УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"12" січня 2026 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду м. Харкова клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001275 від 07 серпня 2025 року, про продовження запобіжного заходу відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Харкова, із вищою освітою, студента Харківського національного університету ім. В.Н.Каразіна (навчання онлайн), не одруженого, дітей на утриманні не маючого, працюючого з 07.05.2025 року у ХМФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» техніком, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, відносно якого направлено до суду обвинувальний акт за ч.1 ст. 125 КК України

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України

Встановив:

09.01.2026 прокурор Київської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_6 , за матеріалами кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001275 від 07 серпня 2025 року, звернувся до суду з клопотанням про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту.

В обгрунтування вказує, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 06.08.2025 приблизно о 19 годині 50 хвилин, знаходився на стадіоні Комунального закладу «Харківський ліцей № 55 Харківської міської ради», що розташований за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 13-Д. В цей час у ОСОБА_7 раптово виник умисел, спрямований на жорстоке поводження з твариною, яка відноситься до хребетних, а саме на нанесення тілесних ушкоджень собаці, що знаходилась на стадіоні. Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з хуліганських мотивів, нехтуючи моральними засадами суспільства в частині ставлення до тварин, проявляючи жорстокість та вчиняючи активні дії, порушив вимоги ст. 18 Закону України «Про захист тварин від жорсткого поводження» щодо загальних правил поводження з тваринами, що виключають жорстокість.

Так, ОСОБА_7 бігаючи по біговій доріжці на території Комунального закладу «Харківський ліцей № 55 Харківської міської ради» за адресою: м. Харків, вул. Валентинівська, буд. 13-Д, навмисно прискорився та наніс удар правою ногою в район тулубу собаці породи «Різеншнауцер» по кличці Адель К`яра, котра належить ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в подальшому побіг далі по біговій доріжці. Від нанесених ОСОБА_7 тілесних ушкоджень в район тулубу, собака чорного кольору породи «Різеншнауцер» по кличці Адель К`яра на ранок наступного дня, ІНФОРМАЦІЯ_3 померла.

Відповідно до висновку експерта від 26.09.2025 №12255 за результатами проведення судово-ветеринарної експертизи причиною смерті собаки чорного кольору породи «Різеншнауцер» є кровотеча з гострою крововтратою, яка виникла внаслідок множинних розривів капсули та паренхіми лівої та правої медіальних часток печінки. Згідно з п. 2.5.20, п. 2.5.23 Правил судово-ветеринарного визначення ступеня тяжкості шкоди, заподіяної здоров`ю тварини, закриті ушкодження органів черевної порожнини, а саме: розриви капсули і паренхіми діафрагмальної поверхні лівої медіальної частки печінки вісцеральної поверхні правої медіальної частки печінки та кровотеча з гострою крововтратою разом з травматично-больовим шоком відноситься до тяжких тілесних ушкоджень. Між виявленими тілесними ушкодженнями і смертю тварини є прямий необхідний причинно-наслідковий зв`язок.

14.11.2025 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

21.11.2025 прокурором у кримінальному провадженні за №0001275 від 07 серпня 2025 року було прийнято рішення про завершення досудового розслідування, надано слідчому доручення на відкриття матеріалів досудового розслідування підозрюваному та його захиснику, яке реалізовано слідчим 22.11.2025 відповідно до ст. 290 КПК України.

З цього дня було завершене досудове розслідування, про що повідомлено підозрюваному та стороні захисту, відповідно до вимог статей 283, 290 КПК надано доступ до матеріалів досудового розслідування.

На теперішній час захисник та підозрюваний ознайомлюються із матеріалами кримінального провадження. Разом з цим, після їх ознайомлення з матеріалами кримінального провадження необхідно виконати вимоги ст. 291 КПК України та направити обвинувальний акт до суду.

Отже, оскільки строк дії запобіжного заходу у вигляді нічного домашнього арешту з 22.00 по 06.00 спливає 14.01.2026, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, встановлені слідчим суддею при обранні запобіжного заходу відносно підозрюваного не зменшились та продовжують існувати, а закінчити досудове розслідування не видається за можливе у зв`язку із ознайомленням підозрюваного та сторони захисту з матеріалами досудового розслідування. Враховуючи викладене, виникла необхідність продовжити підозрюваному ОСОБА_7 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на строк 2 місяці.

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання, просив його задовольнити, посилаючись на існування ризиків.

Підозрюваний та захисник в судовому засіданні заперечували проти поданого клопотання, просили відмовити у його задоволенні. Вказували, що ризики не доведені, підозра необґрунтована, просили врахувати всі дані по його особистості.

Слідчий суддя, вислухавши доводи сторін кримінального провадження та дослідивши надані матеріали встановив, що СВ Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, №0001275 від 07 серпня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч.3 ст. 299 КК України.

14.11.2025 ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 299 КК України.

Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість

повідомленої підозри ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 299 КК України, а саме:

1.Рапортом від 07.08.2025;

2.Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 07.08.2025;

3.Протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.08.2025;

4.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2025;

5.Протоколом огляду речей від 10.11.2025;

6.Висновком експерта №12255 від 26.09.2025;

7.Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.08.2025;

8.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2025;

9.Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 11.08.2025;

10.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2025;

11.Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 11.08.2025;

12.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2025;

13.Протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 11.08.2025;

14.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2025;

15.Протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 11.08.2025;

16.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2025;

17.Протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 11.08.2025;

18.Протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.08.2025;

19.Протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 27.10.2025.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду, перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на потерпілих, свідків, тощо, вчинити інше кримінальне правопорушення, а підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання чи продовження запобіжного заходу, згідно ст. 178 КПК України, враховується: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; міцність соціальних зав`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Таким чином, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; - наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; - недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Щодо наявності обґрунтованої підозри слідчий суддя зазначає наступне.

Відповідно до ч.5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

Оскільки положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчий суддя користується практикою ЄСПЛ.

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому, факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий - що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Крім цього, у рішенні ЄСПЛ у справі «Феррарі-Браво проти Італії» №9627/81 від 14 березня 1984 року суд зазначив, що «питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому має й тримання під вартою»; у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 23 жовтня 1994 року «факти, які є причиною виникнення підозрі не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування вирок) чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процес) кримінального розслідування».

З огляду на зазначене, не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_7 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 299 КК України за викладених у клопотанні обставин. А тому, вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Дані, що містяться у наданих слідчим до слідчого судді копіях матеріалів кримінального провадження можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_7 міг вчинити кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 299 КК України

Слідча суддя зазначає, що на цій стадії кримінального провадження, враховуючи практику Європейського суду з прав людини та положення кримінального процесуального закону, суд повинен лише надати оцінку тому чи достатньо отриманої інформації та досліджених доказів, для того, щоб допустити можливість, що особа щодо якої вирішується питання про застосування запобіжного заходу могла вчинити кримінальне правопорушення, яке їй інкримінується.

Питання ж оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні того чи іншого злочину входить до компетенції суду під час розгляду кримінального провадження по суті. Доводи захисту щодо відсутності обґрунтованості підозри нічим не підтверджені та є голослівними.

Слідчий суддя станом на теперішній час враховує наявність ризиків, передбачених п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України за наданими до слідчого судді матеріалів.

Відповідно до КПК України метою запобіжного заходу є необхідність попередити виникнення ризиків, а не застосувати запобіжний захід за наслідками вчинення підозрюваним відповідних дій.

З огляду на викладене, той чи інший ризик слід вважати наявним за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб.

Водночас, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Так, ризик втечі має оцінюватись у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування («Бекчиєв проти Молдови» §58). Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти («Ідалов проти Росії», «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»), а наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин («Сельчук проти Туреччини», «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідча суддя зазначає, що ризик переховування від органів досудового розслідування та/або суду обумовлюється можливістю притягнення особи до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними наслідками, зокрема, суворістю передбаченого покарання.

А отже, очікування можливого суворого покарання має значення під час оцінки ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Зазначена обставина на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду.

При цьому, ризик втечі повинен оцінюватися й у світлі інших факторів, а тому слідча суддя, вирішуючи питання щодо застосування запобіжного заходу, враховує тяжкість злочину, в якому підозрюється ОСОБА_16 у сукупності з іншими обставинами.

Так, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків, слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, потерпілими у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

З огляду на викладене, фактично ризик незаконного впливу на свідків у кримінальному провадженні, є триваючим, може бути реалізований як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду кримінального провадження, а тому покликання на нього сторони обвинувачення слідча суддя вважає обґрунтованим.

Слідча суддя зважає, що відповідний незаконний вплив може стосуватись як свідків, які безпосередньо вказують на підозрюваного як на особу, яка вчинила злочин, так і свідків, які можуть надати свідчення щодо інших важливих обставин кримінального провадження, які не інкримінуються підозрюваному та не мають безпосереднього зв`язку із його особою (наприклад, показання понятих, які брали участь у слідчих діях). Натомість, підозрюваний, будучи обізнаним про них та можливих свідків вчинення злочину, у силу тяжкості покарання, що йому загрожує, може впливати на зміст їх показань, враховуючи обставини інкримінованого кримінального правопорушення.

Поряд з цим, слідча суддя виходить з того, що для здійснення тиску не обов`язково осіб знати особисто. Для цього достатньо, наприклад, того, що особі, якій загрожує покарання після ознайомлення з матеріалами справи, у т.ч. й цього клопотання, стануть відомі анкетні дані свідків. Тому з метою уникнення покарання, ця особа може вчиняти дії, покликані на примушення їх до зміни показань чи до відмови від їх надання.

Вирішуючи щодо наявності ризику впливу на свідків слідча суддя бере до уваги, що окремі особи надали у цьому кримінальному провадженні показання, які у сукупності та взаємозв`язку із іншими фактичними даними підтверджують версію органу досудового розслідування щодо вчинення ОСОБА_16 інкримінованих йому злочинів, у зв`язку із чим підозрюваний може мати мотив для незаконного впливу на них, що полягає в уникненні кримінальної відповідальності.

Вищезазначене дає підстави обґрунтовано припускати ймовірну можливість незаконного впливу зі сторони підозрюваного на свідків, враховуючи обставини кримінального правопорушення.

Посилання захисника на те, що свідки чи потерпілі чинять тиск на підозрюваного є безпідставним та голослівним.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення існує на тій підставі, що є достатні підстави вважати, що ОСОБА_7 може повторно вчинити нове кримінальне правопорушення, оскільки відносно нього направлено інший обвинувальний акт до Київського районного суду міста Харкова по кримінальному провадженню №0000512 від 20.10.2025 за ознаками складу проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, що підтвердив і підозрюваний.

І всі ці встановлені обставини свідчать про наявність встановлених ризиків, передбачених п.п. 1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України, які є підставою для обрання запобіжного заходу.

Під час вирішення даного клопотання слідча суддя враховує всі дані по особі підозрюваного, які були надані і раніше, а саме, що він є 2003 р.н., громадянин України, уродженець м. Харкова, із вищою освітою, студент Харківського національного університету ім. В.Н.Каразіна (навчання онлайн), за місцем навчання характеризується позитивно, не одружений, дітей на утриманні не має, має батька та мати, які не працюють, працевлаштований з 07.05.2025 року у ХМФ ТОВ «Газорозподільні мережі України» техніком, зареєстрований та проживає в м. Харкові, де характеризується позитивно, раніше не судимий, відносно якого направлено до суду обвинувальний акт за ч.1 ст. 125 КК України.

Стосовно доводів захисту про необхідність ОСОБА_7 працювати вночі нічим документально не підтверджено та є голослівним.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для обрання запобіжного заходу має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес. Запобіжний захід може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи.

З урахуванням конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, даних про особу підозрюваного, з урахуванням характеру та тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 сукупність обставин, на підставі яких встановлено наявність ризиків, передбачених у статті 177 КПК України, вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для забезпечення підозрюваним виконувати покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню спробам вчинити дії, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, та з врахуванням того, що у цьому кримінальному провадженні наявний суспільний інтерес, який полягає у необхідності захисту високих стандартів охорони прав як інтересів суспільства, слідчий суддя вважає, що для запобігання доведеним у суді ризикам, слід продовжити запобіжний захід підозрюваному в межах заявленого клопотання та повноважень слідчого судді з даного питання, саме у вигляді домашнього арешту в нічний час, і саме цей запобіжний захід є найбільш сприятливий, з врахуванням всіх обставин справи, та забезпечений не порушувати інтереси як держави, так і учасників справи.

У відповідності до частини шостої статті 199 КПК України у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Згідно ч.1 ст.314 КПК України після отримання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру або клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності суд не пізніше п`яти днів з дня його надходження призначає підготовче судове засідання, в яке викликає учасників судового провадження.

Слідча суддя також враховує, що досудове розслідування перебуває на завершальному етапі, є процесуальні дії, проведення або завершення яких потребує додаткового часу: виконати вимоги, передбачені ст. 290, 283 КПК України, а тому для виконанням завдань кримінального провадження буде достатньо продовжити запобіжний захід на 2 місяця , але не більше, ніж до початку підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 181, 193, 194, 196, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,

Ухвалив:

Клопотання прокурора Київської окружної прокуратури м. Харкова задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту з 22:00 год. по 06:00 год. наступного дня, без застосування спеціального електронного пристрою, за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяця до 12.03.2026 року, однак не більше ніж до проведення підготовчого судового засідання.

Покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України та зобов`язати ОСОБА_7 :

-прибувати до слідчого ХРУП № 1 ГУ НП в Харківській області, прокурора та суду за першою вимогою;

-не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 в період часу з 22.00 до 06.00 години наступного дня без дозволу слідчого, прокурора або суду, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги та прибуття до укриття чи бомбосховища, обумовленого сиреною та/або повідомленням «Повітряна тривога», чи перебування у безпечному місці під час оголошення сирени «Повітряна тривога».;

-негайно повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

-не відлучатися за межі м. Харкова без дозволу слідчого, прокурора або суду;

-утриматися від спілкування з потерпілою ОСОБА_8 та свідками у даному провадженні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 .

Ухвалу направити для виконання до відділу поліції за місцем проживання підозрюваного через слідчого СВ ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_18 та прокурора ОСОБА_3 .

Встановити строк дії ухвали до 12.03.2026 року, однак не більше ніж до проведення підготовчого судового засідання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання копії ухвали слідчого судді.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя - ОСОБА_1