Справа № 645/9259/25
Провадження № 1-кп/645/284/26
У Х В А Л А

Іменем України

про призначення судового розгляду

19 січня 2026 р. м. Харків

Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу за кримінальними провадженнями, внесеними до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001180

по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в:

У провадження Немишлянського районного суду міста Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001180 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Підготовче судове засідання призначене ухвалою суду від 23.12.2025 року.

У підготовчому судовому засіданні учасники судового провадження проти призначення справи до судового розгляду не заперечували.

Заслухавши вказаних осіб, вивчивши обвинувальний акт, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду.

Окрім того, згідно з п.10 ст.56 КПК України потерпілий має право протягом кримінального провадження на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди в порядку, передбаченому Законом.

До суду з обвинувальним актом надійшла позовна заява потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з винних осію 15 350,00 грн.

Згідно зх ч. 4 ст. 128 КПК України форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства (ч. 5 ст. 128 КПК).

Питання залишення позовної заяви без руху КПК України не врегульовані, тому суд керується вимогами ЦПК України.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви викладені у статтях 175-177 ЦПК України.

Суд вважає, що позивачка при заявлені позову не дотрималася вимог ст. 175 ЦПК України, оскільки в позові не зазначено відомості про відповідача та зміст позовних вимог до конкретної особи (п.п. 2, 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Відповідно до частин 1 і 2 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Окрім того, під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001180відносно ОСОБА_4 ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова від 26.11.2025 року, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на шістдесят діб та визначено розмір застави у сумі 151400,00 грн. Строк дії вказаної ухвали до 23.01.2026 року.

Прокурор у судовому засіданні заявила клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 на 60 діб та зазначила про існування ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти клопотання прокурора та просили змінити запобіжний захід на домашній арешт.

Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового розгляду щодо заявленого клопотання, приходить до наступного висновку.

Вирішуючи питання доцільності продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК).

При вирішенні питання про обрання/продовження запобіжного заходу, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності інші обставини, перелік яких визначено частиною першою статті 178 КПК.

Частиною 2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення. Зважаючи на тяжкість покарання, яке загрожує останньому у разі визнання його винуватим, у виді позбавлення волі на строк від п`яти до восьми років, а також ті обставини, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за корисливі злочини проти власності, на шлях виправлення не став, не має на утриманні непрацездатних осіб, що свідчить про відсутність соціальних зв`язків, які б превалювали над його зацікавленістю у переховуванні, виходячи зі змісту формулювання обвинувачення, зокрема обставин вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, суд суддя вважає доведеним існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Судом вивчалась можливість застосування відносно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу для запобіганню вищезазначених ризиків, проте вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу на даній стадії є неможливим.

Продовжуючи строк тримання під вартою, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, перешкодити кримінальному провадженню іншим шляхом.

При вирішенні клопотання прокурора судом враховуються обставини, визначені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень (злочинів); 2) тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) репутацію підозрюваного; 5) особу підозрюваного.

Судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким, а також дані щодо його особи, а саме те, що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, не працевлаштований, не має постійного джерела прибутку, не має стійких соціальних зв`язків.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підлягає продовженню на термін, який не може перевищувати 60 (шістдесят) днів.

Разом з тим, з урахуванням викладених обставин кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне залишити ОСОБА_4 без змін визначену судом заставу в розмірі 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає у 2026 році 166 400,00 грн, та вважає її достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України.

При цьому, у разі внесення застави, суд вважає за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Керуючись вимогами ст.ст. 217, 177, 178, 183, 194, 314-316, 331, 372 КПК України, ст.ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у відкритому судовому засіданні в приміщенні Немишлянського районного суду міста Харкова на 06.02.2026 року о 09.30 год.

У судове засідання викликати сторони кримінального провадження, потерпілого, свідків.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишити без руху.

Установити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - 5 (п`ять) днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити потерпілій, що в разі неусунення недоліків позовної заяви у вказаний строк, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві (потерпілій).

У задоволенні клопотання сторони захисту про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів до 19 березня 2026 року.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заставу в розмірі 50 (п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 166400 (сто шістдесят шість тисяча чотириста) гривень, які необхідно внести на р/р № код отримувача (код за , банк отримувача ДКСУ, м.Київ, код банку отримувача (МФО) 820172, рахунок отримувача UA0006674), до сплину терміну тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з-під варти звільнити.

У разі внесення застави та звільнення обвинуваченого з під варти, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи фактично проживає, без дозволу суду;

3) повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування з потерпілою та свідками у справі.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, заставодавцю, що у разі невиконання покладених на обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України, та до обвинуваченого може бути застосовано інший запобіжний захід.

Копію ухвали направити до ДУ «Харківський слідчий ізолятор» - для виконання.

Ухвала щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5-ти днів з дня її проголошення, а обвинуваченими в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Суддя: ОСОБА_1