Провадження по справі № 1-кп/367/590/2025
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2025 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження:

з боку обвинувачення: прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

з боку захисту обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ірпінь Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000967 від 18.08.2024, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у с. Стрільче, Городенківського району, Івано-Франківської області, громадянин України, тимчасово не працюючий, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , виданий 02.05.2024 органом № 3215, РНОКПП НОМЕР_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

04.04.2024 близько 21 год 00 хв години ОСОБА_5 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного типу щодо своєї дружини ОСОБА_4 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, словесно погрожував та ображав, принижував, чим завдав шкоди психічному здоров`ю потерпілої. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 22.05.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 неоподатковуваних мінімумів, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Також, 09.06.2024 близько 17 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, увірвався до місця проживання потерпілої, вчиняв сварки, відмовлявся покинути місце проживання, внаслідок чого міг заподіяти шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 18.06.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Крім цього, 10.06.2024 близько 09 год 00 хв ОСОБА_5 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: в телефонному режимі погрожував фізичною розправою, внаслідок чого заподіяв шкоду психологічному здоров`ю потерпілої.

13.06.2024 близько 19 год 40 хв ОСОБА_5 , перебуваючи в м. Ірпінь, по вул. Київська, біля буд. 80, вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство фізичного і психологічного характеру, а саме: погрожував фізичною розправою, хапав за шию, ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого заподіяв шкоду фізичному та психологічному здоров`ю потерпілої.

14.06.2024 року близько 09 год. 00 хв. ОСОБА_5 перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_4 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: в телефонному режимі погрожував фізичною розправою, виражався нецензурною лайкою внаслідок чого заподіяв шкоду психологічному здоров`ю потерпілої. Постановою Ірпінського міського суду Київської області від 01.07.2024 ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів, що становить 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Крім цього, 30.07.2024 близько о 19 год 00 хв ОСОБА_5 , знаходячись за місцем проживання своєї дружини за адресою: АДРЕСА_5 , вчинив щодо своєї дружини ОСОБА_4 дії психологічного насильства, а саме: перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння відмовлявся покинути місце проживання дружини, вчинив сварку в ході якої висловлювався грубою нецензурною лайкою, та погрожував фізичною розправою, що викликало у останньої побоювання за свою безпеку.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи у потерпілої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок психотравмуючих сімейних обставин (дій ОСОБА_5 ) зафіксовано комплекс негативних психоемоційних змін у вигляді сталої психоемоційної напруги з підвищеною тривожністю, розгубленістю почуттів, погіршеним настроєм, страхом за здоров`я та безпеку свого життя, переживанням почуттів образливості та приниженої гідності, що призводить до погіршення її соціального функціонування та зниження якості поточного життя. Отже, поведінка ОСОБА_5 є психотравмувальною для підекспертної, ситуаційно обумовлює виникнення у неї комплексу негативних переживань та знижує якість поточного життя, погіршує соціальне функціонування.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні домашнього насильства, тобто в умисному систематичному вчиненні фізичного, психологічного насильства щодо подружжя, що призводить до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи, тобто у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті, визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, також надав показання, що будучи у стані алкогольного сп`яніння, хапав дружину, висловлювався щодо неї нецензурною лайкою.

Крім того, ОСОБА_5 додав, що дуже жалкує про вчинене, обіцяє більше не вчиняти суспільно небезпечних діянь.

Таким чином, показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги те, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорювалися.

Прокурор у судовому засіданні просив суд визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, призначити йому покарання у виді 200 годин громадських робіт з застосуванням обмежувального заходу у вигляді направлення для проходження програми для кривдників у порядку п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України строком на 3 місяці.

Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримала думку прокурора.

Кримінальна відповідальність за ст. 126-1 КК України настає за домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Основною ознакою домашнього насильства, як діяння, за яке передбачене покарання, є відносини, що склалися між особою, яка вчинила насильство, та особою, постраждалою від такого насильства, в результаті спільного побуту або спільного проживання і залежності постраждалої особи від особи, яка чинить що неї насильство.

За системного аналізу наведених приписів закону вбачається, що поняття «домашнє насильство», як протиправне діяння, за яке передбачена кримінальна відповідальність, має увібрати в себе ознаки так званих «аб`юзивних» стосунків, тобто взаємин, в яких одна людина (насильник, кривдник) шляхом насильства (фізичного, сексуального, психологічного чи економічного) порушує особисті кордони іншої (постраждалої або жертви) з метою придушення волі та підкорення.

Крім того, за змістом норми ст. 126-1 КК України вчинення передбачених в ній дій мають утворювати не тільки певну систему, а і охоплюватися єдиним наміром (метою) підкорення потерпілого.

Верховний Суд звернув увагу, що домашнє насильство є системою взаємопов`язаних дій, які полягають у вчиненні систематичних дій (не менше трьох) і полягають у вчиненні фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи. Доведення факту систематичності актів домашнього насильства може здійснюватися різними засобами. В тому числі до комплексу таких систематичних дій можуть входити й один чи кілька епізодів такого насильства, за які особа була притягнута до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. (постанова від 04.04.2024у справі № 755/4894/22, провадження № 51-6608км23, постанова від 14.06.2022 у справі № 585/3184/20 провадження № 51-5266км21, постанова від 28.02.2023 у справі № 725/4683/20 провадження № 51-6067км21.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні домашнього насильства щодо ОСОБА_4 , а саме в умисному систематичному вчиненні фізичного та психологічного насильства щодо ОСОБА_4 , що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя ОСОБА_4 , при обставинах, викладених в обвинувальному акті, винуватість доведена повністю, та ніким не оспорюється.

Надавши юридичну оцінку діям обвинуваченого, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення фізичного та психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя потерпілої особи.

За правилами ч. 1 ст. 65 КК України при обранні виду та міри покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, призначаючи покарання ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, вперше притягається до кримінальної відповідальності, на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває, офіційно не працевлаштований, одружений, інвалідності не має, дітей та батьків на утриманні не має.

Оцінюючи особу обвинуваченого, суд зважує на роз`яснення, що містяться в абзаці 3 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якого, досліджуючи дані про особу підсудного, суд повинен з`ясувати його вік, стан здоров`я, поведінку до вчинення злочину як у побуті, так і за місцем роботи чи навчання, його минуле (зокрема, наявність не знятих чи не погашених судимостей, адміністративних стягнень), склад сім`ї (наявність на утриманні дітей та осіб похилого віку), його матеріальний стан тощо.

Так, обвинувачений на момент ухвалення вироку офіційно не працевлаштований, на момент вчинення злочину до кримінальної відповідальності не притягувався, на момент ухвалення вироку є не судимим, за даними наявної документації на спеціальних обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, за місцем проживання характеризується посередньо, участі в громадському житті міста не бере, відповідно до ІКС ІПНП систематично притягувався до адміністративної відповідальності, а також перебуває на обліку за категорією «Кривдник».

Вирішуючи питання про наявність у кримінальному провадженні обставин, що пом`якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України, суд зважає на роз`яснення, що містяться у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», відповідно до якого, виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. При цьому, таке рішення має бути повністю самостійним і не ставитись у залежність від наведених в обвинувальному висновку обставин, які пом`якшують покарання.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає «щире каяття».

Основною формою прояву щирого каяття є повне визнання особою своєї вини та правдива розповідь про всі відомі їй обставини вчиненого злочину. Якщо особа приховує суттєві обставини вчиненого злочину, що значно ускладнює його розкриття, визнає свою вину лише частково для того, щоб уникнути справедливого покарання, її каяття не можна визнати щирим. Повне визнання особою своєї вини у вчиненні злочину обґрунтовується тим, що така особа заслуговує поблажливого ставлення до себе, оскільки вона щиро каючись у вчиненні злочину, викладає всі обставини вчиненого, що сприяє встановленню істини по справі, тобто розкриттю злочину.

Судом було встановлено, що обвинувачений, висловивши самозасудження своєї кримінально караної поведінки та зазначивши про готовність нести кримінальну відповідальність, винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та під час допиту в суді зазначив, що шкодує про свій вчинок і розкаюється, що свідчить про наявність у кримінальному провадженні обставини, що пом`якшує покарання, «щире каяття».

Вказаний висновок суду узгоджується з позицією, викладеною у постановах Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.09.2022 справа № 397/92/15-к, від 02.11.2021 справа № 643/13256/17 та ін., які беруться судом до уваги в силу вимог ст. 13 Закону України від 02.06.2016 №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII), відповідно до якої висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 , передбачених ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно зі ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації - покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Відповідно до вимог ст. 50 КК України при призначенні міри покарання обвинуваченому, суд вважає за необхідне призначити такий захід примусу, який би був відповідною мірою кари за скоєне, сприяв виправленню засудженого та запобігав вчиненню інших кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Санкцією ст. 126-1 КК України передбачено покарання у виді громадських робіт на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або апробаційний нагляд на строк до п`яти років, або обмеження волі на той самий строк, або позбавлення волі на строк до двох років.

Отже, враховуючи характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставин його вчинення, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, відомості, що характеризують особу обвинуваченого, його ставлення до вчиненого злочину та наявність обставини, яка пом`якшує покарання, а саме щире каяття, відсутність обтяжуючих вину обвинуваченого обставин, суд вважає, що покаранням, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів буде покарання, визначене у межах, установлених у санкції ст. 126-1 КК України, у вигляді 200 годин громадських робіт.

Крім того, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 91-1 КК України в інтересах потерпілого від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених Кримінальним кодексом України, від кримінальної відповідальності чи покарання,суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів, відповідно до якого (яких) на засудженого можуть бути покладені такі обов`язки: заборона перебувати в місці спільного проживання з особою, яка постраждала від домашнього насильства; обмеження спілкування з дитиною у разі, якщо домашнє насильство вчинено стосовно дитини або у її присутності; заборона наближатися на визначену відстань до місця, де особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин; заборона листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб; направлення для проходження програми для кривдників.

Такі заходи застосовуються до особи, яка на момент вчинення домашнього насильства досягла 18-річного віку на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

У цьому кримінальному провадженні обвинувачений ОСОБА_5 визнається винуватим у вчиненні домашнього насильства, що призвело до психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

Вирішуючи питання щодо необхідності застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 обмежувальних заходів, суд враховує, що захист від домашнього насильства є надзвичайно важливим, соціально значущим і актуальним завданням, вирішення якого носить важливий характер. Домашнє насильства починається з «незначних дрібниць». Потерпілим від нього здебільшого стають жінки та діти.

Тому, з урахуванням викладеного та обставин вчиненого кримінального правопорушення, системний характер таких дій з боку обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 обмежувального заходу, оскільки це сприятиме виправленню обвинуваченого, покращенню психологічного здоров`я потерпілої, а призначене судом покарання та обмежувальний захід у своїй сукупності будуть необхідними і достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Так, застосування щодо ОСОБА_5 відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України обмежувального заходу строком на 3 (три) місяці у виді направлення його для проходження програми для кривдників, суд вважає доречним та необхідним.

Програма для кривдника це комплекс заходів, що формується на основі результатів оцінки ризиків та спрямований на зміну насильницької поведінки кривдника, формування у нього нової, неагресивної психологічної моделі поведінки у приватних стосунках, відповідального ставлення до своїх вчинків та їх наслідків, у тому числі до виховання дітей, на викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків (стаття 1 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству»).

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 28 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству» суб`єктами, відповідальними за виконання програм для кривдників, є місцеві державні адміністрації та органи місцевого самоврядування. Суб`єкт, відповідальний за виконання програм для кривдників, організовує та забезпечує проходження кривдниками таких програм.

Згідно з абз. 7 розділу 1 «Методичних рекомендацій до корекційних програм для осіб, які вчиняють насильство в сім`ї», затверджених наказом Міністерства соціальної політики України № 838 від 29.10.2014 метою корекційної програми є допомога особі, яка вчинила насильство, в осмисленні власної насильницької поведінки, усвідомленні її витоків, проявів, наслідків для особистого життя та життя оточуючих, налагодженні гармонійного життя з родиною та в суспільстві, а також в усвідомленні того, що домашнє насильство - це порушення прав людини, яке карається відповідно до чинного законодавства.

Цивільний позов в цьому кримінальному провадженні не заявлявся.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого суд не застосовує.

Речові докази у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Питання про відшкодування процесуальних витрат не потребує вирішення судом з огляду на їх відсутність у кримінальному провадженні.

На підставі ст. ст. 12, 50, 51 п. 4, 65, 66 ч. 1 п. 1, 73, 91-1 ч. 1 п. 5, 126-1 КК України, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 ч. 1, 394 КПК України,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Застосувати щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 91-1 КК України, строком на 3 (три) місяці обмежувальний захід, а саме: направити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , для проходження програми для кривдників.

Попередити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , про кримінальну відповідальність за ст. 390-1 КК України, тобто за умисне ухилення від проходження програми для кривдників.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Якщо апеляційну скаргу не подано, то вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1