Справа № 755/3077/24 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/824/1365/2026 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2026 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

представника потерпілих ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, має на утриманні малолітніх дітей, з середньою технічною освітою, працює вантажником, раніше судимого:

- вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29.04.2024 за ст. 390-1 КК України до покарання у виді 1 року пробаційного нагляду з покладення обов`язків, передбачених ст. 59-1 КК України,-

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 27.10.2022 приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до дружини ОСОБА_10 , а саме ображав, висловлювався нецензурною лайкою, вдарив, внаслідок чого викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім того, 27.10.2022 приблизно о 16 год. 50 хв. ОСОБА_7 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до своїх малолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме висловлювався нецензурною лайкою на адресу дружини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ображав та вдарив її в присутності малолітніх дітей, внаслідок чого викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

29.11.2022 постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді штрафу.

Крім того, 30.08.2023 приблизно о 23 год. 30 хв. ОСОБА_7 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до дружини ОСОБА_10 , в присутності малолітніх дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме висловлювався нецензурною лайкою, ображав, погрожував, внаслідок чого викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали щодо нього протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

13.11.2023 постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того, 01.09.2023 приблизно о 23 год. 32 хв. ОСОБА_7 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до дружини ОСОБА_10 , а саме ображав, внаслідок чого викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали щодо нього протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

05.10.2023 постановою Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Крім того, 07.09.2023 приблизно о 12 год. ОСОБА_7 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до своїх малолітніх дітей ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали щодо нього протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

05.10.2023 постановами Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Крім того, 07.09.2023 приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_7 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП, знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до дружини ОСОБА_10 та малолітніх дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме кричав, ображав словесно, внаслідок чого викликано працівників поліції, які по приїзду припинили протиправні дії ОСОБА_7 та склали щодо нього протоколи про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

05.10.2023 постановами Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_7 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та призначено покарання у виді штрафу.

Будучи особою, неодноразово притягнутою до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , маючи прямий умисел на подальше систематичне вчинення домашнього насильства на ґрунті конфліктних побутових сімейних відносин, систематично продовжив вчиняти домашнє насильство психологічного характеру до своєї дружини ОСОБА_10 та малолітніх дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

03.01.2024 ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до дружини ОСОБА_10 , під час якого висловлювався до неї нецензурною лайкою, голосно кричав, погрожував застосуванням фізичної сили, принижуючи при цьому. Вказані дії припинились після дзвінка останньої на спец-лінію «102».

Окрім того, 07.01.2024 ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру до дружини ОСОБА_10 та малолітніх дітей ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а саме висловлювався нецензурною лайкою до дружини ОСОБА_10 , голосно кричав, погрожував застосуванням фізичної сили, принижуючи останню в присутності малолітніх дітей.

Вказані дії з боку ОСОБА_7 змусили ОСОБА_10 08.01.2024 звернутись до Дніпровського УП ГУНП у м. Києві з заявою про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме про те, що її чоловік ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , продовжив систематично вчиняти домашнє насильство психологічного характеру до неї в присутності їх малолітніх дітей.

Окрім того, вищевказані дії з боку ОСОБА_7 призвели до психологічних страждань потерпілої ОСОБА_10 та змусили останню звернутись за психологічною допомогою до Дніпровського районного в місті Києві центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді. Вищевказані дії ОСОБА_7 призвели до проживання малолітніми ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 психотравмуючої події. Наразі останні перебувають на обліку Служби у справах дітей Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації, як діти, які опинились в складних життєвих умовах.

Відповідно до Інформаційної довідки вказаного Центру № 103/42-65 від 18.01.2024 у ОСОБА_10 за період співпраці спостерігався знижений емоційний стан та тривожність. Ситуація домашнього насилля призвела до вразливості та розгубленості. Вона відчуває страх за своє життя та життя дітей через постійні конфлікти ситуації, що виникли через агресивну поведінку чоловіка. ОСОБА_10 рекомендовано продовжити психологічні консультації.

Вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки. На підставі ч. 4 ст. 70, 72 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим за даним вироком та за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року, призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (роки) роки. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Взято під варту ОСОБА_7 в залі суду. Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати з моменту його фактичного затримання - 10 жовтня 2024 року.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року та закрити провадження у справі на підставі ч. 2 ст. 284 КПК України за відсутністю в діях ОСОБА_7 складу кримінального правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог обвинувачений зазначає, що з оскаржуваним вироком не погоджується та вважає його таким, що винесений з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Вказує, що стороною обвинувачення не надано жодного доказу вчинення обвинуваченим мордування і побоїв щодо членів сім`ї обвинуваченого. Відсутні медичні висновки та покази свідків.

Окрім того, обвинувачений стверджує, що не вчиняв побоїв та мордування дружини та дітей, про що свідчать покази самої дружини та дітей. Також дружина обвинуваченого за його словами регулярно перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Також, обвинувачений зазначає, що має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, проживає за місцем реєстрації, одружений, має на утриманні 7 (сім) дітей та повністю матеріально забезпечує сім`ю.

В свою чергу, не погоджуючись з вироком суду першої інстанції захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу якій просить змінити вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року в частині призначеного покарання. Визнати винним ОСОБА_7 за ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі зі застосуванням ст. 75, 76 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що оскаржуваний вирок є не справедливим та таким, що винесений за невідповідністю міри покарання з діяннями обвинуваченого ОСОБА_7 , внаслідок його суворості.

Апелянт вказує, що при призначенні покарання суд не врахував характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення скоєного ОСОБА_7 , обставини справи, данні про особу засудженого, його вік, позицію потерпілої дружини та ставлення до злочину.

Також, сторона захисту акцентує увагу, що міра покарання, яка встановлена вироком суду, являється занадто суворою за кримінальне правопорушення, який скоїв обвинувачений і сторона захисту переконана, що покарання у вигляді двох років позбавлення волі із застосуванням ст. 75, 76 КК України буде відповідати засадам справедливості, законності та фінансовим інтересам дітей.

Крім того, судом не взято до уваги і позицію потерпілої ОСОБА_10 , оскільки без обвинуваченого ОСОБА_7 , який останнім часом заробляв до 20 тис. грн на місяць буде складно або навіть неможливо утримувати п`ятьох дітей, оскільки заробіток самої потерпілої складає приблизно 3000 - 3200 грн на місяць.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який, після узгодження позиції із своїм захисником не підтримав подану ним апеляційну скаргу, просив задовольнити апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 ,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який, після узгодження позиції із обвинуваченим підтримав подану захисником апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення представника потерпілої ОСОБА_9 , який залишив вирішення даного питання на розсуд суду,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та захисника,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційних скаргах, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України за обставин встановлених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджуються наявними у ньому доказами, та після узгодження позиції обвинуваченого із захисником, учасниками судового провадження не оспорюються, а тому колегія суддів не переглядає їх відповідно до вимог ч. 1ст. 404 КПК України.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, апеляційний суд виходить з наступного.

За змістом ст. 65 КК України, суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Вирішення цих питань належить до дискреційних повноважень суду, що розглядає кримінальне провадження по суті, який і повинен з урахуванням всіх перелічених вище обставин визначити вид і розмір покарання та ухвалити рішення.

Поняття судової дискреції (судового розсуду) у кримінальному судочинстві охоплює повноваження суду (права та обов`язки), надані йому державою, обирати між альтернативами, кожна з яких є законною, та інтелектуально-вольову владну діяльність суду з вирішення у визначених законом випадках спірних правових питань, виходячи із цілей та принципів права, загальних засад судочинства, конкретних обставин справи, даних про особу винного, справедливості й достатності обраного покарання тощо.

Так, суд першої інстанції, обґрунтовуючи висновок щодо виду й міри покарання ОСОБА_7 , врахував ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії нетяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, раніше судимий. Також, судом враховано велику кількість протоколів та постанов суду щодо обвинуваченого ОСОБА_7 , які вже винесені після того, як кримінальне провадження перебувало на розгляді у суді. Згідно зазначених постанов обвинуваченому неодноразово призначались різні міри покарання, зокрема, штрафи, громадські роботи, адміністративний арешт, він направлявся на програму для кривдників, однак жодне з цих покарань не виконане та не досягло мети, оскільки він надалі продовжив вчиняти правопорушення. Крім того, судом враховано долучені постанови Дніпровського районного суду міста Києва від 01.04.2024, 23.05.2024, 12.06.2024, 03.09.2024, 11.09.2024, 16.09.2024 згідно яких ОСОБА_7 вкотре притягнуто до адміністративної відповідальності за домашнє насильство психологічного та фізичного характеру до дружини та дітей та не виконання батьківських обов`язків.

Також, судом першої інстанції не встановлено обставин, що пом`якшують та/або обтяжують покарання обвинуваченого.

Як слушно зазначено місцевим судом, толерантне ставлення суспільства до домашнього насильства, відсутність належної реакції з боку держави в особі уповноважених органів, неналежний захист постраждалих та непритягнення кривдників до відповідальності у рази збільшує кількість постраждалих та формує відчуття безкарності за вчинені діяння.

Врахувавши всі обставин кримінального провадження, особу ОСОБА_7 , суд першої інстанції, належно умотивувавши своє рішення, дотримуючись принципу співмірності та індивідуалізації покарання, призначив ОСОБА_7 покарання за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції статті, у вигляді 2 років позбавлення волі, яке на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого злочину, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Підстав для застосування до обвинуваченого положень ст. 75 КК України, як судом першої інстанції так і апеляційним судом не встановлено.

Обставини, на які посилається в апеляційній скарзі захисник, не виправдовують поведінки обвинуваченого та не впливають на можливість звільнення ОСОБА_7 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, які, на їх думку, свідчать про можливість застосування до ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст.ст. 75, 76 КК України, зокрема те, що останній має міцні соціальні зв`язки, офіційно працевлаштований, проживає за місцем реєстрації, одружений, має на утриманні 7 (сім) дітей та повністю матеріально забезпечує сім`ю, були враховані судом першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання та не є тими обставинами, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.Окрім того, колегія суддів звертає увагу на те, що наведені обвинуваченим та захисником обставини не стали стримуючим фактором у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням не лише не сприятиме запобіганню вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами, а навпаки створить у таких осіб впевненість у безкарності за вчинення злочинів.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваного вироку не виявлено, оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, а тому підстав для задоволення апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 не вбачається.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 10 жовтня 2024 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4