Справа № 954/2046/25
Номер провадження 1-кп/954/347/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2025 рокус-ще Нововоронцовка

Нововоронцовський районний суд Херсонської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в залі судових засідань Нововоронцовського районного суду Херсонської області кримінальне провадження № 0001196, внесене до ЄРДР від 06.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Нововоронцовського районного суду Херсонської області перебуває кримінальне провадження № 0001196, внесене до ЄРДР від 06.06.2025 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

У судовому засіданні прокурор звернувся з клопотання про продовження щодо ОСОБА_5 дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою до 60 днів. Прокурор зазначив, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України. Сторона обвинувачення вважає, що ступінь ризиків, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 на даному етапі провадження не зменшилась. Так, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні двох кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, за які передбачено покарання у виді позбавленні волі на строк до десяти років. Також існують ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, ОСОБА_5 може: вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інші кримінальні правопорушення, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, ухилятися від явки до суду, з метою уникнення відповідальності.

Обвинувачений та захисник заперечили проти задоволення клопотання прокурора, просили обрати інший запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, зокрема, у виді домашнього арешту. Обвинувачений додав, що має на утриманні матір похилого віку, позитивно характеризується, дійсно раніше вчиняв кримінальні правопорушення, передбачені ст. 309 КК України, але вже давно; також з моменту затримання погіршився стан його здоров`я, він хворіє на ВІЛ та гепатит, у СІЗО йому не надають належну медичну допомогу; також перебування у СІЗО перешкоджає йому лікуватися від наркозалежності. Захисник підтримав позицію обвинуваченого, повідомив суду, що зазначені прокурором у клопотанні підстави ґрунтується на припущеннях, що є недопустимим у світлі практики Європейського суду з прав людини; жодний із наведених прокурором ризиків не підтверджується матеріалами кримінального провадження; обвинувачений важко хворіє і потребує лікування на волі, належних доказів вини обвинуваченого також не додано.

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу (ч. 2 ст. 331 КПК України).

Відповідно до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки обвинуваченого, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Щодо наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, суд дійшов наступного висновку:

Щодо наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України, суд дійшов наступного висновку:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду. Вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, за які передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 10 років, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі шляхом перетину державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з Російською Федерацією. Тобто усвідомлення відповідальності перед законом, може спонукати обвинуваченого переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду;

- п. 3 ч.1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні. Цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 може у незаконний спосіб впливати на осіб, які можуть бути допитані в якості свідків у кримінальному провадженні, та протиправним шляхом схиляти їх до зміни показів. До того ж до частини свідків застосовані заходи забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві шляхом зміни їх анкетних даних;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення. Цей ризик підтверджується тим, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки не має офіційних джерел доходу, відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимий, обвинувачується у вчиненні декількох кримінальних правопорушень, наркотичні засоби перестав вживати тільки з моменту затримання.

Суд зазначає, що при формуванні внутрішнього переконання врахування тяжкості кримінального правопорушення має свій раціональний зміст, бо це свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем імовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що обвинувачений може ухилитися від слідства й суду. Проте сам по собі факт тяжкості злочину не може бути підставою для застосування запобіжного заходу, оскільки це суперечило б презумпції невинуватості.

Також суд, продовжуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, визначає розмір застави, а саме у попередньо визначеному розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн. Суд не вбачає підстав для зменшення розміру застави, оскільки стороною захисту можливість зменшення розміру застави нічим не обґрунтоване та не доведено.

Суд вважає, що наведені у клопотанні захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу обставини, на даному етапі розгляду кримінального провадження, не дають підстави для зміни запобіжного заходи з тримання під вартою на домашній арешт.

Також у своєму клопотанні обвинувачений послався на значне погіршився стану його здоров`я в місці попереднього ув`язнення та відсутності відповідного лікування.

Відповідно до ст. 206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи. Якщо під час будь-якого судового засідання особа заявляє про застосування до неї насильства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (орган державної влади, державна установа, яким законом надано право здійснювати тримання під вартою осіб), слідчий суддя зобов`язаний зафіксувати таку заяву або прийняти від особи письмову заяву та: 1) забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження особи; 2) доручити відповідному органу досудового розслідування провести дослідження фактів, викладених в заяві особи; 3) вжити необхідних заходів для забезпечення безпеки особи згідно із законодавством.

Суд вважає за необхідне звернутися до органу попереднього ув`язнення, де перебуває обвинувачений, з метою забезпечення невідкладного проведення судово-медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_5 .

Керуючись ст. ст. 27, 177, 206, 331, 369, 371, 372, 376 КПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Зобов`язати уповноважених осіб ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор» забезпечити невідкладне проведення судово-медичного обстеження обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надавши медичну допомогу, яка вимагає у відповідності до встановленого діагнозів обвинуваченого.

Повідомити суд про виконання ухвали до 02.12.2025 року.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , строком на 60 днів, тобто до 22.01.2026 року включно, з визначенням розміру застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_5 обов`язків, передбачених КПК України у розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у вказаному розмірі, протягом строку дії ухвали.

При внесенні визначеної суддею суми застави, обвинувачений підлягає звільненню з-під варти.

У разі внесення застави зобов`язати ОСОБА_5 :

- прибувати за викликом до прокурора та суду;

- не відлучатися із населеного пункту в якому він зареєстрований та проживає без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Роз`яснити ОСОБА_5 (іншій фізичній або юридичній особі (заставодавцю) у разі внесення застави за ОСОБА_5 ) у разі внесення застави, що у разі, якщо будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до прокурора, суду, без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього процесуальні обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про продовження запобіжного заходу може бути оскаржена безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, що перебуває під вартою, з моменту отримання копії ухвали.

СуддяОСОБА_1