Провадження № 1-кп/947/388/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.12.2025 м.Одеса

Київський районний суд м.Одеси у складі судді ОСОБА_1 , який здійснює кримінальне провадження одноособово,

секретарі судового засідання: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду кримінальне провадження №0000706 від 29.05.2023, в редакції обвинувального акту від 18.11.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Одеси, із повною середньою освітою, не одружений, працював продавцем-консультантом в СПД «Специалист», раніше судимий:

- 22.04.2011 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.1 ст.185, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді арешту на строк 6 місяців, звільнений 15.08.2011 по відбуттю строку покарання;

- 08.11.2012 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 23.02.2016 на підставі ухвали Малиновського районного суду м.Одеси від 16.02.2016 після перерахунку покарання на підставі Закону України № 838 від 26.11.2015;

- 30.09.2014 Київським районним судом м.Одеси за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, відомості про звільнення відсутні;

- 20.12.2016 Іллічівським міським судом Одеської області за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки, звільнений 28.11.2019 по відбуттю строку покарання;

- 27.05.2022 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 1700 грн., штраф сплачено 23.10.2021,

- 26.08.2022 Київським районним судом м.Одеси за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 17000 грн., відомості про сплату відсутні;

- 03.08.2023 Київським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років. Вирок Київського районного суду м.Одеси від 26.08.2022 виконувати самостійно;

- 22.12.2023 Малиновським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років;

- 05.11.2024 Київським районним судом м.Одеси за ч.4 ст.185, ч.3 ст.15 ч.4 ст.189, ч.4 ст.189, ч.1 ст.70 КК України до покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що належить останньому на праві приватної власності. На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 03.08.2023 року у вигляді 6 років позбавлення та вироком Малиновського районного суду м. Одеси від 22.12.2023 року у вигляді 5 років позбавлення волі, більш суворим, призначеним цим вироком суду, призначено ОСОБА_4 остаточне покарання у вигляді 7 років 1 місяця позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що належить останньому на праві приватної власності. Строк відбування покарання ОСОБА_4 розраховувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 03.05.2023 року;

зареєстрований за проживав за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.189 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурорів Київської окружної прокуратури м.Одеси: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника адвокта ОСОБА_9 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в період часу з 22:30 год. 25.04.2023 по 08:00 год. 26.04.2023, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, перебував біля будинку №39/2 по вул.Олександра Невського у м.Одесі, де побачив припаркований транспортний засіб марки «Mazda» моделі «3», 2015 року випуску, з об`ємом двигуна 1998 м3, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 , належний ОСОБА_10 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання чужого майна - грошових коштів у власника зазначеного автомобіля.

При цьому ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу, та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зняв з автомобіля марки «Mazda» моделі «3», 2015 року випуску, з об`ємом двигуна 1998 м3, червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , VIN - НОМЕР_2 два автомобільні вкладиші бокових дзеркал заднього виду.

Надалі, з метою реалізації свого злочинного плану, спрямованого на отримання грошових коштів шляхом здійснення вимагання, обмежуючи тим самим потерпілого у праві володіння належного йому майна - автомобільними вкладишами бокових дзеркал заднього виду, залишив під щіткою склоочисника лобового скла зазначеного транспортного засобу заздалегідь заготовлений аркуш паперу з власноруч написаним номером особистого мобільного телефону « НОМЕР_3 ».

При цьому ОСОБА_4 розраховував, що з метою повернення вищезазначеного майна потерпілий здійснить дзвінок за вказаним номером телефону, та він пред`явить вимогу щодо необхідності перерахування коштів за повернення вкладишів бокових дзеркал заднього виду.

Однак з причин, що не залежали від його волі ОСОБА_4 , він не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, оскільки потерпілий йому не передзвонив, через що він, ОСОБА_4 , не зміг пред`явити вимогу про викуп потерпілому.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує ч.3 ст.15, ч.4 ст.189 КК України за ознаками: незакінчений замах на вимогу передачі чужого майна з погрозою обмеження права на майно (вимагання), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Крім того, приблизно о 00:05 годин 26.04.2023, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебував біля будинку №14/1 по вул.Топольова у м.Одесі, де побачив припаркований транспортний засіб марки «Nissan» моделі «Х-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_4 , VIN - НОМЕР_5 , коричневого кольору, 2008 року випуску, належний потерпілій ОСОБА_11 .

В цей час у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вимагання чужого майна - грошових коштів у власника зазначеного автомобіля.

При цьому ОСОБА_4 , діючи умисно, в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-ІХ (зі змінами) строком на 30 діб, строк дії якого продовжено і який діє на теперішній час, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю власника транспортного засобу, та тим, що за його діями ніхто не спостерігає, зняв з автомобіля марки «Nissan» моделі «X-TRAIL» д.н.з. НОМЕР_4 , VIN- НОМЕР_5 , коричневого кольору, 2008 року випуску, два автомобільні вкладиші бокових дзеркал заднього виду.

Надалі з метою реалізації свого злочинного плану, спрямованого на отримання грошових коштів шляхом здійснення вимагання, обмежуючи потерпілого у праві володіння його майном - автомобільними вкладишами бокових дзеркал заднього виду, залишив під щіткою склоочисника лобового скла зазначеного транспортного засобу заздалегідь заготовлений аркуш паперу з власноруч написаним номером особистого мобільного телефону « НОМЕР_3 ».

При цьому ОСОБА_4 розраховував, що з метою повернення вищезазначеного майна потерпілий здійснить дзвінок за вказаним номером телефону, а він пред`явить вимогу щодо необхідності перерахування коштів за повернення вкладишів бокових дзеркал заднього виду.

Однак з причин, що не залежали від його волі ОСОБА_4 , він не вчинив усіх дій, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця, оскільки потерпілий йому не передзвонив, через що він, ОСОБА_4 , не зміг пред`явити вимогу про викуп потерпілому.

Вказані умисні дії ОСОБА_4 суд кваліфікує ч.3 ст.15, ч.4 ст.189 КК України за ознаками: незакінчений замах на вимогу передачі чужого майна з погрозою обмеження права на майно (вимагання), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у скоєнні інкримінованих йому у провину злочину не визнав повністю та показав, що він в ніч з 25.04.2023 на 26.04.2023, точний час він не пам`ятає, дійсно зняв автомобільні вкладиші бокових дзеркал заднього виду з транспортних засобів марки «Mazda» моделі «3», д.н.з. НОМЕР_1 , та марки «Nissan» моделі «Х-TRAIL», д.н.з. НОМЕР_4 , які були припаркованні по вул.Олександра Невського та вул.Топольова в м.Одесі, з метою отримання від власників цих автомобілів грошових коштів за повернення дзеркал. Для цього він під лобове скло автомобілів поклав аркуші паперів, на яких написав номер свого телефону НОМЕР_3 для зв`язку з власниками автомобілів. Він сподівався, що власники автомобілів йому передзвонять і тоді він висловить їм вимогу про грошову винагороду для себе за повернення дзеркал. При цьому він не збирався погрожувати якимось чином власникам автомобілів. У разі відмови у перерахуванні грошових коштів за повернення дзеркал, він не мав наміру їх повертати на місце, а збирався продати дзеркала стороннім особам або просто викинути їх за непотребом. Оскільки йому не передзвонили власники автомобілів, то він вважає, що злочину не було.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, його вина у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.189 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами. Цими ж доказами спростовується версія ОСОБА_4 про те, що він не вчиняв злочину, у вчиненні якого його обвинувачують.

Так, потерпілий ОСОБА_10 , допитаний в судовому засіданні, показав, що ввечері 25.04.2023 він приїхав в гості до знайомих, де пробув до ранку 26.04.2023. Він припаркував свій автомобіль марки «Mazda» моделі «3» на вул.Олександра Невського біля будинку №39/2 у м.Одесі. Коли вранці 26.04.2023 він прийшов до своєї машини, то побачив, що були відсутні дзеркала заднього виду. Під щіткою склоочисника лобового скла автомобіля був клаптик паперу з номером мобільного телефону. Він зрозумів, що цей номер телефону залишив той, хто вкрав дзеркала, але вирішив не дзвонити за цим номером, а відразу викликати поліцію. Коли приїхали працівники поліції, то вони почали здійснювати слідчі дії. Поліцейським він показав на записку із номером телефону. Потім він дізнався від поліцейських, що затримали чоловіка, як потім йому стало відомо, це був ОСОБА_12 . Дзеркала йому, ОСОБА_10 не повернули. Тому він заявив до ОСОБА_4 цивільний позов.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_11 показала, що 26.04.2023, коли вранці вона гуляла з собакою, то виявила відсутність на своєму припаркованому на вул.Топольова біля будинку №14/1 у м.Одесі автомобілі марки «Nissan» моделі «Х-TRAIL», дзеркал заднього виду. Вона відразу викликала працівників поліції. Також під щіткою склоочисника лобового скла автомобіля був клаптик паперу з номером мобільного телефону. Вона не стала дзвонити по цьому номеру, оскільки не бажала вести перемовини з крадієм. Вона викликала поліцію. Працівники поліції почали проводити слідчі дії, вона написала заяву, а через деякий час поліцейські повернули їй її дзеркала, які вилучили у особи на прізвище ОСОБА_4 . Вона просить призначити обвинуваченому ОСОБА_4 суворе покарання.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що десь наприкінці квітня 2023 року, точний час від не пам`ятає, він разом з його знайомим ОСОБА_4 гуляли по Київському району м.Одеси. В якийсь момент ОСОБА_4 пішов від нього, попередивши, що незабаром повернеться. Певний час ОСОБА_4 не було, але потім він повернувся. Через деякий час їх вдвох затримали працівники поліції. Виявилося, що за час відсутності ОСОБА_4 той вкрав дзеркала з автомобілів, які приховав неподалік від того місця, де він, ОСОБА_13 очікував ОСОБА_4 . Як ОСОБА_4 крав дзеркала, він не бачив.

Крім того, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.189 КК України, підтверджується дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами:

- Протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 26.04.2023, за фактом викрадення у ОСОБА_11 бокових дзеркал заднього виду з а/м Nissan-Xtrail, належного ОСОБА_11 (т.1 а.п.92-93);

- Протокол огляду місця події від 26.04.2023 з фототаблицею, в ході якого встановлено, що корпуси бокових дзеркал заднього виду містять лише пластикові елементи та дроти, а самі дзеркала відсутні. Також під правою щіткою склоочисника лобового скла розташовано клаптик паперу з фольгою, на якому наявний рукописний напис з номером телефону НОМЕР_6 , який поміщено до паперового конверту коричневого кольору (т.1 а.п.94-100);

- Протокол огляду предмету від 03.05.2023, відповідно до якого оглянуто відеозаписи, надані ОСББ «Уют», під час огляду яких встановлено двох осіб, які в період часу 00:05:24 до 00:06:04 перебували біля будинку № 14/1 по вул.Топольова (т.1 а.п.105-109, оптичний диск т.1 а.п.110);

- Висновок експерта від 08.05.2025 №СЕ-19/116-23/7222-АВ, відповідно до якого вартість викрадених дзеркал автомобіля марки «Nissan» моделі «Х-TRAIL» складає 1245,75 грн. (т.1 а.п.112-114);

- Протокол огляду місця події від 09.05.2023, проведений за участю ОСОБА_4 за адресою м.Одеса, вул.Топольова, 14/1, під час якого останній повідомив, що в ніч з 25.04.2023 на 26.04.2023, точний час він не пам`ятає, за даною адресою було припарковано а/м Nissan-Xtrail, з якого він зняв дзеркальні вкладиші, залишивши при цьому записку з номером телефону під щіткою склоочисника лобового скла. В подальшому під час проведення огляду здійснено переміщення до буд.4 по вул.7 Лінія, де ОСОБА_4 показав на кущ, під яким виявлено два дзеркальні вкладиші автомобіля марки «Nissan» моделі «Х-TRAIL», які зі слів ОСОБА_4 він викрав і заховав. Зазначені вкладиші вилучено та поміщено до сейф пакету. (т.1 а.п.115-117);

- Протокол огляду предметів від 12.05.2023, якими оглянуто дзеркальні вкладиші, знайдені під кущами, на які вказав ОСОБА_4 під час протоколу огляду місця події з його участю і які впізнала потерпіла, у т.ч. за формою і тріщиною на одному з них (т.1 а.п.123-129);

- Розписка про зберігання, за якою потерпла ОСОБА_11 отримала від слідчого на відповідальне зберігання дзеркальні вкладиші з її автомобіля (т.1 а.п.132);

- Протокол прийняття заяви про кримінальне правопорушення від 27.04.2023 за фактом викрадення у ОСОБА_10 бокових дзеркал заднього виду з а/м Мазда 3 (т.1 а.п.143)

-Протокол огляду місця події від 27.04.2023, в ході якого встановлено відсутність у а/м Мазда 3 двох бокових дзеркальних елементів заднього виду. Також потерпілий надав клаптик паперу з номером телефону, який 26.04.2023 він виявив під щіткою склоочисника лобового скла. В ході огляду місця події вилучено шматок паперу (т.1 а.п.144-153);

-Сейф пакет з фрагментом записки (т.1 а.п.148)

-Висновок експерта, відповідно до якого вартість викрадених дзеркал а/м Мазда 3 складає 1984,11 грн. (т.1 а.п.159-162);

- Протокол огляду місця події від 09.05.2023 з оптичним диском, проведеного за участю ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_2 , під час якого останній повідомив, що в ніч з 25.04.2023 на 26.04.2023, точний час він не пам`ятає, за даною адресою було припарковано а/м Мазда 3, з якого він зняв дзеркальні вкладиші, залишивши при цьому записку з номером телефону під щіткою склоочисника лобового скла. В подальшому під час проведення огляду ОСОБА_4 вказав на місце, де заховав дзеркальні вкладиші, однак їх виявлено не було. (т.1 а.п.163-165, оптичний диск т.1 а.п.166);

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 на фото №4 впізнав ОСОБА_4 , якого бачив 25.04.2023 о 23:00 по вул.Олександра Невського (т.1 а.п.167-170);

- Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 на фото №2 впізнав свідка ОСОБА_13 , якого бачив 25.04.2023 о 23:00 на вул.Олександра Невського (т.1 а.п.171-174);

- Протокол огляду місця події від 12.05.2023 з фототаблицею, за участю ОСОБА_4 , який вказав на схованку, в якій він у прозорому поліетиленовому пакетику зберігав п`ять фрагментів паперу у клітину, на яких кульковою ручкою був написаний номер мобільного телефону « НОМЕР_7 », а також сім-карта. При активації сім-карти на мобільному телефоні понятого, встановлено, що за цією сім-карткою оператором мобільного зв`язку закріплено мобільний номер телефону « НОМЕР_7 ». При цьому ОСОБА_4 пояснив, що цю сім-карту він використовував для зв`язку з володільцями автомобілів, від яких намагався отримати грошову винагороду за повернення їм знятих ним дзеркал заднього виду. Для зв`язку із володільцями автомобілів він використовував записки із номером телефону, які залишав під щітками склоочисників лобового скла (т.1 а.п.181-182, 183-186, 187-191);

- Протокол огляду предметів від 13.05.2023, яким слідчий оглянув п`ять фрагментів паперу у клітину, на яких кульковою ручкою був написаний номер мобільного телефону « НОМЕР_7 », та сім-карту, вилучені зі схованці, на яку показав ОСОБА_4 (т.1 а.п.181-182, 183-186, 192-193);

- Витяг з ЄРДР про реєстрацію кримінальних правопорушень тощо (т.1 а.п.89-91).

Оцінюючи вищезазначені докази, суд дійшов висновку, що всі вони належні, оскільки підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду дійти однозначного висновку про те, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому злочину доведена в повному обсязі і знайшла своє підтвердження у судовому засіданні.

Сукупність наведених вище доказів свідчить про наявність умислу ОСОБА_4 на вимогу передачі чужого майна з погрозою обмеження права на майно (вимагання), якій він не зміг реалізувати до кінця з причин, що не залежали від його волі.

Вимога виконати (не виконати) зобов`язання, що виникло на підставах, не передбачених чинним законодавством, або неіснуюче зобов`язання, або зобов`язання з невизначеним предметом, а так само використання факту існуючого зобов`язання для заволодіння майном, правом на майно або для вчинення дій майнового характеру, які ним не передбачені, належить кваліфікувати як вимагання.

Ще однією особливістю майнової вимоги при вимаганні є те, що при її пред`явленні винний не вживає активних дій до безпосереднього заволодіння майном, а прагне задовольнити своє домагання в результаті певних дій особи, до якої звернуто таку вимогу, щоб та сама передала (віддала, вручила, надіслала, поклала в умовлене місце тощо) йому майно, право на майно або вчинила інші дії майнового характеру. У ряді випадків і винний взагалі не може без певних дій потерпілого досягти злочинного результату (зокрема, коли від останнього вимагається вчинити такі дії майнового характеру, як, наприклад, виконання на користь винного певної роботи). Вказана позиція узгоджується з Постановою Пленуму ВСУ №10 від 06.11.2009.

Отже, за встановлених обставин в діях ОСОБА_4 наявні всі риси притаманні вимаганню.

Разом з тим, суд відповідно до ст.ст.86, 89 КПК України не враховує окремі, досліджені в судовому засіданні докази через їх недопустимість:

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 на фото №2 впізнав ОСОБА_13 як особу, яку бачив 16.04.2023 о 00:05 за адресою АДРЕСА_3 (т.1 а.п.133-136);

Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_15 на фото №4, на якому зображено ОСОБА_4 впізнав особу, яку бачив 16.04.2023 о 00:05 за адресою АДРЕСА_3 , та довідку до протоколу (т.1 а.п.137-140), -

оскільки протоколи вказаних слідчих дій в порушення ст.ст.104, 231 КПК України мають несанкціоновані виправлення номерів фотографій, за якими свідок впізнав певних осіб. До того ж свідок ОСОБА_15 не був допитаний в судовому засіданні, оскільки його явку в судове засідання протягом тривалого часу не зміг забезпечити прокурор, а згодом прокурор взагалі відмовився від даного свідка;

Протокол проведення слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_13 , в ході якого той показав приблизно місця, де були сховані викрадені ОСОБА_4 дзеркальні вкладиші (т.1 а.п.175-179);

Протокол проведення слідчого експерименту зі підозрюваним ОСОБА_4 в ході якого той викрив себе у вчиненні кримінального правопорушення (т.1 а.п.175-179), -

оскільки вказані докази здобуті в порушення ст.240 КПК України, а саме, свідкові і підозрюваному слідчим не було надано можливості надати покази і на місцевості показати і прокоментувати певні події. При цьому слідчий зачитала попередні покази свідка і підозрюваного, а ті, у свою чергу, мовчки кивали на підтвердження прочитаного.

Про визнання цих доказів недопустимими з тих самих підстав заявив захисник після дослідження судом цих доказів.

Сторона захисту також просила визнати недопустимим доказом Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 на фото №2 впізнав свідка ОСОБА_13 , якого бачив 25.04.2023 о 23:00 на вул.Олександра Невського (т.1 а.п.171-174), оскільки свідок ОСОБА_13 не є підозрюваним у справі і його неможна пред`являти для впізнання.

Суд з такими доводами сторони захисту не погоджується, оскільки доказами у кримінальному провадженні є будь-які фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обстави, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Крім того, ст.231 КПК України не містить заборон щодо впізнання інших осіб, які не підозрюваними. Більш того, у даному кримінальному провадженні доказ - Протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, відповідно до якого свідок ОСОБА_14 на фото №2 впізнав свідка ОСОБА_13 , якого бачив 25.04.2023 о 23:00 на вул.Олександра Невського, як непрямий доказ, підтверджує покази свідка ОСОБА_13 , а в сукупності з іншими доказами свідчить про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні висунутого йому обвинуваченні.

Суд також, не зважаючи на заперечення сторони захисту, вважає належним і допустимим доказом протокол огляду місця події від 09.05.2023, проведений за участю ОСОБА_4 (т.1 а.п.115-117), оскільки сам по собі доказ, виконаний у формі протоколу на папері відповідає вимогам ст.223, ч.3 ст.214, 237 КПК України. Обов`язковість фіксування даної слідчої дії технічними засобами не передбачена вказаними нормами. Тому неможливість через технічні проблеми відтворення інформації на оптичному диску, доданого до протоколу огляду місця події, не впливає на інформативне наповнення протоколу слідчої дії та можливість використання відображеної в протоколі інформації з іншими доказами.

Отже, через визнання деяких доказів недопустимими, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення поза розумним сумнівом доводиться сукупністю інших належних і допустимих доказів.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд констатує відсутність обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Разом з тим, оскільки ОСОБА_4 , будучи судимим за умисний злочин, вчинив новий умисний злочин, то суд відповідно до ст.34 КК України визнає рецидив злочинів, який відповідно до ст.ст.35 и 67 КК України враховується судом при призначенні покарання.

Суд безумовно приймає до уваги, що вчиненню злочину в певній мірі сприяло скрутне матеріальне становище обвинуваченого, образ його життя. Але ці обставини не є вирішальними при призначенні покарання з урахуванням інших обставин.

Суд на підставі досліджених матеріалів, характеру злочину, даних про особу обвинуваченого, дійшов висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_4 підлягає кримінальній відповідальності в межах санкції статті у виді позбавлення волі. Саме такий вид покарання буде достатнім і справедливим для досягнення цілей, зазначених у ст.1 КК України, ст.2 КПК України.

Більш того, суд також враховує позицію потерпілих, які наполягали на суворому покарання обвинуваченого.

Питання щодо речових доказів вирішується відповідно до ст.100 КПК України, а арештованого майна ст.174 КПК України.

Процесуальні витрати по справі за проведення судових експертиз відповідно до ст.124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави. Процесуальні витрати згідно довідок Одеського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України становлять 3107 грн.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.369-370, 373-374, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.4 ст.189 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання

ОСОБА_4 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Київського районного суду м.Одеси від 05.11.2024, більш суворим, призначеним цим вироком, і остаточно до відбування ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк вісім років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 у даному кримінальному провадженні не обирався.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати, як зазначено у вироку Київського районного суду м.Одеси від 05.11.2024 - з моменту його фактичного затримання - з 03.05.2023.

В строк відбування покарання ОСОБА_4 повністю зарахувати строк відбутого ним покарання за вироком Київського районного суду м.Одеси від 05.11.2024.

Речові докази, після набрання вироком законної сили, зазначені в постановах слідчого:

- від 26.04.2023 (т.1 а.п.101-102), а саме фрагмент паперу з рукописним текстом, який поміщений до паперового конверту коричневого кольору - зберігати в матеріалах кримінального провадження в суді;

- від 09.05.2023 (т.1 а.п.119-120), а саме дзеркальні вкладиші, які було поміщено до сейф-пакету НПУ № PSP1091121, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_11 під розписку вважати повернутими за належністю потерпілій ОСОБА_11 ;

- від 29.04.2023, а саме шматок паперу з номером телефону, який упакований до сейф-пакету НПУ №PSP1091154 - зберігати в матеріалах кримінального провадження в суді.

Арешт, накладений ухвалами слідчого судді Київського районного суду м.Одеси від 01.05.2023 (т.1 а.п.103-104), від 11.05.2023 (т.1 а.п.121-122), та від 11.05.2023 (т.1 а.п.156-157), на речі і предмети, визнання речовими доказами у справі, після набрання вироком законної сили скасувати.

Процесуальні витрати на залучення експерта в сумі 3107 (Три тисяч сто сім) грн. стягнути з ОСОБА_4 на користь держави.

Інші заходи забезпечення кримінального провадження не обиралися.

На вирок учасниками кримінального провадження може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку вручити учасникам судового провадження в день проголошення його резолютивної частини. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1