Провадження № 1-кс/509/994/25
Справа № 509/4402/25
УХВАЛА

27 листопада 2025 року. с-ще Овідіополь

Слідчий суддя Овідіопольського районного суду Одеської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку клопотання слідчого СВ ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області погоджене з прокурором Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону про продовження запобіжного заходу у кримінальному провадженні №001633 від 08.04.2025 у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Сміла Черкаської області, українця, громадянина України, освіта середня, зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, зарахованого у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», раніше не судимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Органами досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.5 КК України, за наступних обставин.

Згідно із вимогами ст. 1 Закону України « Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до указу Президента України ОСОБА_8 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX, на всій території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому воєнний стан в Україні безперервно продовжувався, в останнє: Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 478/2025 від 14.07.2025, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4524-IX від 15.07.2025, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 07 серпня 2025 року строком на 90 діб.

Відтак, з 24.02.2022 по теперішній час діє воєнний стан.

02.11.2024 відповідно до Указу президента України від 24.02.2022 № 69/2022 та набуття чинності Указу президента «Про загальну мобілізацію» та виконання вимог мобілізаційної директиви Головнокомандувача Збройних Сил України №32/321/501/13т, ОСОБА_6 , призвано на службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 .

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 02.11.2024, тобто з дня відправлення з ІНФОРМАЦІЯ_2 у військову частину НОМЕР_2 , ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання свого військового обов`язку проходження військової служби за призовом під час мобілізації.

В подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 01.01.2025 № 1, ОСОБА_6 вважати таким, що прибув з військової частини НОМЕР_2 , його зараховано до списків особового складу військової частини, поставлено на всі види забезпечення та з 02.01.2025 вважати таким, що перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 .

Наказом командира НОМЕР_3 окремої бригади морської піхоти НОМЕР_4 корпусу морської піхоти ІНФОРМАЦІЯ_3 від 01.01.2025 № 1-РС, солдата ОСОБА_6 , який перебуває на посаді номера обслуги гранатометного взводу роти вогневої підтримки батальйону морської піхоти та у розпорядженні командира НОМЕР_3 окремої бригади морської піхоти НОМЕР_4 корпусу морської піхоти ІНФОРМАЦІЯ_3 , призначити до цієї самої бригади та присвоїти звання матрос.

Надалі, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 06.01.2025 № 6, матроса ОСОБА_6 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що самовільно залишив військову частину та його знято з усіх видів забезпечення.

Відповідно до ст.65 Конституції України, захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України та ст.11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Згідно із вимогами п.п.1,2,3 ч.4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника), на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби.

Відповідно до вимог ст.ст.11, 16, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, матрос ОСОБА_6 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, беззастережно та неухильно виконувати накази командирів (начальників) у встановлений термін, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Проте, матрос ОСОБА_6 достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеними вище вимогами законодавства, що регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи реальну можливість належно їх виконувати, свідомо, допустив їх порушення, вирішивши стати на злочинний шлях за наступних обставин.

Згідно із ст.40 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці самостійно відрекомендовуються своєму безпосередньому начальникові у разі, зокрема, відбуття чи повернення з відрядження відпустки або лікування.

Однак, матрос ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, зарахованого у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «матрос», в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9, 11, 16, 58, 59, 127-130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.14 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, 06.01.2025 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_2 (більш точне місце дислокації зазначити неможливо у зв`язку із введенням на території України воєнного стану) та ухилявся від проходження військової служби, проводячи час на власний розсуд не пов`язуючи його з обов`язками військової служби по 14.08.2025, оскільки був за триманий під час перетину Державного кордону у Чернівецькій області, після чого доставлений до СВ ВнП №1 ОРУП №2 ГУНП в Одеській області, де повідомив про скоєне кримінальне правопорушення,

Таким чином, ОСОБА_6 самовільно залишив військову частини НОМЕР_5 , чим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

14.08.2025 складено письмове повідомлення про підозру ОСОБА_6 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України. Того ж дня ОСОБА_7 було вручено повідомлення про підозру у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від п`яти до десяти років з конфіскацією майна.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.08.2025 обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 13.10.2025.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2025 продовжено строки досудового розслідування до 14.12.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2025 продовжено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 28.11.2025 року.

Слідчий просить продовжити відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_7 підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, не працює, не має соціальних зв`язків, може переховуватись від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання цьому ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Заслухавши пояснення слідчого, прокурора, які вважають, що необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, особисто підозрюваного, його захисника, які просили змінити запобіжний захід на більш м`який, суд вважає, що клопотання підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

В проваджені СВ відділення поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №001633 від 08.04.2025 року за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 407 КК України.

14.08.2025 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.08.2025 року обрано запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2025 року продовжено строки досудового розслідування до 14.12.2025 року.

Ухвалою слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 30.09.2025 продовжено запобіжний захід підозрюваному ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави до 28.11.2025 року.

Строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою закінчується 2811.2025 року.

Згідно з вимогами ч.3 ст.197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовженим слідчим суддею в межах строку досудового розслідування. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати дванадцяти місяців у кримінальному провадженні щодо тяжких та особливо тяжких злочинів.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подано з дотриманням вимог ч.3 ст.199 КПК України.

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, згідно ухвали слідчого судді Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.08.2025 року, були встановлені ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме: може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином.

Прокурором під час розгляду клопотання доведено, що заявлені ризики не зменшилися, що виправдовує тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою,

У разі застосування до підозрюваного ОСОБА_9 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, неможливо запобігти вищевказаним ризикам, оскільки всі вони передбачають перебування на волі, що дає можливість вчинити дії, вказані у наведених ризиках, тим самим негативно вплинути на повне, об`єктивне та всебічне встановлення істини у кримінальному провадженні.

Жодних доказів про те, що підозрюваний не може утримуватися під вартою, стороною захисту не представлено.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання під вартою, слідчий суддя враховує також вимоги дотримання розумного строку тримання під вартою, що відповідає загальним положенням щодо розумних строків, викладених у правовій позиції Європейського суду з прав людини в рішенні у справі "Харченко проти України" від 10 лютого 2011 року, згідно з якою "розумність строку тримання під вартою не може оцінюватися абстрактно. Вона має оцінюватися в кожному окремому випадку залежно від особливостей конкретної справи, причин, про які йдеться у рішеннях національних судів, переконливості аргументів заявника, викладених у його клопотанні про звільнення. Продовження тримання під вартою може бути виправдано тільки за наявності конкретного суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

У зв`язку з встановленими обставинами, враховуючи положення, передбачені ст.176-178 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та доцільність продовження строку тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 в межах строків досудового розслідування, яке не є надмірним та таким, що принижує його гідність у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Беручи до уваги викладене, та те, що підозрюваний ОСОБА_7 після повідомлення про підозру у вчинені тяжкого злочину, знаючи про ступінь тяжкості міри покарання може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, може впливати та здійснювати тиск на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати у розслідувані кримінального провадження іншим чином, суд вважає за необхідне не встановлювати розмір застави.

Керуючись ст.ст.177,178,183,193,194 КПК України, слідчий суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі "Одеський слідчий ізолятор", до 14.12.2025 року, в межах строку досудового розслідування.

Строк дії ухвали слідчого судді становить 18 днів і обчислюється з 27 листопада 2025 року.

Ухвала слідчого судді про продовження запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою припиняє свою дію 14.12.2025 року.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 28.11.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1