Справа № 482/2129/25
Номер провадження 1-кс/482/707/2025
УХВАЛА

Іменем України

21 жовтня 2025 року місто Нова Одеса

Слідчий суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000108 від 04.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області на розгляд слідчого судді надійшло клопотання прокурора відділу Миколаївської обласної прокуратури у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000108 від 04.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307 КК України, про арешт майна, яке було вилучене 25.09.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Росо М6», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім картами ? НОМЕР_3 ? та ? НОМЕР_4 ?, який поміщено до сейф пакету №PSP1335931, який належить ОСОБА_4 ??

На обґрунтування клопотання вказано, що у провадженні слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Миколаївській області, перебувають матеріали кримінального провадження №0000108 від 04.02.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, 3 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у лютому 2025 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, мешканець м. Миколаєва Миколаївської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи постійного місця роботи та законних джерел прибутку, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, володіючи злочинними зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також всупереч Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), ігноруючи вказані норми закону, вирішив обрати в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин на території міста Миколаєва Миколаївської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу та досягнення злочинного результату ОСОБА_5 вирішив залучити до злочинної діяльності своїх знайомих, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, 25.09.2025 в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000108 від 04.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12.09.2025 (справа №482/2016/25, провадження 1-кс/482/651/2025).

У ході проведення обшуку, ОСОБА_4 добровільно видала належний їй мобільний телефон марки «Росо М6», imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім картами ? НОМЕР_3 ? та ? НОМЕР_4 ?, який було вилучено та поміщено до сейф пакету №PSP1335931.??

25.09.2025 слідчим винесено постанову про визнання зазначеного вилученого в ході обшуку мобільного телефону речовим доказом, оскільки останній відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Посилаючись на те, що вищевказані речі можуть містити інформацію, що має значення стосовно вчинюваного правопорушення, воно відповідає критеріям речових доказів та критеріям зазначеним у п. 1 ч.2 ст.167 КПК України, оскільки зберегло на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, використовувались як засіб вчинення кримінального правопорушення, прокурор просив слідчого суддю накласти на арешт на вказане майно.

Прокурор у судове засідання не з`явився.

Власник майна у судове засідання не з`явився, не повідомив про причини неявки.

Відповідно до вимог ч.1 ст.172 КПК України неявка вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Вивчивши доводи клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення клопотання.

Матеріалами клопотання підтверджується наявність підстав вважати, що було вчинено кримінальні правопорушення передбачені ч. 2, 3 ст.307 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання та додатків до нього у ході досудового розслідування встановлено що, у лютому 2025 року, більш точну дату досудовим розслідуванням не встановлено, мешканець м. Миколаєва Миколаївської області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не маючи постійного місця роботи та законних джерел прибутку, керуючись корисливим мотивом та переслідуючи мету особистого незаконного збагачення шляхом вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, володіючи злочинними зв`язками з особами, які займаються незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин, у порушення вимог Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», який визначає правові та організаційні засади державної політики щодо обігу в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, встановлює порядок державного контролю, повноваження органів виконавчої влади, права та обов`язки фізичних і юридичних осіб у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також всупереч Постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 (із наступними змінами), ігноруючи вказані норми закону, вирішив обрати в якості джерела доходу діяльність, пов`язану із незаконним придбанням, зберіганням та перевезенням з метою збуту, а також незаконним збутом наркотичних засобів та особливо небезпечних психотропних речовин на території міста Миколаєва Миколаївської області.

З метою реалізації свого злочинного умислу та досягнення злочинного результату ОСОБА_5 вирішив залучити до злочинної діяльності своїх знайомих, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Так, 25.09.2025 в ході проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000108 від 04.02.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 307 КК України слідчим СУ ГУНП в Миколаївській області було проведено санкціонований обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ухвали слідчого судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12.09.2025 (справа №482/2016/25, провадження 1-кс/482/651/2025).

У ході проведення обшуку, ОСОБА_4 добровільно видала належний їй мобільний телефон марки «Росо М6», imeil: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім картами ? НОМЕР_3 ? та ? НОМЕР_4 ?, який було вилучено та поміщено до сейф пакету №PSP1335931.??

25.09.2025 слідчим винесено постанову про визнання зазначеного вилученого в ході обшуку мобільного телефону речовим доказом, оскільки останній відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України є матеріальним об`єктом, який може бути використаний як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Відповідно до ч.1ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно ч.3ст.170 КПК України арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу, згідно якої речовими доказами є матеріальні об`єкти, які, в тому числі, зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій та інші речі, набуті кримінально протравним шляхом.

Зазначене у клопотанні майно є речовими доказами, оскільки відповідає критеріям, зазначеним уст.98 КПК України є матеріальними об`єктами, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, могло бути об`єктом кримінально протиправних дій, а тому згідно ч.3 ст.170 КПК України підлягають арешту

Арешт зазначених у клопотанні речей необхідний для забезпечення його для забезпечення його збереження як речового доказу, запобігання можливості приховування, знищення доказів злочинної діяльності, проведення огляду із залученням спеціалістів, криміналістичних експертиз, а також має суттєве значення для розслідування кримінального провадження, є об`єктом кримінально протиправних дій.

З огляду на обставини кримінального провадження, враховуючи положення ст.170 КПК України щодо завдання та мети арешту, слідчий суддя приходить до висновку, що вилучене у ході обшуку майно, про арешт якого клопотав прокурор, відповідає критеріям речового доказу, а тому підлягає арешту з метою забезпечення його збереження в стані, що має на собі сліди кримінального правопорушення, а також з метою запобігання можливості його приховування чи знищення.

Виходячи із даних матеріалів судового провадження, на цьому етапі провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власників та володільців майна з метою виконання завдань кримінального провадження, так як не застосування арешту в даному випадку може призвести до зникнення вказаного майна, приховування слідів злочину, настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючисьст.ст.170-173,309 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно вилучене 25.09.2025 в ході проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де мешкає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на: мобільний телефон марки «Росо М6», imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 з сім картами ? НОМЕР_3 ? та ? НОМЕР_4 ?, який поміщено до сейф пакету №PSP1335931, який належить ОСОБА_4 ??

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Ухвала може бути скасована в порядку ст. 174 КПК України за клопотанням власника, володільця майна, що не був присутнім під час розгляду.

Слідчий суддя ОСОБА_1