ВИРОК

іменем України

16.12.2025 місто Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра у складі:

судді ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі дистанційного судового провадження в залі суду кримінальне провадження № 0014939 відносно:

ОСОБА_2 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старший стрілець 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «старший солдат», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , т.м. НОМЕР_2 ,

який обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_2 ,

УСТАНОВИВ:

Згідно з ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України. її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 133/2022, затвердженого Законом України «Про продовженнястроку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 № 2119-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 18.04.2022 № 259/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 21.04.2022 № 2212-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17.05.2022 № 341/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 22.05.2022 № 2263-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 12.08.2022 № 573/2022, затвердженого Законом України від 15.08.2022 № 2500-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 16.11.2022 № 2738- IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 07.11.2022 № 757/2022, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 16.11.2022 № 2738-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022, в Україні строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.02.2023 № 58/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 07.02.2023 № 2915-ІХ. продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 01.05.2023 № 254/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 02.05.2023 № 3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 26.07.2023 № 451/2023 затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 27.07.2023 № 3275-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.11.2023 № 734/2023, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 08.11.2023 № 3429-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 16.11.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 05.02.2024 № 49/2024, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 06.02.2024 № 3564-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.02.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 06.05.2024 № 271/2024. затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в України» від 08.05.2024 № 3684-ІХ. Продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14.05.2024 строком на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»

від 23.07.2024 № 469/2024, затвердженого Законом України «Про продовження

строку дії воєнного стану в України» від 23.07.2024 № 3891-IX, продовжено

строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 12.08.2024 строком на

90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»

від 28.10.2024 № 740/2024, затвердженим Законом України «Про затвердження

Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від

29.10.2024 № 4024-ІХ, строк дії воєнного стану в Україні продовжено на 90 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні»

від 14.01.2025 № 26/2025, затвердженим Законом України «Про продовження

строку дії воєнного стану в Україні» від 15.01.2025 № 4220-ІХ, строк дії воєнного стану

в Україні продовжено на 90 діб.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 № 34 від 23.03.2022 солдата ОСОБА_2 зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

У подальшому, наказом командира цієї ж військової частини № 2 від 02.01.2025

старшого солдата ОСОБА_2 призначено у посаді старшого стрільця 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_2 , в розумінні вимог ст. 18. 19, 22, 401

КК України, диспозиції ст. 402 КК України, є військовослужбовцем, а отже суб`єктом

вказаного злочину та останньому було достеменно відомо про особливості несення

військової служби у час воєнного стану.

Відповідно до ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону

України», ст. 1 Закону У країни «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 2 Статуту

внутрішньої служби Збройних Сил України (далі за текстом - Статут) захист Вітчизни,

незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян

України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Водночас, ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і

територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки

є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона

України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються

на Збройні Сили України.

Відповідно до ст. 28 Статуту, єдиноначальність є одним із принципів будівництва і

керівництва Збройними Силами України і полягає в наділенні командира (начальника)

всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього

персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності

військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця, наданні командирові

(начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази, а також взабезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29, 31 Статуту також передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Крім цього, відповідно до статті 101 Статуту, Командир в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону, успішне виконання батальйоном бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону і законність їх витрачання, за організацію і стан пожежної безпеки батальйону.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 НГУ № 324 від 18.10.2023 майора ОСОБА_7 призначено командиром НОМЕР_3 стрілецького батальйону зазначеної військової частини.

Командир батальйону підпорядковується командирові бригади і є прямим начальником усього особового складу батальйону.

Таким чином, командир НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковник ОСОБА_7 по відношенню до старшого стрільця 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України старшого солдата ОСОБА_2 є прямим начальником за своїм службовим становищем та за військовим званням, а останній - підлеглим підполковника ОСОБА_7 .

Поряд із цим, статтею 35 Статуту, крім іншого, передбачено, що накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості, наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Згідно ст. 36 Статуту, командир (начальник) відповідає за відданий наказ, його наслідки та відповідність законодавству, а також за невжиття заходів для його виконання, за зловживання, перевищення влади чи службових повноважень.

Стаття 37 Статуту визначає, що військовослужбовець після отримання наказу відповідає: «Слухаюсь» і далі виконує його, військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін. Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання.

Крім того, Статутом визначений зміст військової присяги, згідно якого кожний військовослужбовець, вступаючи на військову службу урочисто присягає Українському народові завжди бути йому вірним і відданим, обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, накази командирів, неухильно додержуватися Конституції України та законів. України, зберігати державну таємницю, а також присягає виконувати свої обов`язки в інтересах співвітчизників та ніколи не зраджувати Українському народові.

Згідно ст. 6, 11, 16, 125, 126 Статуту, ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України також передбачено, що кожен військовослужбовець зобов`язаний знати й сумлінно виконувати вимоги цього Статуту, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою. постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни.

Більше того, ст. 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено право командира - віддавати накази і розпорядження, а обов`язок підлеглого - їх виконувати, крім випадку віддання явно злочинного наказу чи розпорядження. Наказ має бути виконаний сумлінно, точно та у встановлений строк. Відповідальність за наказ несе командир, який його віддав. У разі непокори чи опору підлеглого командир зобов`язаний для відновлення порядку вжити всіх передбачених статутами Збройних Сил України заходів примусу аж до притягнення його до кримінальної відповідальності.

Під наказом у ст. 401 КК України розуміється одна із форм реалізації владних функцій, організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських обов`язків військової службової особи, змістом якої є пряма, обов`язкова для виконання вимога начальника про вчинення або не вчинення підлеглим (групою підлеглих) певних дій по службі. В контексті ст. 402 КК України під наказом розуміється також пряма вимога у вигляді розпорядження, вказівки, команди тощо.

Особа, яка одержала законний наказ, зобов`язана його виконати. За своєю юридичною природою виконання законного наказу - це виконання особою свого юридичного (службового) обов`язку.

Наказ або розпорядження є законними, якщо вони віддані відповідною особою в належному порядку та в межах її повноважень і за змістом не суперечать чинному законодавству та не пов`язані з порушенням конституційних прав та свобод людини і громадянина.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_2 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби і підлеглості, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо допустив їх порушення в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Так, у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України та введенням в дію воєнного стану, військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 виконує завдання за призначенням, пов`язані із захистом незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України на всій території України.

Командиром НОМЕР_5 бригади Національної гвардії України видано бойове розпорядження (наказ) № 133 від 23.05.2025, згідно якого командиру НОМЕР_4 стрілецького батальйону з 13 години 35 хвилин 23.05.2025 наказано відрядити встановленим порядком на службовому транспорті визначений особовий склад в населений пункт Хороше, Донецької області з метою виконання бойових завдань в оперативномупідпорядкуванні командира в складі підрозділу НОМЕР_4 стрілецького батальйону з розрахунку:

На виконання даного бойового розпорядження (наказу) командиром 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_7 23.05.2025 близько 13 години 05 хвилин, знаходячись на території військового містечка № НОМЕР_3 в/ч НОМЕР_1 НГ України, розташованого на території АНД району м. Дніпра (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану) військовослужбовцям в.ч. 3036 НГ України старшому солдату ОСОБА_2 , солдату ОСОБА_8 та солдату ОСОБА_9 оголошено бойове розпорядження (наказ) № 22 «Про вибуття вказаних військовослужбовців 23.05.2025 о 13 годині 35 хвилин з метою виконання бойових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, на службовому транспорті, із штатною зброєю, боєприпасами, засобами бронезахисту та індивідуального захисту, іншими необхідними речами, до командно-спостережного пункту роти, розташованої у АДРЕСА_3 з подальшим вибуттям в район виконання поставлених бойових завдань в н.п. Хороше Донецької області для виконання бойових завдань».

Однак, старший солдат ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, та проходячи її у посаді старшого стрільця 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, в порушення вимог ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36, 37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 3. 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 23.05.2025 близько о 13 годині 05 хвилин, знаходячись на території військового містечка № 2 в.ч. 3036 НГ України, розташованого на території АНД району м.Дніпра (більш точна адреса не розголошується в умовах воєнного стану), перебуваючи у строю, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, відкрито відмовився виконати законне бойове розпорядження (наказ) № 22 від 23.05.2025 свого прямого начальника - командира НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_10 , доведеного останньому на виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_5 бригади Національної гвардії України від 23.05.2025 № 133 «Про вибуття 23.05.2025 о 13 годині 35 хвилин військовослужбовця НОМЕР_4 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_11 у складі вказаного підрозділу з метою виконання бойових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, на службовому транспорті, із штатною зброєю, боєприпасами, засобами бронезахисту та індивідуального захисту, іншими необхідними речами, до командно-спостережного пункту роти, розташованої у м. Павлограді Дніпропетровської області з подальшим вибуттям в район виконання поставлених бойових завдань в н.п. Хороше Донецької області для виконання бойових завдань», чим підірвав бойову готовність та боєздатність підрозділу.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_2 , які виразилися у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчинені в умовах воєнного стану, кваліфікуються за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 вину у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, визнав у повному обсязі, заявив про щиросердне каяття у вчиненому та показав, що дійсно він, перебуваючи на посаді старшого стрільця 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «старший солдат», дійсно відмовився виконати наказ начальника, який був оголошений 23.05.2025 для виконання бойових завдань. Він був морально виснажений, бо добровільно мобілізувався в 2022 році захищати Батьківщину, маючи 9-ти місячну дитину. З 2022 року він спілкувався з родиною дистанційно. В 2023 році у нього помер батько. Він не зміг побачити батька живим, оскільки через кадрові перестановки у бригаді йому затримували відпустку, а батько хворів сильно. Він просив прискорити надання йому відпустки, яка була запланована і за два дні до відпуски дізнався, що батько вкоротив собі віку. В 2024 році він виконував бойові завдання на території Харківської області, де отримав контузію під час авіанальоту, лікувався. За час лікування у дружини стався нервовий розлад, дружина втратила понад 20 кг ваги, які не відновила і по цей час. Також дружина має хвороби серця, хронічні захворювання, на даний час у неї через на нервовій основі йде загострення варикозної хвороби, для якої їй потрібно повноцінне обстеження та лікування. Разом з дружиною проживає її мати, яка є особою з інвалідністю по зору. Саме низка вказаних факторів і посприяла тому, що він відмовився від виїзду в район бойових дій. Проте він не відмовлявся від виконання в цілому обов`язків військової служби та, навіть після оголошення йому обвинувачення, він залишився в частині та виконував бойові завдання по охороні та обороні об`єктів, нікуди не тікав, від слідства не ухилявся, готовий продовжувати службу.

Суд визнає покази обвинуваченого ОСОБА_2 , як доказ його винуватості, що відповідає положенням ст. 95 КПК України, враховуючи те, що ці покази обвинуваченого узгоджуються з письмовими доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 23.03.2022 № 34 слідує, що солдата запасу ОСОБА_2 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 із ІНФОРМАЦІЯ_4 і призначено на посаду стрільця 2-го відділення 1-го стрілецького взводу 8-ї стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону (ВОС 100915П) з 23.03.2022 зараховано в списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення, уважати таким, що приступив до виконання обов`язків за посадою 23.03.2022 та встановлено посадовий оклад у розмірі 2820 гривень за 5 тарифним розрядом.

Згідно витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 (по стройовій частині) від 02.01.2025 № 2 слідує, що старшого солдата по мобілізації ОСОБА_2 ( НОМЕР_6 ) з 02.01.2025 за посадою старшого стрільця стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону (ВОС100868П), призначеного на цю посаду наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 01.01.2025 № 1 о/с уважати таким, що приступив до виконання обов`язків, установлено посадовий оклад 2910 гривень за 6 тарифним розрядом.

Згідно довідки командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України старший стрілець 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону старший солдат по мобілізації ОСОБА_2 в період з 23.03.2022 по 07.04.2022 проходив курс загальновійськової підготовки на базі Центру підготовки підрозділів ЦОТО.

У відповідності до копії висновку за результатами службового розслідування для встановлення причин та обставин факту відмови від виконання наказу 23.05.2025 військовослужбовцями 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , затвердженого командиром військової частини НОМЕР_1 від 05.06.2025 слідує, що відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині): від 23.03.2022 № 34 - солдата запасу ОСОБА_2 , який прибув для проходження військової служби за призовом під час мобілізації відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 із ІНФОРМАЦІЯ_4 зараховано в списки особового складу військової частини та на всі види забезпечення; від 02.01.2025 № 2 - старшого солдата ОСОБА_2 (Г-135560) призначено на посаду старшого стрільця 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти НОМЕР_4 стрілецького батальйону. 23.05.2025 на виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_5 бригади Національної гвардії України від 23.05.2025 № 133, з метою виконання бойових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, для вибуття до командно - спостережного пункту роти, розташованого в АДРЕСА_3 , з подальшим вибуттям в район виконання поставлених бойових завдань в АДРЕСА_4 , командиром НОМЕР_3 стрілецького батальйону підполковником ОСОБА_7 були визначені підлеглі військовослужбовці, в тому числі старший стрілець 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону старший солдат ОСОБА_2 23.05.2025 близько 12:00 години, вищевказаний особовий склад, в тому числі ОСОБА_2 , на виконання бойового розпорядження командира військової частини, зі штатною зброєю і відповідним екіпіруванням, було зібрано на території військового містечка № НОМЕР_3 розташованого за адресою: АДРЕСА_5 . В той же день, тобто 23.05.2025 о 13:05 годині, після проведеного медичного обстеження на готовність до виконання службових і бойових завдань, старший солдат ОСОБА_2 , перебував в службовому приміщенні на території військового містечка № 2 і йому підполковником ОСОБА_7 в присутності свідків усно було віддано бойове розпорядження наступного змісту: сьогодні 23.05.2025 о 13:05 годині, я командир НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України підполковник ОСОБА_12 , перебуваючи на території військового містечка № НОМЕР_3 , на виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_5 бригади Національної гвардії України від 23.05.2025 № 133, наказую: старшому стрільцю 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону старшому солдату ОСОБА_2 23.05.2025 о 13:35 годині в складі підрозділу 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, з метою виконання бойових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, на службовому транспорті, із штатною зброєю, боєприпасами, засобами бронезахисту та Індивідуального захисту, іншими необхідними речами, вибути до командно - спостережного пункту роти, розташованого в АДРЕСА_3 з подальшим убуттям в район виконання поставлених бойових завдань в н.п. Хороше Донецької області для виконання поставлених бойових завдань. Даний наказ був сформульований чітко і не допускав подвійного тлумачення, також в даному наказі були відсутні ознаки злочинного наказу. При віддачі наказу був застосований відеозапис. На відданий наказ вищевказаний військовослужбовець в присутності свідків: начальника медичного пункту капітана медичної служби ОСОБА_13 , штаб сержанта другої категорії відділення соціального супроводу секції персоналу молодшого сержанта ОСОБА_14 , командира 6 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону лейтенанта ОСОБА_15 , т.в.о. командира 7 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону старшого лейтенанта ОСОБА_16 , повідомив, що виконувати наказ не буде через незадовільний стан здоров`я та низький морально-психологічний стан, відкрито відмовившись виконувати поставлений наказ. Вищевказаний військовослужбовець відданий бойовий наказ не виконав, до виїзду на бойові позиції не підготувався та не вибув. Старший солдат ОСОБА_2 надав письмове пояснення про відмову виконання бойового наказу, посилаючись на незадовільний морально-психологічний стан та, начебто, на погіршення стану здоров`я. 23.05.2025 матеріали відносно старшого солдата ОСОБА_2 , який відкрито відмовився та в подальшому не виконав бойове розпорядження доведеного усно прямим командиром, були направлені до Третього слідчого відділу (з дислокацією у місті Дніпрі) Територіального управління ДБР, розташованого в місті Полтаві, і в той же день, 23.05.2025, відносно вказаного військовослужбовця були внесені відомості до ЄРДР за № 0009328 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Згідно копії бойового розпорядження командира 2СБ НОМЕР_5 бригади Національної гвардії України на виконання бойового розпорядження здійснено наказ старшому стрільцю 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону старшому солдату по мобілізації ОСОБА_2 23.05.2025 о 13:35 годині в складі підрозділу 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, з метою виконання бойових завдань з відсічі та стримування збройної агресії російської федерації, на службовому транспорту із штатною зброєю, боєприпасами, засобами броне захисту та індивідуального захисту, іншими необхідними речами, вибути до командно-спостережного пункту роти, розташованої в м. Павлоград Дніпропетровської області з подальшим убуттям в район виконання поставлених бойових завдань в н.п. Хороше Донецької обл. для виконання поставлених бойових завдань.

У відповідності до протоколу огляду предмету з додатком від 30.05.2025 слідує, що оглянуто оптичний носій - диск «Verbatim DVD-R 4.7 GB» на якому барвником червоного кольору міститься пояснювальний напис «доведення наказу Жалку, Вітомському, та ін.» Диск поміщено до паперового конверту. При відкритті оптичного диску встановлено, що у ньому міститься відео файл з назвою «84410001» формату MP4 Video file розміром 212 МБ. Файл містить відео запис віддання наказу а також відмову військовослужбовців. При відкритті файлу «S4410001» за допомогою програми «Windows Media player» встановлено, що на ньому міститься відео запис віддання наказу підполковником в/ч НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_7 військовослужбовцям ОСОБА_2 та іншим військовослужбовцям та їх відмову від подальшого виконання наказу. Береза: ОСОБА_17 розпорядження командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії, сьогодні 23.05.2025 року, 13:05 годин, я командир НОМЕР_3 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України підполковник ОСОБА_12 , перебуваючи на території військового містечка № НОМЕР_3 , на виконання бойового розпорядження командира НОМЕР_5 бригади Національної гвардії України від 23.05.2025 за №133 наказую старшому стрільцю 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 6 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону старшому солдату за мобілізацією ОСОБА_2 , стрільцю-радіотелефоністу 1 стрілецького відділення 1 стрілецького взводу 7 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону солдату по мобілізації ОСОБА_8 , кулеметнику 2 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 10 стрілецької роти НОМЕР_3 стрілецького батальйону солдата по мобілізації ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 о 13:35 годині у складі підрозділу стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, з метою виконання бойових завдань з відсічі та отримання збройної агресії російської федерації на службовому транспорті, із штатною зброєю, боєприпасами, засобами бронезахисту, індивідуальним захистом, іншими необхідними речами вибути на виконання поставлених завдань до КСП роти розташованої у м. Павлограді Дніпропетровської області для подальшого вибуття в район виконання поставлених бойових завдань в н.п. Хороше Донецької області для виконання бойових завдань. За результатами ВЛК ви придатні до виконання цього бойового завдання, Вам усе ясно? Жалко, ОСОБА_18 , ОСОБА_19 : Так точно! Береза: Приступити до виконання наказу. Жалко: Я старший солдат ОСОБА_20 не можу виконати бойовий наказ за станом здоров`я, так як, я перепрошую, велике фізичне навантаження, морально психологічним станом після контузії, а також за сімейними обставинами, по сімейним обставинам, стан здоров`я дружини.

Статтею 370 КПК України передбачено, що обґрунтованим є таке рішення, що ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу; вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Суд вважає, що вина обвинуваченого ОСОБА_2 підтверджена як показами самого обвинуваченого, так і письмовими доказами, зібраними під час досудового слідства та дослідженими в судовому засіданні.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, суд вважає, що всі докази є належними, допустимими, достовірними, а в сукупності та їх взаємозв`язку достатніми для прийняття рішення про визнання обвинуваченого ОСОБА_2 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд виходить з вимог ст. 50 КК України, відповідно до якої покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 КК України; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , суд визнає: активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та щире каяття; виключно позитивні характеристики на ім?я ОСОБА_2 як за місцем проходження військової служби, так і за місцем роботи; факт перебування на утриманні обвинуваченого дружини та малолітнього сина, які мають хворобливий стан здоров`я; отримання військовослужбовцем ОСОБА_2 травм у зв`язку із захистом Батьківщини та отримання ним захворювань у зв`язку із проходженням військової служби.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 , судом не встановлено.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_2 вперше вчинив умисне закінчене кримінальне правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, одружений, має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період, старший стрілець 3-го стрілецького відділення 2-го стрілецького взводу 6-ї стрілецької роти 2-го стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, у військовому званні «старший солдат», на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивного боку, скарг від сусідів не надходило, має матір ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка є пенсіонером за віком, батько ОСОБА_22 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Згідно службової характеристики ОСОБА_2 до служби відноситься добре, свої обов`язки виконує задовільно. Має особисту точку зору. Уміє встановлювати контакт з оточенням, тактовний, проявляє елементи чуйності та доброзичливості. Виявляє повагу до командирів і старших за військовим званням, поважає честь і гідність товаришів по службі. У стройовому відношенні підготовлений задовільно. Зовнішній вигляд охайний. Стан здоров`я задовільний, фізично розвинутий середньо.

Згідно медичної характеристики старший солдат по мобілізації ОСОБА_2 23.08.2023 отримав консультативний висновок лікаря невролога в медичний центр MEDICUM, діагноз: Тунельний синдром. 26.05.2024 за формою 100, діагноз: МВТ, АКБ, забій грудної клітини. 31.12.2024 пройшов медичний огляд в медичній (військово-лікарській) комісії ДУ ТМО МВС України по Дніпропетровській області, висновок: «Придатний до військової служби».

У відповідності до характеристика директора ПП «ДНІПРО-РЕМОНТ» від 01.08.2025 слідує, що ОСОБА_2 з 02.04.2021 за професією посипальник цементу. З 22.03.2022 по теперішній час увільнений у зв`язку з призовом під час мобілізації. ОСОБА_2 зарекомендував себе, як відповідальний та кваліфікований працівник. Завдання керівництва виконував якісно і в установлений строк. У колективі підтримував рівні, дружні відносини.

Згідно копії довідки командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України старший солдат ОСОБА_2 у період з 23.05.2024 по 22.07.2025 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи в ОТУ «Харків».

Як слідує з копії виписки № 24/1080/1178 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні з 26.05.2024 по 07.06.2024 у зв`язку із вибуховою травмою (25.05.2024): ЗЧМТ, струс головного мозку з цефалічним синдромом, дисомнією. Забій грудної клітини.

Згідно копії довідки № 706-с/НГУ т.в.о. голови медичної (військово-лікарської) комісії ДУ «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» слідує що старший солдат за мобілізацією в.ч. 3036 НГУ ОСОБА_2 пройшов медичний огляд 31.12.2024. Рішення медичної (військово-лікарської) комісії: наслідки вибухової травми (26.05.2024): закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку у вигляді незначного цефалічного синдрому, синдрому вегетативної дисфункції, забою грудної клітини без порушення функції, акубаротравма (26.05.2024) без порушення фунції слуху травма, пов`язана із захистом Батьківщини; гіпертонічна хвороба І стадії, ступінь АГ2, серцево-судинний ризик 2, СН 0 ст., остеохондроз грудного відділу хребта без порушення статико-динамічної функції хребта, двобічний гонартроз І-ІІ рентгенологічної стадії без порушення функції суглобів захворювання, пов`язане з проходженням військової служби.

Відповідно до копії виписки № 4211/215 із медичної карти стаціонарного хворого КНП КМР «МЛШМД» ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є сином обвинуваченого ОСОБА_2 , перебував на стаціонарі з 13.05.2025 по 16.05.2025 з діагнозом крипторхізм, 14.05.2025 проведена операція.

Згідно копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААГ № 039162 ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка є тещею обвинуваченого ОСОБА_2 , має третю групу інвалідності з 01.07.2015.

Згідно копії огляду лікаря, ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка є дружиною обвинуваченого ОСОБА_2 , має діагноз: алкогольна полі невропатія; полі невропатія при недостатності харчування; розлади вегетативної нервової системи (тривожно-депресивний розлад); біль у нижній ділянці спини.

Згідно консультативного висновку спеціаліста ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , мала бактеріальну пневмонію, не уточнений гострий бронхіт.

У відповідності до ч. 1 ст. 69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

Метою кримінально-виконавчого законодавства України, визначеної в ст. 1 КВК України, є захист інтересів особи, суспільства і держави шляхом створення умов для виправлення і ресоціалізації засуджених, запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також запобігання тортурам та нелюдському або такому, що принижує гідність, поводженню із засудженими.

Завданнями кримінально-виконавчого законодавства України, окрім іншого, є визначення порядку застосування до засуджених заходів впливу з метою виправлення і профілактики асоціальної поведінки; участі громадськості в цьому процесі.

З урахуванням вищевикладеного суд вважає, що є всі підстави, передбачені ч. 1 ст. 69 КК України, для переходу до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 402 КК України за це кримінальне правопорушення, оскільки, по-перше, злочин, що вчинив ОСОБА_2 , не відноситься до: корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, кримінальних правопорушень, передбачених статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинених в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, не відноситься до катування, вчиненого представником держави, у тому числі іноземної.

По-друге, суд ґрунтує свої висновки на даних про особу обвинуваченого ОСОБА_2 , який раніше не судимий, одружений (дружина має хворобливий стан здоров`я), має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має хворобливий стан здоров`я, обвинувачений проходить військову службу за мобілізацією з 2022 року, щиро розкаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, публічно висловив жаль з приводу вчиненого, зважаючи і на його поведінку до та після вчинення злочину, яка не мала та не має кримінально-спрямованого характеру, оскільки ОСОБА_2 вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Таким чином, наявність вищевказаних обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_2 (більше двох), істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, а тому, враховуючи те, що відсутні обставини, що обтяжують йому покарання, зважаючи на викладені вище відомості про особу обвинуваченого, вказує на можливість призначення ОСОБА_2 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої ч. 4 ст. 402 КК України, у виді позбавлення волі на строк два роки.

Як слідує з ч. 1 ст. 58 КК України покарання у виді службового обмеження застосовується до засуджених військовослужбовців, крім військовослужбовців строкової служби, на строк від шести місяців до двох років у випадках, передбачених цим Кодексом, а також у випадках, коли суд, враховуючи обставини справи та особу засудженого, вважатиме за можливе замість обмеження волі чи позбавлення волі на строк не більше двох років призначити службове обмеження на той самий строк.

Згідно ч. 2 ст. 58 КК України із суми грошового забезпечення засудженого до службового обмеження провадиться відрахування в доход держави у розмірі, встановленому вироком суду, в межах від десяти до двадцяти відсотків. Під час відбування цього покарання засуджений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_2 проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, не є військовослужбовцем строкової служби, відповідно суд вважає можливим призначене ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки на підставі ч. 1 ст. 58 КК України замінити покаранням у виді службового обмеження для військовослужбовців на той самий строк, на підставі ч. 2 ст. 58 КК України із відрахуванням в доход держави десяти відсотків із суми його грошового забезпечення, зарахувавши ОСОБА_2 на підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк відбуття покарання, його попереднє ув`язнення.

Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде ефективним і дієвим з метою профілактики подальшої асоціальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи, що обвинуваченому ОСОБА_2 призначається основне покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, суд вважає необхідним скасувати щодо обвинуваченого обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши з-під варти.

Керуючись ст. 369, 371-374, ч. 15 ст. 615 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_2 винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України та на підставі ч. 1 ст. 69 КК України призначити ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 та ч. 2 ст. 58 КК України замінити призначене ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки на покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців на строк два роки із відрахуванням із суми грошового забезпечення військовослужбовця ОСОБА_2 в доход держави у розмірі десяти відсотків.

У відповідності до ч. 2 ст. 58 КК України під час відбування покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців строком на два роки ОСОБА_2 не може бути підвищений за посадою, у військовому званні, а строк покарання не зараховується йому в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання.

Рахувати ОСОБА_2 строк відбуття покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців у відповідності до ч. 3 ст. 47 КВК України, а саме: з дня, з якого фактично розпочато відрахування із грошового забезпечення військовослужбовця.

Зарахувати у строк відбуття покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців попереднє ув`язнення, а саме: час тримання ОСОБА_2 під вартою в умовах гауптвахти з 11.07.2025 по 16.12.2025 включно з розрахунку того, що одному дню позбавлення волі відповідає три дні службового обмеження для військовослужбовців.

Скасувати обвинуваченому ОСОБА_2 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, звільнивши його з-під варти.

Вирок в частині скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після його проголошення.

На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1