Справа № 203/4374/25
Провадження № 1-кп/0203/1061/2026
У Х В А Л А

19.01.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000922 від 02 квітня 2025 року відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка, Криничанського району Дніпропетровської області, гр. України, із середньою освітою, не маючий на утриманні неповнолітніх та не працездатних осіб, офіційно не працевлаштований, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 5 ст. 361 КК України,

встановив:

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що на теперішній час не зникли ризики, зазначені п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які існували на час обрання останньому міри запобіжного заходу, а саме: обвинувачений вчинив тяжкі злочини, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, скоїв злочини в період іспитового строку, офіційно не працевлаштований, що свідчить про відсутність законного достатнього джерела доходу, який здатний забезпечити достатній рівень життя обвинуваченого, є всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_6 у разі застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою може переховуватися від суду, може здійснювати вплив на свідків та вчинити інші, в тому числі корисливі кримінальні правопорушення та може переховуватися від суду, з метою уникнення відповідальності. Вважає, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відповідає не лише особі обвинуваченого ОСОБА_6 , а й характеру та тяжкості злочину, який йому інкримінуються, кореспондується з характером суспільного інтересу, є співмірним з існуючими ризиками, у зв`язку з чим є встановленим факт недостатності застосування інших більш м`яких запобіжних заходів.

Представник потерпілого підтримала клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив змінити запобіжний захід на більш м`який.

Захисник ОСОБА_5 заперечував проти задоволення клопотання прокурора, просив змінити запобіжний захід підзахисному ОСОБА_6 на більш м`який.

Заслухавши учасників судового провадження, суд приходить до висновку, що обвинуваченому ОСОБА_6 слід продовжити обрану міру запобіжного заходу з наступних підстав.

Ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 04 квітня 2025 обвинуваченому ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який з в подальшому неодноразово продовжений, останній раз ухвалою Центрального районного суду міста Дніпра від 01 грудня 2025 року до 29 січня 2026 року.

Обвинувачений ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого та особливо тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання до п`ятнадцяти років позбавлення волі, судове дослідження доказів по справі не закінчене, а отже перебуваючи на волі обвинувачений ОСОБА_6 передбачаючи можливе покарання, може переховуватися від суду із метою уникнення відповідальності, може здійснити вплив на свідків та продовжити вчинення кримінальних правопорушень. Суд також приймає до уваги, що ОСОБА_6 вчинив нові злочини під час іспитового строку на попереднім вироком суду. Отже на теперішній час не зникли ризики, зазначені ст.177 КПК України, які існували на час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 міри запобіжного заходу.

Судове рішення повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, також зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

При цьому, у конвенційній судовій практиці вироблено чотири основні прийнятні причини для тримання особи під вартою до винесення вироку: ризик того, що особа не з`явиться до суду, ризик того, що обвинувачений, у разі звільнення, вчинить дії, які перешкоджатимуть відправленню правосуддя, або вчинить нові злочини, або порушить громадський порядок (п. 94. Рішення ЄСПЛ «Пірузян проти Вірменії», п. 119. Рішення ЄСПЛ «Трипедуш проти Республіки Молдова»).

Суд вважає за необхідне при вирішенні питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відповідно до вимог ч.3 ст.183 КПК України, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, його особи, а також встановлених ризиків перешкоджання кримінальному провадженню, визначити розмір застави, який буде достатнім для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, які він, в разі внесення зазначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати.

З таким підстав, суд вважає недоцільним застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідним продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_6 строком на 60 днів, залишивши раніше визначений останньому альтернативний запобіжний захід у виді застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 331 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання прокурора щодо продовження ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити в повному обсязі.

Продовжити ОСОБА_6 міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року, з раніше визначеною за ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 04 квітня 2025 року заставою в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто в розмірі 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, з утриманням у Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Покласти на ОСОБА_6 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, які він у разі внесення визначеної суми застави, зобов`язаний буде виконувати, а саме: прибувати за кожною вимогою на визначений час до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання або роботи, у разі невиконання яких судом буде вирішено питання про звернення застави у дохід держави.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Дніпра протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1