Справа № 720/2644/25
Провадження № 1-кс/720/309/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2025 року м. Новоселиця

Слідчий суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого, у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 05 жовтня 2025 року за № 0003338, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Новоселицького районного суду від 13 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_6 , який підозрюється у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення застави. Термін тримання під вартою слід рахувати з 16 години 00 хвилин 13 жовтня 2025 року. Строк дії ухвали до 16 години 00 хвилин 12 грудня 2025 року.

У своєму клопотанні слідчий просив продовжити строк тримання під вартою на 30 днів відносно підозрюваного ОСОБА_6 , так як для закінчення досудового слідства необхідно виконати ряд слідчих дій, а ризики передбачені ст.177 КПК України не відпали, тобто обвинувачений може переховуватись від слідства та суду, незаконно вплинути на свідків, продовжити свою злочинну діяльність, а також може перешкоджати встановленню істини по справі.

Вислухавши слідчого, думку прокурора, який підтримав подання та вказав, що термін досудового слідства продовжений до трьох місяців, обвинуваченого, який вину не визнав, захисника, який просив змінити запобіжний захід на непов`язаний із триманням під вартою, перевіривши матеріали справи, вважаю, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, кого заарештовано або затримано згідно з положеннями підпункту "c" пункту 1 цієї статті, має негайно постати перед суддею чи іншою посадовою особою, якій закон надає право здійснювати судову владу і йому має бути забезпечено розгляд справи судом упродовж розумного строку або звільнення під час провадження. Таке звільнення може бути обумовлене гарантіями з`явитися на судове засідання.

Тримання під вартою за нормами ч. 1 ст. 183 КПК України є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню; вчинити інше кримінальне правопорушення. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати:

1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину;

2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості по факту нанесення ОСОБА_6 одного удару предметом схожим на ніж в область грудної клітки ОСОБА_7 на території міського озера в м. Новоселиця Чернівецької області, в результаті чого останній 10 жовтня 2025 року перебуваючи в КНП «Новоселицька лікарня» помер.

13 жовтня 2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру за ст.121 ч. 2 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілого.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вказаного злочину, про що свідчать додані до клопотання докази.

08 грудня 2025 року керівником Чернівецької окружної прокуратури продовжено строк досудового розслідування у цьому провадженні до трьох місяців, тобто до 13 січня 2026 року.

При вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу слідчим суддею враховується, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, який скоєний в умовах воєнного стану, потягнуло за собою смерть потерпілого та санкція якого передбачає безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

На переконання суду, наявний ризик того, що ОСОБА_6 усвідомлюючи міру і строк покарання, яка йому загрожує у разі доведення вини, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Також, суд враховує, що в даному кримінальному провадженні не встановлено та не відшукано всіх доказів, а тому існує ризик того, що перебуваючи на ОСОБА_6 будучи обізнаним про обставини кримінального правопорушення, матиме реальну можливість вчиняти дії спрямовані на спотворення, приховування чи знищення доказів, що мають значення для досудового розслідування, вчинити вплив на свідків.

Одночасно, слідчий суддя погоджується із думкою прокурора про те, що в умовах воєнного стану на території України з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання під вартою особи. До вказаних ризиків безумовно належить військова агресія проти України, яка суттєво обмежує можливості виконання органами влади своїх повноважень та посилює ризик його ухилення від слідства та суду, а також перешкоджанню кримінальному провадженню.

Таким чином, враховуючи необхідність виконання ряд слідчих дій, а також тяжкість інкримінованого підозрюваному злочину та його особу, слідчий суддя вважає доведеними посилання прокурора, що існують обґрунтовані підстави вважати, що ОСОБА_6 , який до цього неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, на даний час перебуваючи на волі може ухилитися від суду, вчинити вплив на свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку із чим відносно нього слід продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки інший запобіжний захід не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у ст.177 КПК України.

Зважаючи на те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_6 спричинив загибель людини, слідчий суддя не вбачає підстав для визначення застави при продовженні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, що відповідає положенням ч. 4 ст. 183 КПК України.

Щодо доводів захисника про обрання більш м`якого запобіжного заходу суд виходить з наступного.

Так, згідно із ст. 29 Конституції України та ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обмеження права людини та свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і на підставах та в порядку, встановлених законом.

В своєму рішенні у справі «Москаленко проти України» від 20 травня 2010 року, Європейським судом з прав людини зазначено, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину, а у справі «Ілійко проти України» зазначено, що серйозність пред`явленого обвинувачення є тим фактором, який надає можливість продовжити запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки це є один із аспектів при оцінюванні загрози ухилення від слідства/суду чи продовження заняття злочинною діяльністю.

Обрання в цій ситуації більш м`якого запобіжного заходу до набрання остаточним судовим рішенням законної сили на стадії закінчення судового розгляду не тільки не усуває ризику переховування від суду, а й значно підвищує його.

Ризики констатовані в справі дають підстави для висновку, що потреби тримання під вартою в цьому випадку переважають над правами підозрюваного на особисту свободу.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, підозрюваного у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 2 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 30 (тридцять) днів, без визначення застави.

Термін тримання під вартою рахувати з 16 години 00 хвилин 12 грудня 2025 року.

Строк дії ухвали до 16 години 00 хвилин 11 січня 2026 року.

На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення до Чернівецького апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Копію ухвали отримав ________________________________ 09.12.2025 року