федерації, маючи єдиний злочинний намір, що охоплює заздалегідь поставлену мету та єдиний умисел, направлений на схиляння інших людей до своєї проросійської позиції, 01.07.2024 приблизно о 10 годині, перебуваючи біля входу №3 ТРЦ «Retroville», що за адресою: м. Київ, Подільський район, просп. Європейського Союзу, 47, використовуючи мобільний телефон марки Росо М5С імеі: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 , зняв та опублікував на своєму каналі « ІНФОРМАЦІЯ_3 » застосунку «TikTok» власний відеозапис за посиланням: « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та загальною тривалістю 02 хв. 10 сек., який на момент складання повідомлення про підозру переглянуло необмежене коло користувачів соціальної мережі.

Так, на вказаному відеозаписі у висловлюваннях, розміщених у мережі Інтернет на платформі «ТіkТоk», - міститься висловлювання щодо заперечення тимчасової окупації частини території України (а саме: «… ОСОБА_9 для того чтобы он договорился, прекратил войнушку, правильно, чтоб не гибли люди ни стой, ни с этой стороны, не те люди, которых якобы захватила россия, якобы они в оккупации, хотя я смотрел интервю им вообще там по комфорту, ну да ладно…»), які поширив ОСОБА_4 , на своєму аккаунті « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на платформі « ІНФОРМАЦІЯ_4 ».

Отже, ОСОБА_4 , будучи досвідченим користувачем соціальної мережі «ТіkТоk»., достеменно розуміючи алгоритм та принцип роботи останньої, реалізуючи злочинний умисел, направлений на заперечення тимчасової окупації частини території України, здійснив вищевказане протиправне діяння в контексті триваючої збройної агресії російської федерації проти України.

Таким чином, ОСОБА_4 , обвинувачується у запереченні тимчасової окупації частини території України, з використанням засобів масової інформації тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 436-2 КК України.

14 квітня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів органами, безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Резпубліки Крим та міста Севастополі ОСОБА_10 та обвинуваченим у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 , за участю захисника - адвоката ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості на підставі статей 36, 468, 469, 470, 472, 473, 474, 476 КПК України, яка надійшла до суду 15 травня 2025 року.

Відповідно до даної угоди прокурор відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом, безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Резпубліки Крим та міста Севастополі ОСОБА_10 та обвинувачений ОСОБА_4 , в присутності захисника - адвоката ОСОБА_6 , дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого.

Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у розповсюдженні матеріалів із закликами до насильницької зміни державної влади, з використанням засобів масової інформації, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 109 КК України, та у запереченні тимчасової окупації частини території України, з використанням засобів масової інформації, тобто у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною третьою статті 436-2 КК України.

Обвинувачений у повному обсязі сформульованого обвинувачення беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні данних кримінальних правопорушень, добровільно повідомив про всі обставини вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, сприяв стороні обвинувачення у розкритті злочинів добровільно надаючи показання.

Також сторонами угоди було узгоджене покарання, яке необхідно призначити ОСОБА_4 за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених чачтиною третьою статті 109, та частиною третьою статті 436-2 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше не судимий, позитивно характеризується, даних про його особу, його віку, стану здоров`я сімейного стану, характеру та ступеню суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , відповідно до статті 66 КК України, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, про що свідчить поведінка обвинуваченого під час досудового розслідування та в суді.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачених статтею 67 КК України, не встановлено.

Враховуючи викладене, сторони узгодили призначення ОСОБА_4 покарання за вчинення кримінальних правопорушень, а саме:

- за частиною третьою статті 109 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі без конфіскації майна;

- за частиною третьою статті 436-2 КК України - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна;

- на підставі частини першої статті 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - 5 (п`ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі статті 75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, та покласти обов`язки передбачені статтею 76 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 дав згоду на застосування узгодженого за цією угодою покарання та зобов`язується виконувати покладені на нього обов`язки.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні зазначив, що при укладенні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.

Потерпілі у даному кримінальному провадженні відсутні.

Захисник - адвокат ОСОБА_6 , в підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості підтримав, просив суд її затвердити, оскільки при складанні даної угоди були дотриманні вимоги, передбаченні КПК України, та права його підзахисного.

В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень беззастережно визнав повністю та просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду і призначити узгоджену в ній міру покарання, а також зазначив, що розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені статею 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, яке до нього буде застосоване в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди. Крім того, пояснив суду, що шкодує про вчинене, зробив для себе висновки та більше ніколи такого не вчинить.

Розглядаючи в порядку, встановленому пунктом 1 частини третьої статті 314 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, вислухавши думки учасників кримінального провадження, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з частиною другою статті469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена за ініціативою прокурора чи обвинуваченого.

Частиною п`ятою статті 469 КПК України передбачено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру, до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких обвинувачений визнав себе винуватим, віднесені до нетяжких та тяжких злочинів, внаслідок вчинених обвинуваченим злочинів шкода завдана лише державним та суспільним інтересам, а отже угода відповідає вимогам закону.

Умови угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам кримінального процесуального закону, міра покарання, про призначення якої дійшли згоди обвинувачений та прокурор, визначена в межах санкцій частини третьої статті 109 та частини третьої статті 436-2 КК України, угода не суперечить інтересам суспільства. Порушень прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб внаслідок укладення такої угоди судом не встановлено.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє зміст і наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені частиною другою статті 473, статтями394, 424 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, положення частини п`ятої статті 474 КПК України, зокрема, те, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, а також наслідки невиконання угоди, передбачені частиною першою статті 476 КПК України. Укладення угоди є цілком добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений ОСОБА_4 погоджується з призначенням судом узгодженого покарання.

Обвинуваченому ОСОБА_4 та його захиснику роз`яснено і зрозуміло наслідки укладення, затвердження та невиконання угоди, встановлені статтею 476 КПК України.

Відповідно до статті 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Враховуючи вказане вище, суд дійшов висновку про необхідність затвердження вказаної угоди про визнання винуватості шляхом ухвалення вироку та призначення обвинуваченому ОСОБА_4 узгодженого угодою покарання.

При ухваленні даного вироку суд вважає за необхідне відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати також як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Так, у пункті 113 рішення ЄСПЛ у справі «Коваль проти України» від 19 жовтня 2006 року, Суд наголосив, що основна мета статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у рамках кримінального провадження - забезпечити справедливий розгляд справи судом, який встановить обґрунтованість будь-якого кримінального обвинувачення.

Стаття 6 Конвенції гарантує обвинуваченому ефективну участь у кримінальному провадженні. Основним аспектом права на справедливий суд є те, що розгляд кримінальної справи, включаючи елементи кримінального провадження, які відносяться до процедури, повинен бути змагальним і в ньому має забезпечуватись рівність сторін обвинувачення і захисту (рішення від 16 лютого 2000 року у справі «Роу і Дейвіс проти сполученого Королівства»).

Також у рішеннях у справах «Леонід Лазаренко проти України» від 28 жовтня 2010 року (п.52 )та «Боротюк проти України» від 16 грудня 2010 року (п.80) Суд зазначив, що ані буква, ані дух статті 6 Конвенції не перешкоджають особі добровільно відмовитись - у відкритий чи мовчазний спосіб - від свого права на гарантії справедливого судового розгляду. Однак для того, щоб така відмова була дійсною для цілей Конвенції, вона має бути виражена у недвозначній формі і має супроводжуватися мінімальними гарантіями, співмірними з важливістю такої відмови (рішення у справі «Сейдович проти Італії»).

Виходячи із зазначеного, під час судового розгляду судом дотримано гарантоване статтею 6 Конвенції право обвинуваченого на справедливий і публічний розгляд його справи, упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, забезпечена ефективна участь сторін у провадженні та право на захист.

Крім того, на підставі частин п`ятої, сьомої статті 72 КК України, суд вважає за необхідне зарахувати в строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 10 жовтня 2024 року по 03 грудня 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, та перебування під цілодобовим домашнім арештом з 04 грудня 2024 року по 10 березня 2025 року із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

Процесуальні витрати згідно матеріалів кримінального провадження складають 17038 гривень 80 копійок за проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи (висновок експерта № 5732 від 24 липня 2024 року); 10744 гривні 65 копійок за проведення судової портретної експертизи (висновок експерта № 632/1 від 01 листопада 2024 року); 20502 гривні 20 копійок за проведення комп`ютерно-технічної експертизи (висновок експерта № 429/2 від 03 лютого 2025 року).

Відповідно до частини другої статті 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Цивільний позов у справі не заявлявся, потерпілих немає, майнова шкода нікому не заподіювалася.

Долю речових доказів суд вирішує на підставі статті100 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись положеннями Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», статтями 374, 473, 474, 476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 14 квітня 2025 року між прокурором відділу нагляду за додержанням законів регіональним органом безпеки та процесуального керівництва і публічного обвинувачення у кримінальних провадженнях щодо злочинів, вчинених в умовах збройного конфлікту прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , за участю захисника ОСОБА_6 в кримінальному провадженні № 0000171 від 27 червня 2025 року.

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених частиною третьою статті 109, частиною третьою статті 436-2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості покарання:

-за частиною третьою статті 109 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі, без конфіскації майна;

-за частиною третьою статті 436-2 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі статті 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, без конфіскації майна.

На підставі частин п`ятої та сьомої статті 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_4 термін його попереднього ув`язнення, а саме з 10 жовтня 2024 року по 03 грудня 2024 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі, та перебування під цілодобовим домашнім арештом з 04 грудня 2024 року по 10 березня 2025 року із розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі.

На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк - 3 (три) роки.

Відповідно до статті 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи, а також періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Матеріали кримінального провадження № 0000171 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням зі справою №755/4353/25.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз а саме:

- 17038 гривень 80 копійок за проведення судової лінгвістичної семантико-текстуальної експертизи (висновок експерта № 5732 від 24 липня 2024 року);

- 10744 гривні 65 копійок за проведення судової портретної експертизи (висновок експерта № 632/1 від 01 листопада 2024 року);

- 20502 гривні 20 копійок за проведення комп`ютерно-технічної експертизи (висновок експерта № 429/2 від 03 лютого 2025 року).

Речові докази:

- флеш накопичувач марки «Kingston», на 32 Gb; флеш накопичувач марки «Super Duodou»; жорсткий диск марки «TOSHIBA» В21422; мобільний телефон марки Poco F6 імеі: НОМЕР_3 , імеі2: НОМЕР_4 ; мобільний телефон марки Poco М5С імеі: НОМЕР_1 ; імеі2: НОМЕР_2 ; ноутбук марки «HP» s/n SCG74233MK з зарядним пристроєм; флеш накопичувач марки «Мі»; банківську картку банку «Монобанк» № НОМЕР_5 ; два мікрофони марки BOVA № 06952 №09030 та зарядний пристрій до них, які та передано на зберігання до камери схову СУ ГУ СБ України в АР Крим, що за адресою: м. Київ, вул. Поправки, 14-А - повернути власнику;

- жорсткий диск марки «TOSHIBA» s/n: Y6D8CO8WT, який поміщено до сейф-пакету № 3131558 та передано на зберігання до камери схову СУ ГУ СБ України в АР Крим - знищити.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору, обвинуваченому та захиснику.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення виключно з підстав, передбачених частиною четвертою статті 394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1