Дата документу 06.10.2025
Справа № 334/8119/25
Провадження № 1-кп/334/747/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2025 року м. Запоріжжя

Дніпровський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у судовому засіданні кримінальне провадження №1-кп/334/747/25; № 334/8119/25 (ЄРДР № 0000343 від 04.09.2025), за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Запоріжжя, освіта середньо-спеціальна, непрацюючої, маючої на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ; відповідно до вироку в матеріалах справи (а.с.182-183) раніше судимої: 29.07.2025 вироком Дніпровського районного суду м.Запоріжжя (в порядку спрощеного провадження) за ч. 1 ст. 129 КК України до 1 року пробаційного нагляду з покладенням обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; вирок набрав законної сили 29.08.2025.

у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 129 КК України, -

встановив:

04 вересня 2025 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальновизнані у суспільстві правила поведінки і моральності, прибула у громадське місце за адресою: м. Запоріжжя, вул. Петра Сагайдачного, б. 1А до службового кабінету № 506 відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, де в той час знаходились начальник відділу ОСОБА_5 та головний спеціаліст відділу ОСОБА_6 , які перебували на робочому місці.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, діючи умисно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних та безпечних умов роботи громадян, відвідувачів, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виявилось в бажанні продемонструвати факт своєї переваги над потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , принизити їх у зв`язку з виконанням службових обов`язків, самоствердитись за рахунок їхнього приниження, з особливою зухвалістю, демонстративно, ОСОБА_3 почала виражатись нецензурною лайкою, після чого нанесла один удар долонею правої руки по обличчю ОСОБА_5 , спричинивши синець щічно-виличної ділянки зліва, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження, після чого схопила за плече лівої руки ОСОБА_6 , спричинивши синець лівого плеча, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Дії обвинуваченої ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганстві, тобто, грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Згідно ч. 2 ст. 381 КПК України суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.4 ст.107 КПК України не здійснюється.

Згідно заяви обвинуваченої ОСОБА_3 (а.с.224-225), щодо визнання своєї винуватості, згоди із встановленням досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, яка була підписана в присутності захисника адвоката ОСОБА_7 обвинувачена визнала свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України. Згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами а саме: 04 вересня 2025 року приблизно о 14 годині 30 хвилин ОСОБА_3 , маючи умисел на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, ігноруючи загальновизнані у суспільстві правила поведінки і моральності, прибула у громадське місце за адресою: м. Запоріжжя, вул. Петра Сагайдачного, б. 1А до службового кабінету № 506 відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, де в той час знаходились начальник відділу ОСОБА_5 та головний спеціаліст відділу ОСОБА_6 , які перебували на робочому місці.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на вчинення хуліганських дій з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими нормами поведінки в суспільстві, діючи умисно, із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення спокійних та безпечних умов роботи громадян, відвідувачів, проявляючи явну неповагу до суспільства, що виявилось в бажанні продемонструвати факт своєї переваги над потерпілими ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , принизити їх у зв`язку з виконанням службових обов`язків, самоствердитись за рахунок їхнього приниження, з особливою зухвалістю, демонстративно, ОСОБА_3 почала виражатись нецензурною лайкою, після чого нанесла один удар долонею правої руки по обличчю ОСОБА_5 , спричинивши синець щічно-виличної ділянки зліва, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження, після чого схопила за плече лівої руки ОСОБА_6 , спричинивши синець лівого плеча, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження.

Ознайомлена з обмеженням права на апеляційне оскарження вироку. Також згодна на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, поданого відповідно до вимог ч. 3 ст. 302 КПК України до обвинувального акту, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_3 , у вчиненні інкримінованого кримінального проступку повністю доведена.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 , суд згідно із вимогами ст.65-67 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, обставини справи, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, раніше судима, під наглядом лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.с.177), не працює.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 66 КК України визнання вини. Обставини, що обтяжують покарання не встановлені.

Враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 вчинила кримінальний проступок, її особу, ступінь вини, сприяння розкриттю кримінального проступку, позитивну поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального проступку (не порушувала процесуальні обов`язки щодо явки до органу досудового розслідування), суд вважає необхідним призначити покарання в межах санкції ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу.

На переконання суду, призначення обвинуваченій такого покарання буде справедливим, співрозмірним і достатнім для її виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Крім того, відповідно до ст. 71 КК України та п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, то суд на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

У постанові Об`єднаної Палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у справі № 243/7758/20 від 06.12.2021 зазначено, що згідно з ч. 1 ст. 71 КК, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Зазначена вимога має імперативний характер і унеможливлює (за умови встановлення судом таких обставин) будь-який інший порядок та правила призначення остаточного покарання.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання призначену за попереднім вироком Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 29.07.2025 у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України; та визначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень та 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України, основне покарання у виді штрафу за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягає і виконується самостійно.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Витрати на залучення експертів відсутні.

Керуючись ст. 12, 302, 381-382 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст.296 КК України і призначити їй покарання

за ч. 1 ст. 296 КК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, повністю приєднати невідбуту частину покарання призначену за попереднім вироком Дніпровського районного суду м.Запоріжжя від 29.07.2025 у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з покладенням на ОСОБА_3 обов`язків відповідно до ч. 2 ст. 59-1 КК України; та призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень та 1 (одного) року пробаційного нагляду.

На підставі ч. 2 ст. 59-1 КК України на ОСОБА_3 покласти наступні обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України основне покарання у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000,00 гривень виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Дніпровський районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня отримання копії вироку.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку,передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Відповідно до вимог ч. 4. ст. 382 КПК копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя: