УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , при секретарі судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні у

м. Рівне клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження №0001249 від 30.08.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України з підстав, передбачених пунктом 3-1 частини першої статті 284 КПК України, -

В С Т А Н О В И В :

В провадження Рівненського міського суду Рівненської області надійшло клопотання прокурора про закриття кримінального провадження №0001249 від 30.08.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України з підстав, передбачених пунктом 3-1 частини першої статті 284 КПК України, у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила дане кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З клопотання вбачається, що до Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області надійшла заява від ОСОБА_3 про те, що 30.08.2023 року о 00:20 год, перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_1 , невідома особа нанесла останньому тілесні ушкодження.

За вказаним фактом на підставі заяви ОСОБА_3 30.08.2023 року дізнавачем Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області було внесено відомості до ЄРДР за №0001249 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.

Проведеними слідчими діями та оперативно-розшуковими заходами встановити особу, що скоїла дане кримінальне правопорушення, не представилося можливим.

Повідомлення про підозру у кримінальному провадженні не здійснювалося.

Оскільки з моменту вчинення даного кримінального правопорушення минуло більше двох років, особу, яка вчинила кримінальне правопорушення не встановлено, прокурор вважає, що строки давності притягнення до кримінальної відповідальності за скоєння вказаного кримінального проступку минули, а тому кримінальне провадження підлягає закриттю.

Прокурор в підготовче судове засідання не з`явився, просив розглянути клопотання без його участі та без застосування технічних засобів фіксування кримінального провадження.

Потерпілий ОСОБА_3 у підготовче судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Санкцією ч. 1 ст. 125 КК України за вчинення вказаного кримінального правопорушення передбачено покарання у вигляді штрафу до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадських робіт на строк до двохсот годин, або виправних робіт на строк до одного року.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

За наведеного вище кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, в силу ч. 2 ст. 12 КК України є кримінальним проступком.

Згідно із п. 2 ч. 1. ст 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі.

Відповідно до п. 1-1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом з підстави, передбаченої п. 3-1 частини першої цієї статті.

В силу п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, крім випадків вчинення особливо тяжкого злочину проти життя чи здоров`я особи або злочину, за який згідно із законом може бути призначено покарання у виді довічного позбавлення волі.

Згідно із абз. 4 ч. 4 ст. 284 КПК України закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 3-1 частини першої цієї статті, здійснюється судом за клопотанням прокурора.

У положенні п. 3-1 ч. 1 ст.284 КПК України законодавцем встановлено імперативне правило, за яким суд приймає рішення про закриття кримінального провадження у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за умови, якщо не встановлено особу, яка вчинила кримінальне правопорушення. Таким чином, вказані норми кримінального процесуального закону пов`язують можливість закриття кримінального провадження виключно із наявністю одночасно двох підстав: невстановлення особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

З досліджених судом матеріалів досудового розслідування кримінального провадження№0001249 від 30.08.2023 року, вбачається, що старшим дізнавачем СД капітаном поліції ОСОБА_4 доручено т.в.о. начальника РУП ГУНП в Рівненській області підполковнику поліції ОСОБА_5 доручити працівникам ввіреного йому підрозділу провести ряд дій в тому числі щодо перевірки громадянина ОСОБА_6 , що є співмешканцем громадянки ОСОБА_7 (прож.: АДРЕСА_2 ) на причетність до вказаного правопорушення, забезпечення явки останнього для участі в слідчих діях.

З протоколу допиту потерпілого ОСОБА_3 від 06.09.2023 року вбачається, що тілесні ушкодження наніс йому сусід, який проживає з допитаним свідком ОСОБА_7 , яка згідно з протоколом допиту від 12.10.2023 року не заперечувала конфлікту між ОСОБА_8 , з яким вона перебуває у відносинах та компанією молодиків поміж яких був і потерпілий ОСОБА_9 . Так свідок бачила, що ОСОБА_10 та ОСОБА_3 тривалий час не було в полі її зору після чого потерпілий ОСОБА_3 повернувся до квартири у рваній футболці, а на її думку ОСОБА_10 можливо гуляв із собакою. Іван прийшов приблизно через 30 хв разом із їхньою собакою, на його видимих ділянках тіла та обличчі не було жодних тілесних ушкоджень, події, що сталися на сходинковій клітці вони не обговорювали.

Крім цього, причетність до тілесних ушкоджень заподіяних потерпілому ОСОБА_3 саме ОСОБА_11 підтвердив, допитаний свідок ОСОБА_12 .

Висновком спеціаліста КП "Обласного бюро судово-медичної експертизи" РОР №719 від 30.08.2023 року також підтверджується, що тілесні ушкодження у потерпілого ОСОБА_3 могли виникнути внаслідок 15-ти травматичних дій тупого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути руки, ноги чи інші тупі предмети та могли утворитися 30.08.2023 року, тобто в день події.

Закриття кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у разі закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є нереабілітуючою підставою, що в даному випадку не може бути застосовано, оскільки як вбачається з суті пояснень потерпілого, свідків, які містяться в матеріалах досудового розслідування даного кримінального провадження, особа яка може бути причетна до вказаної події органу досудового розслідування відома та вказана у поясненнях, протоколах допиту, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення.

З п. 40 рішення Європейського суду з прав людини «Юрій Іларіонович Щокін проти України» від 03.10.2013 року, заява N 4299/03 вбачається, що «…державні органи мають вживати усіх заходів, які було б розумно від них очікувати, для зібрання доказів щодо ходу подій. Якщо розслідування містить недоліки, які не дозволяють встановити причину смерті або визначити винних осіб, які є безпосередніми виконавцями злочину або особами, які його фінансували чи організовували, то таке розслідування може не відповідати вимозі ефективності».

В провадженні, де потерпілий вказує на конкретну особу як на таку, що вчинила кримінальне правопорушення щодо нього, орган досудового розслідування за результатами всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження має вирішити питання про наявність чи відсутність події кримінального правопорушення, а за її встановлення - про наявність або відсутність ознак кримінального правопорушення в діянні конкретної особи, про достатність доказів для доведення винуватості конкретної особи в суді, про наявність/відсутність підстав до звільнення від кримінальної відповідальності конкретної особи.

У свою чергу суд під час вирішення питання про закриття кримінального провадження має враховувати, чи дотримано органом досудового розслідування вимоги кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, що є необхідною умовою належного вирішення завдань кримінального провадження (ст. 2 КПК).

Така позиція узгоджується з практикою Касаційного кримінального суду, відображеною, зокрема, в постановах від 25 серпня 2021 року (справа № 142/536/20, провадження № 51-1546км21), від 29 червня 2022 року (справа № 725/3569/21, провадження № 51-1061км22), від 07 червня 2023 року (справа № 545/51/22, провадження № 51-2327км23), від 18 жовтня 2023 року (справа № 750/1575/23, провадження № 51-4007км23).

Як наголошено у постанові Верховного Суду від 20.11.2024 № 953/8874/23, закриття кримінального провадження на підставі, передбаченій п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК, не звільняє суд від обов`язку перевірити, чи дотримався орган досудового розслідування вимог кримінального процесуального закону щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин справи. Прийняття рішення про закриття провадження з цієї підстави можливе лише після констатації того, що орган досудового розслідування провів повне, всебічне та неупереджене розслідування і вжив усіх можливих заходів, проте не встановив особи, яка вчинила кримінальне правопорушення.

Разом з цим, на переконання суду, органом досудового розслідування не вжито всіх дій, направлених на встановлення всіх обставин вчинення даного кримінального правопорушення.

Суд вважає, що використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження №0001249 від 30.08.2023 року шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, суперечить вимогам ст. 9 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, усталеній практиці Європейського суду з прав людини, завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.

За наведеного вище, суд дійшов висновку, що в задоволенні клопотання прокурора слід відмовити, оскільки досудове розслідування проведено без дотриманням вимог ефективності, всебічності та повноти дослідження обставин кримінального провадження, а клопотання прокурора не відповідає змісту п.3-1 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки особа, яка вчинила кримінальне правопорушення у кримінальному провадженні №0001249 від 30.08.2023 року - встановлена.

Керуючись ст. 12, 49, 125 КК України, ст. 107, 284, 369, 372, 392 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора Рівненської окружної прокуратури про закриття кримінального провадження №0001249 від 30.08.2023 року за ч. 1 ст. 125 КК України - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_13