печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - адвокатів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ,

підозрюваного - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , погоджене прокурором першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024 відносно підозрюваного

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого на території домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 на території земельних ділянок з кадастровими номерами :49:001:0115 та :49:001:0116, розлученого, маючого на утриманні малолітню та неповнолітню дитину, з вищою освітою, адвокатом та депутатом не являється, раніше не судимому

у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками за ч. 4 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України,

УСТАНОВИВ:

Вступ

29.12.2025 на розгляд слідчому судді Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_7 , погоджене прокурором першого відділу другого управління Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів, з визначенням застави у розмірі 500 001 528,00 грн.

Обґрунтування клопотання

Зі змісту клопотання слідує, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками за ч. 4 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

27.12.2025 о 06 год. 22 хв. ОСОБА_6 , затримано на підставі ст. 208, 615 КПК України.

28.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру:

- у набутті, володінні, використанні, розпорядженні майном, щодо якого фактичні обставини свідчать про його одержання злочинним шляхом, у тому числі здійсненні фінансових операцій, вчиненні правочинів з таким майном, а також вчиненні дій, спрямованих на приховування, маскування походження такого майна, володіння ним та права на таке майно, за обставин, коли ОСОБА_6 достовірно знав, що таке майно повністю одержано злочинним шляхом, що вчинено за попередньою змовою групою осіб в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України;

- у організації підроблення офіційних документів, які видаються установою, що має право видавати такі документи, і які надають права або звільняють від обов`язків, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з метою використання його підроблювачем чи іншою особою або збут такого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358 КК України;

- у використанні завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

На переконання слідчого, наразі у кримінальному провадженні існують передбачені п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, які обумовлюють застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме:

-переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

-знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень;

-незаконно впливати на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

-вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, тяжкість та специфіку кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов`язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам до ОСОБА_6 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Позиції сторін кримінального провадження

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання з підстав, викладених у ньому.

Захисник, адвокат ОСОБА_4 , в судовому засіданні оголосив письмові заперечення проти задоволення клопотання, в яких посилається на те, що підозра необґрунтована, а ризики - не доведені. Указував, що кримінальне правопорушення не підслідне органам ДБР. Крім того, порушена процедура міжнародного співробітництва. Органи досудового розслідування посилаються на докази, зібрані в кримінальному провадженні, що розслідується правоохоронними органами США, а тому є недопустимими. Відсутні докази на підтвердження складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 209 КК України, і дана стаття застосована виключно для збільшення розміру застави. Не додано доказів вартості майна та відсутні докази користування цим майном підозрюваним. Також адвокат зазначив, що мати підозрюваного мала дохід до 2020 року, а тому мала можливість придбати нерухоме майно, а з першою дружиною підозрюваний давно припинив відносини, оскільки має іншу дружину. Вважає, що сума застави є надто непомірною та її розмір не передбачений КПК. Просив відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою та обрати такий, що не пов`язаний із триманням під вартою. У разі затосування найсуворішого запобіжного заходу просив зменшити розмір застави.

Захисник, адвокат ОСОБА_5 , в судовому засіданні підтримав думку захисника - адвоката ОСОБА_4 та додатково зазначив, що підозра необґрунтована, неконкретизована та не підтверджена доказами, ґрунтується на «ймовірності», «міг бути причетним» та «у невстановлений час та місці». Підозрюваний не володіє спеціальними знаннями для створення комп`ютерних програм. Просив застосувати запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою та зменшити розмір застави.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні підтримав думку своїх захисників. Пояснив, що помилково представився іншим ім`ям, оскільки правоохоронні органи прийшли з обшуком зненацька і він розгубився. До інкримінованих злочинів не має відношення.

Прокурора зауважив, що до вказаного кримінального провадження ймовірно причетні працівники правоохоронних органів, які сприяли підозрюваному в організації інсценування його смерті, а тому справа підслідна ДБР.

Релевантні джерела права

У силу ч. 1 та п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України запобіжні заходи є заходом забезпечення кримінального провадження, що застосовується з метою досягнення дієвості цього кримінального провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є:

1) особисте зобов`язання;

2) особиста порука;

3) застава;

4) домашній арешт;

5) тримання під вартою.

Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом (ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї (ст. 178 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів (ч. 1 ст. 197 КПК України).

Згідно з ч. 3 ст. 176 КПК України слідчий суддя відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, а також за ознаками за ч. 4 ст. 190, ч. ч. 1, 4 ст. 358, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366, ч. 1 ст. 396 КК України.

27.12.2025 о 06 год. 22 хв. ОСОБА_6 затримано на підставі ст. 208, 615 КПК України.

28.12.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України.

Щодо обґрунтованості підозри

Рівень обґрунтованості підозри впливає на ступінь втручання в права підозрюваної особи при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, зокрема на вибір виду запобіжного заходу.

Так, рівень обґрунтованості, доведеності підозри має корелювати зі ступенем обмеження прав і свобод підозрюваного, що випливають (можуть бути пов`язані) із прийняття відповідного процесуального рішення (вчинення процесуальної дії): чим більшим є втручання в права, свободи і законні інтереси людини, тим більшою має бути «вага» і «якість» доказів, якими обґрунтовується її причетність до скоєння відповідного кримінального правопорушення. При цьому стандарти доказування (переконання) поступово зростають з перебігом ефективного розслідування та потребують більш глибокого обґрунтування, що повного мірою узгоджується із об`єктивним розширенням можливостей сторони обвинувачення в цьому напрямку. Зазначене, зокрема, пов`язане із обов`язком слідчого судді, суду при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 178 КПК).

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Ионкало проти України» №42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86,12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення. Також, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення

У п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13.11.07 Європейський Суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

Системний аналіз положень ст. 17, ч. 1 ст. 42, ч. 1 ст. 94 та ч. 1, 2 ст. 368 КПК України свідчить про те, що на даному етапі кримінального провадження слідчий суддя не уповноважений вирішувати питання стосовно доведеності / не доведеності винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, правильності правової кваліфікації її діяння відповідно до закону України про кримінальну відповідальність (КК України), позаяк вони підлягають вирішенню за результатами судового розгляду по суті обвинувального акта.

На цій стадії кримінального провадження слідчий суддя на підставі наданих сторонами матеріалів визначає, чи є вірогідною причетність особи до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення (за стандартом «обґрунтованої підозри»), щоб застосувати до неї запобіжний захід.

З матеріалів клопотання вбачається, що у ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений час та місці, проте не пізніше 2017 року, виник злочинний умисел, спрямований на заволодіння грошовими коштами невизначеного кола громадян шляхом викрадення їх персональних даних. Реалізуючи вказаний умисел, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з невстановленими особами, у період з 2017 року по лютий 2024 року, брав участь у діяльності, що полягала у створенні, розповсюдженні та управлінні шкідливим програмним забезпеченням «IcedID», з використанням якого здійснювалось несанкціоноване втручання в роботу комп?ютерних мереж фінансових установ, викрадення персональних даних та протиправне заволодіння грошовими коштами інших осіб. За вказані дії, що супроводжувалися легалізацією незаконно здобутого капіталу, Федеральною прокуратурою США та ФБР відносно ОСОБА_6 розпочато кримінальне переслідування у справі № CRM-182-77857.

Разом з цим, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою з працівником правоохоронного органу та іншими невстановленими особами, організував схему інсценування власної смерті. Так, у період березня-квітня 2024 року, шляхом фальсифікації матеріалів впізнання трупа невстановленої особи, було створено штучні підстави для внесення змін до актового запису про смерть. На підставі цих неправдивих відомостей 05.04.2024 Київським відділом державної реєстрації смерті видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 на ім?я ОСОБА_6 , що формально призвело до припинення розшуку останнього.

Усвідомлюючи незаконний характер походження грошових коштів, отриманих від функціонування шкідливого програмного забезпечення «IcedID», та будучи обізнаним про оголошення його у міжнародний розшук компетентними органами США, у ОСОБА_6 виник умисел на приховування здобутих злочинним шляхом активів на території України шляхом зміни форми майна через систематичне вчинення правочинів.

Так, реалізовуючи свій умисел, з метою надання коштам правомірного вигляду, маскування та уникнення їх ідентифікації правоохоронними органами,

ОСОБА_6 у період з грудня 2019 року по цей час, шляхом зміни форми майна через систематичне вчинення правочинів з придбання дороговартісної нерухомості та транспортних засобів, набув об?єкти рухомого та нерухомого майна, право власності на які зареєстровано на близьких родичів та знайомих останнього.

На підтвердження обґрунтованості підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 209 КК України, слідчим долучено до клопотання, зокрема:

-висновком експерта від 27.12.2025 за результатом проведення судової фотопортретної експертизи (т. 1 а. м. 37-54);

-відомостями, отриманими з Департаменту поліцейського співробітництва (даних з бази Інтерполу тощо) (т. 1 а. м. 62, 63, 64-67);

-матеріалами, отриманими від компетентних органів США (відносно ОСОБА_6 ) (т. 1 а. м. 68-86);

-протоколом обшуку від 22.10.2024 (т. 1 а. м. 89-93);

-протоколом огляду документів від 20.11.2024 (т. 1 а. м. 94-99);

-висновком експерта від 09.12.2024 за результатом проведення судової технічної експертизи документів (т. 1 а. м. 100-108);

-висновком експерта від 08.01.2025 за результатом проведення судової технічної експертизи документів (т. 1 а. м. 109-122);

-висновком експерта від 14.01.2025 за результатом проведення судової технічної експертизи документів (т. 1 а. м. 123-137);

-висновком експерта від 19.03.2025 за результатом проведення судової фотопортретної експертизи (т. 1 а. м. 138-163);

-висновком експерта від 24.03.2025 за результатом проведення судової молекулярно-генетичної експертизи (т. 1 а. м. 164-172);

-показаннями свідків: ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (т. 1 а. м. 196-200, 201-204, 205-207, 208-213, 214-218, 219-223);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання від 31.101.2025 (т. 1 а. м. 224-227);

-протоколом обшуку від 27.12.2025 (т. 2 а. м. 185-191);

-інформаційними картками, отриманими з інформаційних баз даних відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , а також відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми доходів (зазначених осіб) (т. 2 а. м. 1-6, 7-13, 14-20, 21-26, 27-30, 31-35, 36-46, 47-48, 49-50, 51-52, 53-54, 55-56);

-відомостями з Державного речових прав на нерухоме майно, а також іншими документами, які підтверджують право набуття права власності ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на рухоме та нерухома майно, що є предметом легалізації (т. 2 а. м. 57-98, 99-112, 113-114, 115-144,145-152, 153-155, 156-168, 169-177, 178-179, 180-181, 182).

Дослідивши відомості, які містяться в перелічених доказах, слідчий суддя вважає їх у сукупності достатніми для того, щоб у межах судового контролю дійти висновку про можливу причетність ОСОБА_6 до інкримінованих злочинів за тих обставин, що відображені у повідомленій йому підозрі, та про обґрунтованість останньої.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. У межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення, вдаватися до оцінки наявності в її діях складу кримінального правопорушення чи конкретних кваліфікуючих ознак, на що вказувала сторона захисту.

Також слідчий суддя враховує, що відомості, які містяться в долучених слідчим матеріалах, загалом узгоджуються між собою та відповідають обставинам, викладеним у підозрі ОСОБА_6 .

Враховуючи зазначене, такий високий рівень обґрунтованості підозри виправдовує серйозне втручання в права особи при виборі запобіжного заходу.

Щодо заявлених ризиків для кримінального провадження

У своєму клопотанні слідчий вказав про існування передбачених п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризиків, які обумовлюють необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

(І) Переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, серед яких особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна.

У зв`язку із тяжкістю покарання підозрюваний, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може вчиняти дії з переховування від органів досудового розслідування та суду.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях вказує, що небезпеку переховування від правосуддя не можна констатувати, виходячи виключно з суворості можливого покарання; її треба визначати з врахуванням низки інших факторів, які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою (рішення у справі «W v. Switzerland»).

Ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню. Серйозність же покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти (рішення у справі «Бессієв проти Молдови»).

Водночас, зважаючи на те, що підозрюваний з травня 2024 року перебуває у міжнародному розшуку за ініціативою компетентних органів США, а також характер вчинених ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, пов`язаних із організацією виготовлення та подальшого використання завідомо підробних документів, існує висока ймовірність того, що підозрюваний й надалі продовжуватиме переховуватися від органів слідства та суду.

Окрім того, інсценування підозрюваним власної смерті, відсутність у власності власного нерухомого та рухомого майна, а також перебування (проживання) підозрюваного поблизу державного корду України зі Словаччиною (на відстані близько 200 м), свідчить про ймовірне готування до подальшого переховування підозрюваного у випадку наявності загрози бути притягненим до кримінальної відповідальності за скоєні протиправні діяння.

(ІІ) Ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень.

Ризик обґрунтовується тим, що на даний час у рамках досудового розслідування зазначеного кримінального провадження не встановлено усіх обставин, що мають значення для слідства, та всіх причетний до вчинення кримінальних правопорушень осіб, зокрема: 1) осіб, що були залучені ОСОБА_6 до підроблення офіційних документів; 2) осіб, які у співучасті з підозрюваним здійснювали легалізацію (відмивання) майна, одержаного злочинним шляхом; 3) службових осіб, які, зловживаючи власним службовим становищем, з метою одержання неправомірної вигоди, сприяли підозрюваному в уникненні ним кримінальної відповідальності шляхом інсценування його смерті тощо.

Крім того, на даний час не відшукано та не вилучено всіх очевидно існуючих речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінальних правопорушень, зокрема: 1) спеціальних технічних засобів для виготовлення підробленої поліграфічної продукції; 2) іншого легалізованого майна, одержаного злочинним шляхом, та яке належить підозрюваному та йому співучасникам; 3) предмета неправомірної вигоди, наданої підозрюваним та/або іншими особами в його інтересах службовим особам, які сприяли підозрюваному в уникненні ним кримінальної відповідальності шляхом інсценування його смерті тощо.

На переконання слідчого судді, наведене вказує на те, що на даний час ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України, що підозрюваний може вдатися до знищення, переховування або спотворення будь-якої із речей чи документів, які не віднайдені органом досудового розслідування та які мають істотне значення для встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, є доведеним.

(ІІІ) Ризик незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні.

ОСОБА_6 , розуміючи обсяг доказів його винуватості, які базуються в т.ч. на висновках судових експертів, а також орієнтовне коло осіб, які в подальшому органом досудового розслідування доцільно допитати у процесуальному статусі свідків, може використати цю можливість з метою впливу на даних експертів та свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни раніше наданих показань або відмовою від їх надання в подальшому (у разі обрання йому іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою).

Водночас, оскільки більшістю потенційних свідків є цивільні особи, які, згідно з даними досудового слідства, тривалий час фінансово забезпечуються підозрюваним, реєструють за його вказівками на себе майно, придбане за кошти, отримані злочинним шляхом, будь-який інший запобіжний захід з високою вірогідністю матиме негативні наслідки для слідства та встановлення істини у кримінальному провадженні.

Окрім того, станом на момент звернення із даним клопотанням, відповідно до офіційно отриманих даних від компетентних органів США, останніми вже тривалий час встановлюються інші співучасники ОСОБА_6 , що здійснювали та продовжують здійснювати шахрайські дії із використанням електронно-обчислюваної техніки, а також потерпілі, яким зазначеними протиправними діями завдано збитки на понад 30 млн. доларів США.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Отже, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України ризик учинення підозрюваним незаконного впливу на свідків, потерпілих та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні вочевидь є високим.

(ІV) Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином

Щонайменше два інкримінованих ОСОБА_6 кримінальних правопорушення останній вчинив у співучасті із іншими особами, дані та приблизний кількісний склад яких на теперішній час встановлюються слідством.

У разі обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, останній доведе до відому інших співучасників детальні відомості щодо обставин даних кримінального провадження та обсягу зібраних доказів, про які йому стало відомо у зв`язку з участю у ньому. Вказаний факт призведе до знищення наявних у вказаних осіб доказів описаної вище протиправної діяльності (зокрема, засобів збереження електронної інформації, листування між співучасниками, документів щодо легалізованого майна та фіктивного відчуження останнього, фото-, відеофайлів, які можуть свідчити про вчинення інших кримінальних правопорушень тощо), що значно зашкодить подальшій ідентифікації як співучасників, якими здійснювалась легалізація майна отриманого злочинним шляхом та підроблення офіційних документів.

Окрім того, ОСОБА_6 може використати факт офіційного визнання його померлим, як підставу уникнення кримінальної відповідальності та й надалі видавати себе за іншу особу.

Так, під час обшуку 27.12.2025 за місцем проживання ОСОБА_6 , як одразу в момент затримання, так і після цього, підозрюваний неодноразово представлявся особою на ім`я ОСОБА_20 . При цьому, в подальшому, під час обшуку, слідчим виявлено та вилучено посвідчення, виданого Комітетом по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю на ім`я ОСОБА_20 (із фотокарткою особи, зовні схожою на ОСОБА_6 , що також може свідчити про підробку даного документа із метою його подальшого використання).

Окрім того, подальше невжиття заходів щодо запобіганню використання ОСОБА_6 підроблених документів в майбутньому, фактично уповільнить здійснення досудового розслідування, та буде використовуватися стороною захисту як привід для маніпуляції та безпідставного не прибуття за відповідними викликами, або для ухилення від належного повідомлення про відповідні виклики.

Слідчий суддя доходить висновку про наявність передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України ризику перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

(V) Ризик вчинити інше кримінальне правопорушення

Слідчий суддя погоджується з доводами сторони обвинувачення про наявність цього ризику, оскільки у разі обрання ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, останній буде й надалі систематично вчиняти аналогічні по своїй суті кримінальні правопорушення як самостійно так і у співучасті із іншими особами. При цьому, усвідомлюючи вже наявний обсяг доказів сторони обвинувачення у даному кримінальному провадженні, а також приблизний алгоритм подальших необхідних для досягнення мети процесуальних дій, маскування своїх протиправним дій підозрюваним буде ретельнішим та більш складним для виявлення правоохоронними органами.

Слідчий суддя також звертає увагу, що матеріалами клопотання підтверджено використання підозрюваним підробних документів на ім`я ОСОБА_11 (т. 1, а. м. 37-54, 89-93, 100-163).

При цьому, під час вручення повідомлення про підозру від 28.12.2025 підозрюваний ОСОБА_6 підписався в графі про отримання як « ОСОБА_20 » (т. 1, а. м. 29). Також, за підписом « ОСОБА_20 » складена заява про відмову від адвоката ОСОБА_21 (т. 1, а. м. 20) та розписка про отримання клопотання про застосування запобіжного заходу (т. 2 а. м. 246). Так, під час обшуку від 27.12.2025 домоволодіння, що розташоване на земельних длянках із кадастровими номерами: :49:001:0115 та :49:001:0116 (адреса: АДРЕСА_2 , власником яких є ОСОБА_22 , РНОКПП НОМЕР_2 ), яким користувався ОСОБА_6 , серед інших речових доказів, було вилучено посвідчення № НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_20 , видане комітетом по боротьбі з корупією та організованою злочинністю (т. 2 а. м. 187). Підозрюваний представився ОСОБА_20 . Зазначене, на думку слідчого судді, свідчить про схильність останнього до вжиття конспіративних заходів та вчинення інших кримінальних правопорушень, а саме використання підробних документів.

Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на даному етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення його дієвості та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного.

За змістом ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 183 КПК України визначено виключний перелік осіб, до яких може бути застосований цей запобіжний захід. ОСОБА_6 належить до цього переліку як особа, яка підозрюється у вчиненні, в тому числі злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років (п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України).

Більш м`якими запобіжними заходами, у порівнянні з триманням під вартою, є: домашній арешт, застава, особиста порука, особисте зобов`язання. Втім, на переконання слідчого судді, жоден з цих запобіжних заходів не здатний запобігти встановленим ризикам.

Слідчий суддя враховує обставини, які свідчать про високу інтенсивність ризиків переховування підозрюваного від органу досудового розслідування, впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, доведеність ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, а також обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , переховування від слідства та суду в іншій країні під чужим прізвищем, матеріальні статки.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні кримінального правопорушення; вік, стан здоров`я підозрюваного, його майновий стан, використання підроблених документів.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним запобіганню встановленим ризикам. Водночас, застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Виходячи з наведеного та з огляду на встановлені ризики для кримінального провадження, слідчий суддя вважає неспроможними доводи сторони захисту про необхідність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою.

Щодо розміру застави

Сторона обвинувачення просила визначити заставу у 165 126 розмірах прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 500 001 528,00 грн, обґрунтовуючи такий розмір тим, що діюче кримінальне процесуальне законодавство України не встановлює обов`язку розкривати джерело походження коштів для застави, а отже, застава може бути внесена, в тому числі, й іншою особою яка має відповідну фінансову спроможність. Сторона захисту вважала такий розмір застави надмірним.

Розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 КПК. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК).

Розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо тяжкого злочину, - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч. 5 ст. 182 КПК).

Додатковим фактором встановлення застави у розмірі, який перевищує межі КПК, є визначення її як альтернативи до тримання під вартою. У зв`язку із цим, розмір застави збільшується з тим, щоб забезпечити таку ж дієвість застави, як і тримання під вартою. За загальним правилом застава у межах КПК не може бути альтернативою до тримання під вартою, адже сама по собі вона є значно м`якішим запобіжним заходом. Тримання ж під вартою є винятковим запобіжним заходом (ч. 1 ст. 183 КПК), а тому й альтернативна до нього застава у переважній більшості ситуацій визначається як для «виключного випадку» (ч. 5 ст. 182 КПК).

Положення КПК та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначені розміру застави: (1) обставини кримінального правопорушення; (2) особливий характер справи; (3) майновий стан підозрюваного; (4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; (5) масштаб його фінансових операцій; (6) даних про особу підозрюваного; (7) встановлені ризики, передбачених статтею 177 КПК; (8) «професійне середовище» підозрюваного; (9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин (10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя вважає, що у цій справі наявний виключний випадок та альтернативна застава має бути визначена в межах 132 100,3963 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 400 000 000,00 грн (чотириста мільйонів гривень), зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_6 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

-не відлучатися із міста Ужгорода Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із особами, які є власниками майна, яке згідно з зазначеними у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 , є таким, що одержано ним злочинним шляхом, з приводу обставин, що є предметом досудового розслідування;

-здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМС України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності);

-носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. 176-178, 182, 183, 309 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000319 від 06.02.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який обраховувати з дня його затримання, з 06 год. 22 хв. 27.12.2025, строком на 60 днів, тобто до 24.02.2026 включно.

Одночасно визначити альтернативний запобіжний захід у вигляді застави, розмір якої визначити в межах 132 100,3963 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 400 000 000,00 грн (чотириста мільйонів гривень), зобов`язавши підозрюваного ОСОБА_6 , прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, а також виконувати процесуальні обов`язки, визначені частиною п`ятою статті 194 Кримінального процесуального кодексу України, а саме:

-не відлучатися із міста Ужгорода Закарпатської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

-утримуватися від спілкування із особами, які є власниками майна, яке згідно з зазначеними у письмовому повідомленні про підозру ОСОБА_6 , є таким, що одержано ним злочинним шляхом, з приводу обставин, що є предметом досудового розслідування;

-здати на зберігання до відповідного територіального підрозділу ДМС України за місцем проживання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну (у випадку наявності);

-носити електронний засіб контролю.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як підозрюваним так й іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

Отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

Банк: Державна казначейська служба України м. Київ

р/р UA1012089

Призначення платежу: Застава за …(П.І.П., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно ухвали … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.П. особи, що вносить заставу).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки підозрюваного та його явки за викликом.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Повний тест ухвали проголошено о 08 год. 00 хв. 05.01.2026.

Слідчий суддя ОСОБА_23