Справа № 452/2230/25
Провадження № 1-кп/452/360/2025
УХВАЛА

Іменем України

12 листопада 2025 року м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 11 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Самбір Львівської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, працюючого на посаді оператора деревообробних станків ТзОВ «ЕІМО», зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України,

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2025 року до Самбірського міськрайонного суду Львівської області від Самбірської окружної прокуратури Львівської області надійшов обвинувальний акт (з додатками) у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 11 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України.

Ухвалою судді від 26 червня 2025 року у справі призначено підготовче судове засідання на 29 липня 2025 року, яке неодноразово відкладалося.

Обвинувачений ОСОБА_4 подав до суду клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, на підставі статті 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки. В обґрунтування клопотання зазначив, що раніше не судимий, характеризується позитивно, з моменту внесення відомостей в ЄРДР сприяв розкриттю злочину та щиро розкаявся. Починаючи із 04.08.2025 року працює на посаді оператора деревообробних станків, що підтверджується наказом №239-К від 04.08.2025 року ТзОВ «ЕІМО». Як працівник критичної інфраструктури він є заброньованим та вважається таким, що не підлягає призову на військову службу під час мобілізації, що підтверджується відомостями із військово облікового документу, сформованого в «Резерв+» на період до 02.07.2026 року. Відповідно до Розпорядження № 768/0/5-25ВА Львівської обласної військової адміністрації від 02.07.2025 року ТзОВ «ЕІМО» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Обвинувачений ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні клопотання підтримали, просили суд закрити кримінальне провадження у зв`язку зі зміною обстановки.

Прокурор ОСОБА_3 підтримав заявлене клопотання, вважав, що в даному випадку є правові підстави для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд дійшов висновку про таке.

ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про введення на всій території України, згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ (із відповідними зміїїами) воєнного стану, термін дії якого неодноразово продовжувався, та розуміючи про обов`язок передбачений ст. 65 Конституції України, будучи військовозобов`язаним, добровільно не з`явився в районний територіальний центр комплектування на відправлення для проходження військової служби.

Так, ОСОБА_4 , будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби, згідно довідки за результатами медичного огляду військово - лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17 березня 2025 року № 2025-0217-1115, у встановленому законом порядку 26 квітня 2025 року був належним чином повідомлений та проінформований про час, дату та місце прибуття для відправки до військової частини для проходження військової служби, та ознайомлений про кримінальну відповідальність за ст. 336 КК України, однак ОСОБА_4 , діючи всупереч вимогам ст. 65 Конституції України, ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого протиправного діяння, маючи для цього можливість та не маючи права відповідно до ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» на відстрочку від призову за мобілізацією, з метою ухилення від проходження військової служби під час мобілізації, без поважних на те причин, умисно не прибув 26 квітня 2025 року до призовного пункту (дільниці) ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_2 , внаслідок чого порушив процес комплектування Збройних Сил України під час мобілізації, чим ухилився від призову на військову службу під час мобілізації.

Такими своїми діями, які виразились в ухиленні від призову на військову службу під час мобілізації, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 336 КК України.

Статтею 48 КК України передбачено, що особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності - втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому, - тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК України, необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 квітня 2021 року у справі

№ 161/1390/19 особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст. 48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

При цьому, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності внаслідок зміни обстановки, за якої особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен навести у судовому рішенні дані, які би свідчили про таку зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності особою. Висновок про те, що особа перестала бути суспільно небезпечною, суд повинен зробити на підставі комплексного вивчення обстановки життєдіяльності суб`єкта та її впливу на його поведінку (Постанов ВС від 20 липня 2020 року у справі №613/1202/17).

Як встановлено судом, вчинене ОСОБА_4 кримінальне правопорушення відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину.

ОСОБА_4 , раніше не судимий; з 04.08.2025 року працює на посаді оператора деревообробних станків на умовах повного робочого дня, що підтверджується наказом №239-К від 04.08.2025 року ТзОВ «ЕІМО» (а.с. 48); відповідно до Розпорядження № 768/0/5-25ВА начальника Львівської обласної військової адміністрації від 02.07.2025 року ТзОВ «ЕІМО» визнано критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період (а.с. 34-47); за місцем проживання та праці характеризується позитивно.

Згідно відомостей із військово облікового документу, сформованого в «Резерв+» ОСОБА_4 є заброньований на період до 02.07.2026 року (а.с. 49).

Згідно довідки ІНФОРМАЦІЯ_3 від 19 жовтня 2025 року №1159/9/14014 відомо, що ОСОБА_4 має відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на строк до 02.07.2026 року. Тип відстрочки: бронювання.

Отже, після вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та на момент розгляду матеріалів кримінального провадження в суді, змінилася обстановка, оскільки обвинувачений ОСОБА_4 перестав бути суспільно небезпечною особою, так як йому вже надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», не підлягає призову на військову службу під час мобілізації як військовозобов`язані, які заброньовані на період мобілізації та на воєнний час за органами державної влади, іншими державними органами, органами місцевого самоврядування, а також за підприємствами, установами і організаціями в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, і перебувають на спеціальному військовому обліку, у зв`язку з чим обстановка навколо обвинуваченого зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення ним нового злочину. Зазначені обставини дають підстави звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, на підставі статті 48 КК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав, безумовної можливості судового розгляду провадження з його вирішенням по суті.

Пунктом 1 частини 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частинами 1 та 4 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Виходячи з наведеного, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 11 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, підлягає закриттю у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності (Постанова ВП ВС від 17 червня 2020 року у справі № 598/1781/17).

За повідомленням прокурора ОСОБА_3 судові витрати у справі відсутні.

Запобіжні заходи відносно обвинуваченого не застосовувались; цивільний позов не заявлявся; речові докази відсутні.

Керуючись статтями 284, 376, 395 КПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_4 про звільнення його від кримінальної відповідальності - задовольнити.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ст. 336 КК України, на підставі статті 48 КК України у зв`язку зі зміною обстановки.

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000348 від 11 червня 2025 року про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України, закрити у зв`язку зі звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 1) ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвалу може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Самбірський міськрайонний суд Львівської області протягом семи днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено в нарадчій кімнаті, проголошено, надано для ознайомлення учасникам кримінального провадження 17 листопада 2025 року о 9:00 год.

Суддя