Справа № 545/3080/23
Провадження № 1-кп/545/52/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.01.2026 Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Полтаві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000183 від 16.08.2022 відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 246, ч. 3, ч. 4 ст. 246 КК України,

встановив:

в провадженні суду перебуває дане кримінальне провадження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням, в якому просив винести окрему ухвалу, якою звернути увагу уповноважених органів ГУ НП в Полтавській області та ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві на встановлені у кримінальному провадженні № 40000421 (справа 545/3080/23) факти порушення закону свідком ОСОБА_6 , та органом досудового розслідування які потребують вжиття належних заходів реагування.

В обґрунтування заяви зазначив, що свідок ОСОБА_6 , надав суду завідомо неправдиві покази або надав завідомо неправдиві покази органу досудового розслідування, крім цього органом досудового розслідування було грубо порушено вимоги процесуального закону. Після ознайомлення з протоколом допиту від 16.05.2023 ОСОБА_6 , повідомив, що знизу під протоколом стоїть його підпис. У іншій частині протоколу, ОСОБА_6 , повідомив, що це може бути не його підписи, а також заявив, що йому не роз`яснювали його прав та положень ст. 18, 66, 67, 68 КПК України та 384, 385 КК України. А тому, на думку захисника очевидним факт того, що свідок ОСОБА_6 , надав такі покази суду, які суттєво відрізняються від його показів наданих у якості свідка 16.05.2023 під час досудового розслідування, а також, є такими, що очевидно не відповідають процесуальним документам.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання, зазначив, що питання такого характеру розглядалось ОП ККС ВС під час розгляду справи №686/9636/18 і позиція касаційного суду викладена у постанові від 14.06.2021. Захисник уточнив клопотання та просив суд доручити компетентним органам ГУНП та ДБР провести перевірку його доводів з приводу можливого завідомо неправдивого надання свідком ОСОБА_6 пояснень органу досудового розслідування або суду, а також можливого порушення органом досудового розслідування норм закону.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 у судовому засіданні заперечував щодо задоволення клопотання, зазначив про відсутність підстав перевірки органом досудового розслідування вказаних фактів.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи та клопотання, суд дійшов наступного висновку.

Суд перебуває на стадії дослідження доказів кримінального провадження.

Згідно із статтею 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Статтею 22 КПК України закріплено принципи змагальності, згідно з яким прокурор, підсудний, його захисник чи законний представник, потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач та їх представники беруть участь у судовому засіданні як сторони і користуються рівними правами та свободою в наданні доказів, їх дослідженні та доведенні переконливості перед судом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для виконання сторонами їх процесуальних обов`язків і здійснення наданих прав.

Відповідно до ст. 7 КПК України, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться верховенство права і законність.

У статті 8 КПК України вказується, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У клопотанні сторони захисту йдеться про те, що свідок ОСОБА_6 можливо надав суду завідомо неправдиві покази або надав завідомо неправдиві покази органу досудового розслідування та органом досудового розслідування було грубо порушено вимоги процесуального закону. Крім того, захисник зазначає, що протокол допиту від 16.05.2023 свідка ОСОБА_6 містить не його підпис.

Клопотання сторони захисту стосується доручення судом проведення перевірки наведених вище фактів ГУНП в Полтавській області та ТУ ДБР, розташованого у місті Полтаві в порядку ст. 214 КПК України.

Згідно частин 1 та 2 ст. 384 КК України передбачена кримінальна відповідальність за завідомо неправдиве показання свідка, потерпілого, завідомо неправдивий висновок експерта, спеціаліста, складені для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування, виконавче провадження, суду, Вищій раді правосуддя, тимчасовій слідчій чи спеціальній тимчасовій слідчій комісії Верховної Ради України, подання завідомо недостовірних або підроблених доказів, завідомо неправдивий звіт оцінювача про оцінку майна, а також завідомо неправильний переклад, зроблений перекладачем у таких самих випадках. Ті самі дії, поєднані з обвинуваченням у тяжкому чи особливо тяжкому злочині, або зі штучним створенням доказів обвинувачення чи захисту, а також вчинені з корисливих мотивів.

Так, стаття 214 КПК України зобов`язує слідчий орган невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Дана норма з`явилася саме в результаті реформування кримінальної юстиції в Україні (затверджена указом президента України від 8 квітня 2008 року N9311/2008) і не передбачає прийняття процесуального рішення про відкриття провадження, а прямо зобов`язує слідчого або прокурора це виконати. Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 4 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийняті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.

Згідно ч. 7 ст. 216 КПК України, у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, передбачених статтями 384, 385, 386, 387, 388, 396 Кримінального кодексу України, досудове розслідування здійснюється слідчим того органу, до підслідності якого відноситься кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким почато досудове розслідування.

Отже, доводи сторони захисту про надання свідком ОСОБА_6 завідомо неправдивих показань органу досудового розслідування або суду у кримінальному провадженні № 0000183, а також можливої підробки його підпису у протоколі допиту від 16.05.2023, повинні бути належним чином перевірені.

Частиною 4 статті 216 КПК України визначено, що слідчі ДБР здійснюють досудове розслідування злочинів, вчинені працівником правоохоронного органу.

Водночас, захисником як у клопотанні так і у судовому засіданні не наведено переконливих доводів щодо можливого вчинення кримінального правопорушення слідчим, оперативним працівником під час досудового розслідування кримінального провадження №40000421, а тому відсутні підстави для направлення ДБР доручення про проведення перевірки у відповідності до КПК України.

Відповідно до обвинувального акту, досудове розслідування здійснювали слідчі слідчого відділу Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області.

Ураховуючи викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання та вважає необхідним доручити начальнику слідчого відділу Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області організувати їх перевірку в порядку ст. 214 КПК України.

Керуючись ст.ст. 214, 216, 369, 371, 372 КПК України, суд,

ухвалив:

клопотання захисника ОСОБА_5 задовольнити частково.

Доручити начальнику слідчого відділу Відділу поліції №2 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області організувати перевірку в порядку ст. 214 КПК України, зазначених захисником ОСОБА_5 у заяві, доводів щодо надання свідком ОСОБА_6 завідомо неправдивих показань органу досудового розслідування або суду у кримінальному провадженні № 0000183, а також можливої підробки підпису свідка ОСОБА_6 у протоколі допиту від 16.05.2023.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 16.01.2026.

Суддя ОСОБА_1