Справа № 585/1420/25
Номер провадження 1-в/585/85/25
У Х В А Л А

І М Е Н ЕМ У К Р АЇ Н И

25 листопада 2025 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

засудженого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_4 про включення у строк відбування покарання терміну перебування в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» на час перегляду вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2025 року ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про зарахування у строк відбування покарання терміну перебування в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» на час перегляду вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року, з 22 січня 2018 року по 07 червня 2023 року. Вважає, що термін його перебування в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» на час перегляду вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року підлягає включенню у строк попереднього ув`язнення та перерахуванню в порядку ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України № 838-VIII від 26 листопада 2015 року. Так, 22 січня 2018 року його було переведено до установи попереднього ув`язнення для участі у розгляду кримінального провадження за ново виявленими обставинами, а ухвалою Сумського апеляційного суду від 07 червня 2023 року завершене кримінальне провадження з перегляду вироку Ковпаківського районного суду м. Суми за ново виявленими обставинами. Отже, вказаний термін його перебування в установі попереднього ув`язнення підлягає включенню у строк попереднього ув`язнення (а.с.2).

24 листопада 2025 року до суду від засудженого ОСОБА_4 надійшли письмові доповнення до клопотання у вказаній справі. Наголошує, що просить включити вищевказаний термін перебування його в умовах СІЗО у строк попереднього ув`язнення. Зазначає, що відповідно Постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 серпня 2018 року спр. № 663/537/17 пров. № 13-31кс18 п. 65 «попереднє ув`язнення» та «зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання» не тотожні поняття. Норма ч. 5 ст. 72 КК України про зарахування попереднього ув`язнення є нормою матеріального права, а не кримінального процесуального права. Ця норма за своєю суттю та цілями не виконує функцію вирішення процесуальних питань. Зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання є кримінально-правовим наслідком діяння в розумінні ч. 2 ст. 4 КК України, який впливає на становище особи за ст. 5 КК України (поліпшує або погіршує його). Відтак: немає ніякого значення чи скасовувався вирок чи ні під час перегляду кримінального провадження за нововиявленими обставинами. Головне те, що він перебував у СІЗО в межах кримінального провадження у спр. № 592/11918/13-к, в межах якого до нього було застосоване попереднє ув`язнення. Оскільки Закон № 838-VIII від 26 листопада 2015 року не вирішує ніякі кримінально-процесуальні питання, а вирішує виключно питання матеріального права - перебування в СІЗО в межах кримінального провадження, в якому до нього застосовано попереднє ув`язнення. Отже термін з 22.01.2018 по 09.01.2023 та з 10.05.2023 по 07.07.2023 має бути включений у строк попереднього ув`язнення. Тому просить включити у строк попереднього ув`язнення термін його перебування в СІЗО в межах спр. № 592/11918/13-к (а.с.90).

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав своє клопотання у доповненому контексті, просив його задовольнити, посилаючись викладені в ньому обставини.

Захисник ОСОБА_5 підтримала клопотання засудженого та просила його задовольнити. При цьому зазначила, що суд повинен взяти до уваги, не можна відмовити довічно ув`язненим у зарахуванні строку попереднього ув`язнення. ОСОБА_4 дійсно перебував у ДУ «Сумський слідчий ізолятор» у зазначений ним період, то вважає, що вказаний строк повинен зараховуватися як попереднє ув`язнення.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання засудженого, оскільки перебування в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, не є попереднім ув`язненням. ОСОБА_4 перебував в СІЗО у зв`язку з розглядом його клопотань. Запобіжний захід йому не обирався. Вирок по суті за нововиявленими обставинами не переглядався.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року ОСОБА_4 засуджений за п. 1 ч. 2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з 15.05.2013 року (т. 1, ч. 1 а.ос.с.16-21).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 19 червня 2014 року вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року залишено без змін (т. 1, ч. 1 а.ос.с. 23-26).

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року набрав законної сили 19 червня 2014 року, що стверджується також вироком про виконання вироку, що набрав законної сили (т. 1, ч. 1 а.ос.с. 28).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 26 травня 2017 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про зарахування строку попереднього ув`язнення в порядку ч. 5 ст. 72 КК України, відмовлено (т. 2, а.ос.с.44).

Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 08 серпня 2017 року ухвалу Роменського міськрайонного суду від 26 травня 2017 року залишено без змін (т. 2, а.ос.с.50-51).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну невідбутої частини покарання у виді довічного позбавлення волі більш м`яким, відмовлено (т. 4, а.ос.с.24-25).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 22 вересня 2020 року ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 21 квітня 2020 року залишено без змін (т. 3, а.ос.с.159-160).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2021 року у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про заміну призначеного йому покарання більш м`яким, відмовлено (т. 4, а.ос.с. 58-59, 202-203).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 квітня 2022 року ухвалу Роменського міськрайонного суду Сумської області від 03 червня 2021року, залишено без змін (т. 4, а.ос.с. 193-195).

Ухвалою Роменського міськрайонного суду Сумської області від 29 листопада 2021 року (з урахуванням ухвали суду від 30 листопада 2021 року) відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про визнання покарання у виді довічного позбавлення волі таким, що порушує права, гарантовані Конституцією України (т. 4, а.ос.с.143-144,147).

03 січня 2018 року Апеляційним судом Сумської області постановлено ухвалу про переведення ОСОБА_4 з ДУ «Роменська виправна колонія (№ 56)» до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» (т. 1, ч. 1 а.ос.с.36).

Відповідно повідомлення ДУ «Сумський слідчий ізолятор» від 12.11.2018 року гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибув до ДУ «Сумський слідчий ізолятор» 22 січня 2018 року (т. 2, а.с.142).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 27 вересня 2019 року матеріали заяви засудженого ОСОБА_4 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року за ново виявленими обставинами направлено на розгляд до Зарічного районного суду м. Суми (т. 2, а.о.с.218).

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2022 року заяву ОСОБА_4 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року за ново виявленими обставинами, залишено без задоволення (т. 4, а.ос.с.248).

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 07 червня 2023 року ухвалу Зарічного районного суду м. Суми від 18 лютого 2022 року, якою відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про перегляд вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами, залишено без зміни, а апеляційні скарги засудженого ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_6 - без задоволення (а.с.92-94).

Згідно довідки ДУ «Сумський слідчий ізолятор» № 3157 від 27.06.2025 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 заарештований 15.05.2013 та по 29.12.2014 утримувався в ДУ «Сумський слідчий ізолятор». 29.12.2014 направлений відбувати покарання до ДУ «Роменська виправна колонія (№56)». 22.01.2018 повернуто до ДУ «Сумський слідчий ізолятор». 09.01.2023 направлений відбувати покарання до ДУ «Роменська виправна колонія (№56)». 10.05.2023 повернуто та по теперішній час утримується в ДУ «Сумський слідчий ізолятор» (а.с.91).

Засуджений ОСОБА_4 просить включити у строк попереднього ув`язнення строк перебування в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» на час перегляду вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року за нововиявленими обставинами.

Проте, така позиція засудженого не відповідає практиці Верховного суду.

Зокрема, Постановою ККС ВС від 26 лютого 2020 року у справі № 497/349/16-к (провадження № 51-6198 км 18) висловлена правова позиція, яка полягає у наступному:

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднім ув`язненням є запобіжний захід, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Відповідно до абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

При цьому в розумінні ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) у строк попереднього ув`язнення включається строк:

а) затримання особи без ухвали слідчого судді, суду;

б) затримання особи на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання;

в) тримання особи під вартою як запобіжний захід, обраний суддею, судом на стадії досудового розслідування або під час судового розгляду кримінального провадження;

г) перебування обвинуваченого у відповідному стаціонарному медичному закладі при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи;

ґ) перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.

Таким чином, буквальний зміст абзацу 1 ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) указує на те, що вказана норма визначає правила зарахування у строк покарання строку саме попереднього ув`язнення, а не будь-якого періоду перебування особи в установах попереднього ув`язнення.

При цьому вказівка в пункті «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) на те, що у строк попереднього ув`язнення включається строк «перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження», стосується випадків, коли особа, яка відбуває покарання, до якого вона була засуджена в іншому кримінальному провадженні (іншій кримінальній справі), залишається в установі попереднього ув`язнення або тимчасово переводиться до неї з метою участі в слідчих діях або судовому розгляді нового кримінального провадження, що прирівнюється до попереднього ув`язнення в межах цього нового кримінального провадження до набрання вироком законної сили.

При цьому положення пункту «ґ» ч. 5 ст. 72 КК України (у редакції від 26 листопада 2015 року) не поширюються на час перебування особи в установі попереднього ув`язнення після набрання вироком законної сили, у тому числі у зв`язку з участю в касаційному розгляді відповідного кримінального провадження, у судових засіданнях щодо розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, щодо роз`яснення судового рішення чи виправлення в ньому описки, а також щодо вирішення інших питань, що виникають на стадії виконання вироку, адже після набрання вироком законної сили ув`язнення вже не є попереднім.

Протилежне тлумачення суперечило б самій суті поняття «попереднє ув`язнення».

Таким чином, відповідно до усталеної практики Верховного Суду (вказаної постанови та інших, зокрема: постанови від 5 квітня 2018 року у справі № 265/2339/14-к, від 3 грудня 2019 року у справі № 537/400/17 тощо) щодо злочину, який вчинено до 20 червня 2017 року включно, період перебування особи в місцях позбавлення волі чи в установах попереднього ув`язнення (для участі в цьому кримінальному провадженні):

- з дня набрання вироком суду першої чи апеляційної інстанції законної сили і до дня ухвалення відповідної постанови Верховним Судом вважається періодом відбування покарання на підставі вироку суду, що набрав законної сили, і не є попереднім ув`язненням, а тому положення ч. 5 ст. 72 КК (у редакції від 26 листопада 2015 року) не підлягають застосуванню до цього періоду.

Крім того, «включення» терміну перебування в установі попереднього ув`язнення у строк відбування покарання, не передбачене нормами чинного КПК України.

Враховуючи такі обставини та практику Верховного суд у задоволенні клопотання ОСОБА_4 слід відмовити, оскільки вказаний засудженим термін перебування в СІЗО після набрання вироком відносно нього законної сили, під час вирішення його заяв про перегляд вироку за нововиявленими обставинами не може вважатися попереднім ув`язненням.

Керуючись ч. 5 ст.72 КК України (в редакції Закону № 838-VIII від 26 листопада 2015 року), ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» від 30.06.1993 року, ст.ст. 537, 539 КПК України,

СУД П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про включення у строк відбування покарання терміну перебування в Державній установі «Сумський слідчий ізолятор» на час перегляду вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 11 лютого 2014 року, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Роменський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, засудженим - з дня отримання копії повного тексту ухвали.

Повний текст ухвали складено та проголошено 28 листопада 2025 року о 08 год. 45 хв.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ОСОБА_1