Провадження № 1-кп/592/937/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, не одружений, офіційно не працюючий, зареєстрованого та мешканця: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.08.2025 Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. 126-1 КК України до покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України у кримінальних провадженнях №0002188 від 23.08.2025 та №0000927 від 23.08.2025,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ,

У С Т А Н О В И В :

22.08.2025 ОСОБА_3 , знаходячись в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем проживання своєї матері ОСОБА_6 , з котрою вони спільно проживають, та діючи із корисливих намірів, під вигаданим приводом здійснити телефонний дзвінок, попрохав у ОСОБА_3 , передати належний останній мобільний телефон OPPO А54, який пообіцяв повернути через декілька хвилин.

Після чого, ОСОБА_6 , будучи введеною в оману про справжні наміри ОСОБА_3 та впевненою в правомірності дій останнього, нічого не здогадуючись, добровільно передала ОСОБА_3 свій мобільний телефон марки ОРРО А54, синього кольору, пам`ять 4 Gb RAM, 128 Gb RAM, версії Андроїд (imeil: НОМЕР_1 ; imei2: НОМЕР_2 ), вартістю 3297,00 грн.

Реалізуючи в подальшому свій умисел, направлений на заволодіння чужим майном, зловживаючи довірою потерпілої, ОСОБА_3 отримавши від ОСОБА_6 вищевказаний мобільний телефон, заздалегідь маючи намір його не повертати, діючи із корисливих мотивів, утримуючи в руках належний потерпілій мобільний телефон OPPO A54, вийшов з приміщення вищезазначеної квартири та з викраденим чужим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, обернувши його на свою користь та розпорядившись на власний розсуд.

Після цього, 22.08.2025 близько 14:00 ОСОБА_3 прийшов до квартири раніше знайомої ОСОБА_8 за адресою АДРЕСА_2 , у якої при собі був мобільний телефон «Motorolla». У цей час у ОСОБА_3 виник умисел, спрямований на заволодіння вказаним мобільним телефоном ОСОБА_8 шляхом зловживання довірою.

Реалізовуючи свій умисел, направлений на заволодіння майном ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів метою особистого збагачення, передбачаючи настання суспільно та небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріального збитку та бажаючи настання таких наслідків, під приводом телефонного дзвінку попрохав у ОСОБА_8 мобільний телефон «Motorolla», модель «G84», на що остання, будучи необізнаною із намірами ОСОБА_3 , будучи впевненою у поверненні майна, передала йому належний їй мобільний телефон «Motorolla», модель «G84», яким ОСОБА_3 незаконно заволодів, не маючи наміру повертати. Одразу після чого, ОСОБА_3 з місця вчинення кримінального проступку зник та розпорядився чужим мобільним телефоном на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріального збитку на суму 5655 грн.

Крім цього, 23.08.2025 близько 15:30 ОСОБА_3 перебував біля будинку №55 по вул. Сумської тероборони у м. Суми, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна з транспортного засобу та обернення його на свою користь.

Згідно Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, на всій території України введено воєнний стан, який продовжено до цього часу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , діючи умисно, таємно, повторно, в умовах воєнного стану, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення матеріальних збитків потерпілій стороні, знаходячись біля будинку №55 по вул. Сумської тероборони у м. Суми, впевнившись, що його дії є таємними та за ним ніхто не спостерігає, розбив бокове пасажирське вікно транспортного засобу Renault Scenic, д.н.з. НОМЕР_3 , який належить потерпілому ОСОБА_7 та проник до салону авто, звідки викрав буксирувальний трос зеленого кольору довжиною 6 метрів, марки «Winso TOW ROPE», вартістю 260 гривень, автомобільний компресор марки Yato, модель УТ-73460, вартістю 998 гривень, дриль марки Sturm, модель ID21750, вартістю 1271 гривні, домкрат гвинтовий ромб з маркуванням «3m51-17080-CD D3L5A working load 1000 kg», вартістю 1234 гривні, електродроти (пускові дроти) марки «Elegant Plus 103860» довжиною 6 метрів, вартістю 666 гривень. Загальна вартість викраденого майна становить 4429 гривень.

В подальшому, з викраденим чужим майном залишив транспортний засіб, після чого із місця скоєння кримінального правопорушення зник. Викраденим розпорядилися на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 які полягали в умисному, протиправному, з корисливих мотивів заволодінні мобільним телефоном OPPO A54, належним потерпілій ОСОБА_6 , суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України як шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою.

Дії ОСОБА_3 які полягали у заволодінні мобільним телефоном «Motorolla», модель «G84», належним ОСОБА_8 , шляхом зловживання її довірою, суд кваліфікує за ч. 2 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайстві), кваліфікуючими ознаками якого є вчинена повторно.

Дії ОСОБА_3 які, які виразились у таємному викраденні, що належить ОСОБА_7 на суму 4429 грн., суд кваліфікує за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючими ознаками якої є «вчинена повторно», «шляхом проникнення до іншого володіння особи», «вчинення крадіжки в умовах воєнного стану».

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 за пред`явленим йому обвинуваченням винним себе визнав повністю, не оспорював обставин, викладених в обвинувальному акті, і суду показав, що в серпні 2025 року вживав алкогольні напої та оскільки закінчились грошові кошти, вирішив здати в ломбард телефон своєї матері для чого сказав їй, що хоче зателефонувати батьку. Мати дала телефон і він зробив вигляд, що телефонує, а коли мати відволіклась пішов та відразу здав телефон до ломбарду за 2400 грн.

Відразу після цього зайшов до ОСОБА_8 , яка є матір`ю його кращого друга, що загинув. Він до цього спілкувався з нею та надавав посильну допомогу. Вій їй також сказав, що бажає зателефонувати, а як вона дала йому телефон, пішов, проте здати телефон до ломбарду не встиг, бо його затримали поліцейські. Телефон повернув, а також відшкодував вартість ремонту телефону.

Наступного дня, він перебував у стані алкогольного сп`яніння та йому знадобилися кошти. По вул. Сумської тероборони в м. Суми він побачив автомобіль Рено сценік, який давно стояв на тому місці і він вважав, що автомобіль залишений власником, з метою крадіжки речей видавив у ньому скло та взяв звідти речі, проте люди це побачили та викликали хазяїна та поліцію. Викрадені речі повернуті, оскільки він вказав кому їх віддав.

Крім того зазначив, що йому соромно і дуже шкодує про вчинене, вибачався перед потерпілими, працевлаштувався, проте не встиг офіційно оформити трудові відносини через відсутність необхідних документів. Був призваний на строкову військову службу в кінці 2021 року та демобілізувався у 2024 році через поранення. Після вказаних подій вживав алкогольні напої один раз на день народження.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що ОСОБА_3 є її сином, як тверезий, то грана людина. В кінці серпня 2025 року син, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, попросив у неї телефон подзвонити батьку, який є військовослужбовцем. Вона розблокувала телефон та дала сину, він сказав, що занесе телефон вийшов. Через 5 хв вона виглянула на вулицю син розмовляв з батьком, а коли виглянула через 10-15 хв його вже не було. Сусіди їй повідомили напрямок куди пішов син. Вона відразу пішла в ломбард «Скарбничка», де їй повідомили, він тільки що вийшов з ломбарду. Після цього вона звернулась з заявою до поліції. Син в неї просив пробачення, а у вересні купив їй новий телефон. Також повідомила, що син майже не п`є, речей в ломбард не носить, просила не позбавляти його волі.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 дав показання, що 23.08.2025 перебував вдома, коли прибіг товариш та повідомив, щоб він біг до машини бо її грабують. Він за станом здоров`я не міг швидко прибігти, а коли прийшов до автомобіля ОСОБА_3 вже був затриманий. Йому повернули викрадені речі, крім дрелі, яка для нього цінності не представляє, оскільки використовував її на військовій службі, а зараз демобілізований за станом здоров`я. Також йому відшкодовані кошти за розбите скло автомобіля. Повідомив, що він не має претензій до обвинуваченого, вважає, що така його поведінка пов`язана зі звільненням з військової служби, вважає, що його перебування в умовах ізоляції не сприятиме його реабілітації, тому просив призначити покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства.

Показання обвинуваченого та потерпілих щодо обставин, викладених в обвинувальному акті, є послідовними, повними, не містять протиріч, а тому визнаються належними доказами, які підтверджують пред`явлене ОСОБА_3 обвинувачення.

Визнавши на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та потерпілими змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, враховуючи думку прокурора, суд обмежився допитом обвинуваченого та потерпілих і дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та тих, які необхідні для вирішення питання про стягнення судових витрат та долю речових доказів.

За таких обставин, суд вважає вину ОСОБА_3 у пред`явленому обвинуваченні доведеною повністю.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання, яке буде необхідне та достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів, суд враховує тяжкість та ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які є кримінальним проступком, нетяжким та тяжким злочинами, кількість епізодів злочинної діяльності, термін протягом якого були вчинені ці злочини, обсяг викраденого майна, відшкодування завданого збитку (а.к.п. 109, 110), особу обвинуваченого, який раніше судимий (а.к.п. 90-91), є особою молодого віку, не одружений, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває (а.к.п. 99-100), проходив строкову військову службу у період з 01.12.2021 по 02.04.2024 (а.к.п. 98), посередньо характеризується за місцем проживання (а.к.п. 101).

Як обставини, які пом`якшують покарання, суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає: щире каяття, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, активне сприяння розкриттю кримінальних правопоршуень.

Передбачених ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

При визначенні виду і розміру кримінального покарання суд також враховує, що одним із європейських стандартів кримінального судочинства є принцип «nulla poena sine lege» (ніякого покарання без закону), закріплений у ч.1 ст.7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 «не може бути призначене суворіше покарання ніж те, що підлягало застосуванню на час вчинення кримінального правопорушення», а також принцип «пропорційності», коли призначене особі покарання є непропорційним втручанням держави у права людини (остаточне рішення ЄСПЛ від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12).

Згідно прецедентної судової практики ЄСПЛ «тяжкість вчиненого злочину не повинна бути основним визначальним фактором щодо покарання, а щодо ув`язнення та його строків акценти треба зміщувати в бік досягнення ресоціалізації», тобто незалежно від того, що вчинили злочинці, визнання їх людської гідності передбачає надання їм можливості ресоціалізувати себе за час відбування покарання з перспективою колись стати відповідальним членом вільного суспільства. При цьому, суд враховує автономну концепцію поняття «покарання» в усталеній судовій практиці ЄСПЛ, яка передбачає, що «покарання переслідує подвійну мету покарання і стримування від вчинення нових злочинів» (рішення від 09.10.2003 у справі «Езех и Коннорс проти Сполученого Королівства» (Ezeh and Connors v. UK), заяви № 39665/98, № 40086/98), хоча це не виключає, що покарання може бути спрямоване на досягнення кількох цілей, поряд з карою та запобіганням це може бути ще й відшкодування.

Враховуючи викладене, засади, передбачені ст. 65 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховуючи обставини вчинення злочину та вартість викраденого майна, вік обвинуваченого, добровільне відшкодування завданого збитку, позицію потерпілих, які просили призначити мінімальне покарання не пов`язане з ізоляцією від суспільства, суд вважає за потрібне перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції ч. 4 ст. 185 КК України та призначити ОСОБА_3 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, покарання з застосуванням ст. 69 КК України, як про це просив і прокурор у судових дебатах.

Також, вирішуючи питання про вид та розмір покарання суд враховує і та обставини, що ОСОБА_3 звільнився з військової служби в резерв більш як за рік і 4 місяці до вчинення злочинів, та вважає, що вказаного часу було достатньо для його реабілітації чи звернення до відповідних спеціалістів. Крім того, злочини було вчинені менш ніж через 2 тижні після ухвалення вироку, яким ОСОБА_3 був засуджений за ст. 126-1 КК України за вчинення злочину щодо своєї матері. При цьому зі змісту цього вироку вбачається, що ОСОБА_3 протягом жовтня-грудня 2024 року та в червні 2025 року вчиняв протиправні дії щодо своєї матері, за що на нього були накладені адміністративні стягнення, у тому числі й у виді адміністративного арешту. Незважаючи на ці обставини, через нетривалий час після ухвалення вироку, він знову вчинив один зі злочинів щодо своєї матерів.

Разом з тим, зважаючи, що кримінальні правопорушення були вчинені ОСОБА_3 22.08.2025 та 23.08.2025, тобто після постановлення обвинувального вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.08.2025, за яким обвинувачений не відбув покарання, враховуючи правову позицію, викладену в ухвалі об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 01.06.2020 у справі № 766/39/17 про те, що при визначенні того, які з правил призначення остаточного покарання (за сукупністю злочинів чи за сукупністю вироків) підлягають застосуванню за наявності іншого обвинувального вироку (вироків) щодо цієї ж особи, слід керуватися саме часом постановлення попереднього вироку, а не часом набрання ним законної сили, суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання ОСОБА_3 на підставі ст. 71 КК України.

При цьому обмежувальні заходи, застосовані до ОСОБА_3 вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.08.2025 не є покаранням, а тому не підлягають приєднанню до покарання, призначеного цим вироком.

Долю речових доказів суд вирішує згідно з вимогами ст.100 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 32497,84 грн (а.к.п. 68-78).

На підставі викладеного та керуючись ст. 368, 371, 374, 376, 392 КПК України,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 34000 грн;

- за ч. 2 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 51000 грн.

- за ч. 4 ст. 185 КК України з застосуванням ст. 69 КК України у виді обмеження волі на строк 1 рік.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 визначити покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.08.2025, та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

На підставі ст. 72 КК України у строк виконання покарання зарахувати час попереднього ув`язнення ОСОБА_3 з 23.08.2025 по 25.08.2025 включно, із розрахунку, що два дні обмеження волі відповідають одному дню попереднього ув`язнення.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.05.2025 (справа № 592/13667/25) на: компресор електричний марки Уato срібного кольору з чорними вставками та червоною трубкою. Серійний номер 6000900; домкрат гвинтовий чорного кольору, 3М51-17080-СВ, D3L5A, речові докази вважати повернутими власнику ОСОБА_7 .

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 25.05.2025 (справа № 592/13665/25) на: Паспорт (ID-картка) на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_4 виданий 23.10.2021; Військово-обліковий документ виданий на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_5 виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Пластикова картка «А-банк» з зображенням «АТБ» та №439505, до 12/31, CVV 658; Мобільний телефон «Moto g84», імеі1: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , з сім-картою НОМЕР_8 , НОМЕР_9 .

Речові докази:

-Паспорт (ID-картка) на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , № НОМЕР_4 виданий 23.10.2021; Військово-обліковий документ виданий на ім`я ОСОБА_3 , серія НОМЕР_5 виданий ІНФОРМАЦІЯ_2 ; Пластикова картка «А-банк» з зображенням «АТБ» та №439505, до 12/31, CVV 658 повернути власнику ОСОБА_3 ;

-Мобільний телефон «Moto g84», імеі1: НОМЕР_6 , імеі2: НОМЕР_7 , з сім-картою НОМЕР_8 , НОМЕР_9 - вважати повернутим власнику ОСОБА_8 ;

-Відеозапис з камер відеоспостереження розташованих в приміщенні ломбарду, записано на DVD диск 4,7 GB залишити в матеріалах кримінального провадження, що зберігається в Окружній прокуратурі м. Суми;

-поліетиленовий пакет білого кольору з емблемою магазину «Food House» - знищити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в сумі 32497,84 грн.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_9