Провадження № 1-кс/643/346/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.01.2026 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003748 від 19.11.2024,-

ВСТАНОВИВ:

До Салтівського районного суду міста Харкова надійшло клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2025, постановленою у справі №643/3365/25 (провадження 1-кс/643/1146/25), на мобільний телефон Iphone 14 PRO MAX IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Як зазначає представник, вказаний мобільний телефон вилучався 25.02.2025 у кримінальному провадженні №0003748 від 19.11.2024за ч. 4 ст. 190 КК України під час проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник зазначає, що 25.02.2025 постановою слідчого вилучений під час обшуку 25.02.2025 предмети та речі визнано речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Із зазначеної ухвали слідчого судді вбачається, що майно арештоване з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як зазначає представник, арешт, накладений ухвалою слідчого судд Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2025, постановленою у справі №643/3365/25 (провадження 1-кс/643/1146/25), підлягає скасуванню з огляду на те, що арешт накладено необґрунтовано, і у подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.

Таке твердження він обґрунтовує тим, що арештоване майно не відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

ОСОБА_3 не є підозрюваною у вказаному кримінальному провадженні, а має лише статус особи, майно якої вилучено під час розслідування.

Телефон, вилучений в неї під час обшуку 25.02.2025 і на який накладено арешт, не є знаряддя вчинення кримінального правопорушення чи предметом, який зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, що можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Представник власника майна просив розглядати справу за його відсутності.

Слідчий у судове засідання не з`явився, подав заперечення, у яких просив відмовити в задоволенні клопотання. Зазначив, що мобільний телефон безпосередньо використовувався під час здійснення операцій, пов`язаних із кримінальним правопорушенням, що підтверджується наданими в межах даного кримінального провадження показами ОСОБА_3 . Таким чином, вказаний у клопотанні мобільний телефон використовувався як інструмент і засіб комунікації між особами, а також як пристрій для здійснення фінансових операцій, які стали предметом кримінального розслідування, а отже, відповідає критеріям речового доказу, визначеним статтею 98 КПК України. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, у його межах проводяться комплексні слідчі дії, спрямовані на повне встановлення обставин кримінального правопорушення, у тому числі аналіз даних, що містяться в мобільному телефоні, який триває на цей час. Зокрема, встановлюються фігуранти, які можуть бути причетними до вчинення злочину, визначаються фактичні організатори протиправної діяльності, а також особи, які здійснювали координацію та контроль за фінансовими операціями. Окрім того, тривають заходи з виявлення додаткових епізодів незаконного заволодіння коштами, що дасть змогу скласти повну картину злочинної схеми та оцінити роль кожного учасника. За вказаних обставин повернення телефону на даному етапі може створити реальні загрози для ходу досудового розслідування та перешкодити встановленню істини у справі. Твердження сторони захисту про відсутність необхідності в подальшому арешті є передчасними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи й вимогам закону. Розгляд клопотання просив проводити без його участі.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання, а також врахувавши позицію слідчого та надані ним матеріали, доходить висновку про необґрунтованість клопотання з огляду на наступне.

Слідчим відділом Харківського районного управління №2 ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування кримінального правопорушення, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.190 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19.11.2024 за №0003748.

У вказаному кримінальному провадженні 25.02.2025 на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , під час якого було вилучено, у тому числі і мобільний телефон Iphone 14 PRO MAX IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 .

Вказаний мобільний телефон ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2025, постановленою у справі №643/3365/25 (провадження 1-кс/643/1146/25), арештовано з метою забезпечення схоронності речових доказів.

Як зазначає сторона обвинувачення, досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0003748 від 19.11.2024 триває, у його межах щодо вказаного мобільного телефону проводяться слідчі дії, зокрема огляд, а також здійснюється аналіз даних, що в ньому містяться.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 174 КПК України власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що арешт накладено необґрунтовано або у ньому відпала необхідність.

Одночасно, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 309 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову в ньому.

Таким чином, законодавець передбачає дві різні правові процедури звільнення майна з-під арешту, а саме: скасування арешту та скасування ухвали про арешт.

Друга правова процедура пов`язана з недодержанням судом першої інстанції вимог матеріального та процесуального права, що призвели до порушення прав учасників кримінального провадження, зокрема права власності. Саме твердження про необґрунтованість ухвали викладені в клопотанні, що розглядається.

Натомість апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 04.03.2025, постановленою у справі №643/3365/25 (провадження 1-кс/643/1146/25), не подавалася.

Перша правова процедура пов`язана з установленням відомостей та підтвердженням їх доказами під час подальшого, після арешту майна, досудового розслідування, що свідчать про помилковість висновків щодо відповідності майна критеріям арешту за певною підставою та (або), у випадку арешту майна для збереження речових доказів, відсутності ризику впливу на них.

Такі відомості, підтверджені доказами, можуть додаватися до клопотання власника (володільця) майна про скасування арешту.

Під час досудового розслідування слідчих дій з арештованим майном після такого арешту тривають, до клопотання про скасування арешту докази необґрунтованості арешту майна не долучено.

На переконання слідчого судді, під час постановлення ухвали від 04.03.2025 досліджено всі, передбачені ст. ст. 170173 КПК України, питання. Вказана ухвала є чинною та обов`язковою для виконання. З часу її постановлення жодні нові обставини, що ставлять під сумнів обґрунтованість арешту, не з`явилися.

Щодо спливу необхідності арешту майна, слідчий суддя зазначає, що така необхідність може відпасти лише після проведення процесуальних дій та вилучення певної доказової інформації. Натомість, як зазначалося вище, такі процесуальні дії щодо вилученого майна тривають.

Посилання представника на відсутність потреби в подальшому арешті є припущенням, оскільки слідством не усунуто обставин, що зумовили арешт (ризик відчуження, зміни властивостей чи знищення предметів).

Те, що ОСОБА_3 не є підозрюваною у кримінальному провадженні №0003748 від 19.11.2024, не має жодного значення, оскільки її майно арештоване як майно третьої особи з метою збереження речових доказів.

Керуючись ст.ст. 2, 16, 22, 98, 174, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0003748 від 19.11.2024- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1