Справа № 278/2606/24
В И Р О К

Іменем України

22 жовтня 2025 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, пенсіонера, одруженого, не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 Кримінального кодексу України (далі КК),

в с т а н о в и в:

20 липня 2021 року близько 04 год. 20 хв. водій ОСОБА_4 в задовільних умовах дорожнього руху та в умовах достатньої видимості керував технічно-справним автомобілем марки «ВАЗ 1111», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », та рухався ним у правій смузі руху проїзної частини автодороги М-21 сполученням «Виступовичі Житомир Могилів-Подільський» в межах населеного пункту с. Зарічани Житомирського району та області зі сторони м. Житомира в напрямку м. Бердичева. Рухаючись у вказаний день, час, місці та за вказаних обставин зазначеним транспортним засобом на ділянці 184 км + 550 м вказаної автомобільної дороги, поблизу будівлі №4 по Бердичівському шосе в с. Зарічани Житомирського району та області, водій ОСОБА_4 в порушення вимог пунктів 2.3 б), 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі в тексті ПДР), проявив безпечність і неуважність до дорожньої обстановки та її змін, перевищив максимальну швидкість руху транспортних засобів у населеному пункті, при виникненні небезпеки для руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки керованого ним транспортного засобу, внаслідок чого передньою лівою частиною керованого ним автомобіля допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка перебувала на вказаній ділянці проїзної частини у вертикальному чи близькому до нього положенні в нерухомому стані.

Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тяжкі тілесні ушкодження у вигляді тупої поєднаної травми тіла, від яких загинула на місці події.

Порушення водієм ОСОБА_4 вимог пунктів 2.3 б), 12.3 ПДР знаходиться у прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість в інкримінованому діянні визнав повністю, підтвердив вищенаведені обставини, у вчиненому кається.

Окрім показань обвинуваченого, судом були досліджені показання свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Беручи до уваги, що наведені обставини справи ніким з учасників судового провадження не оспорювалися, суд на підставі ч. 3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) визнав їх встановленими в судовому засіданні та вважав недоцільним подальше дослідження доказів щодо цих обставин.

Таким чином суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначеного діяння доведена, і кваліфікує його за ч. 2 ст. 286 КК як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої.

При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК суд враховує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК, є неумисним тяжким злочином проти безпеки руху, внаслідок якого загинула одна особа.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому, суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують йому покарання, не встановлено.

Враховуючи безальтернативний характер санкції ч. 2 ст. 286 КК щодо виду основного покарання, суд призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі. Однак, беручи до уваги відсутність обтяжуючих та наявність пом`якшуючої покарання обставини, позицію прокурора та потерпілого, який претензій до обвинуваченого не має, суд з урахуванням особи обвинуваченого вважає, що останній не є суспільно небезпечним, і його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому на підставі ст. 75 КК звільняє його від відбування основного покарання з випробуванням. Разом із цим, враховуючи, що обвинувачений допустив грубе порушення п. 1.7 ПДР, який зобов`язує водіїв приділяти особливу увагу до пішоходів, а також наслідки діяння, вчиненого обвинуваченим, суд вважає за доцільне призначити обвинуваченому додаткове покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Цивільний позов не пред`явлено.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, підлягають стягненню з обвинуваченого.

Арешт, накладений на речовий доказ (транспортний засіб), на підставі ст. 174 КПК підлягає скасуванню, а сам транспортний засіб поверненню власнику. Речі загиблої підлягають поверненню потерпілому.

Підстав для продовження дії обраного відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не вбачається.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК, суд

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк три роки шість місяців з позбавленням права керування транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_4 від відбування основного покарання з випробуванням протягом двох років іспитового строку, якщо він протягом визначеного судом строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ч. 1 ст. 76 КК зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти цей орган про зміну місця проживання.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 14763 (чотирнадцять тисяч сімсот шістдесят три) грн 88 коп. судових витрат на залучення експертів при проведенні судових експертиз.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.07.2021 на автомобіль марки «ВАЗ 1111», реєстраційний номер « НОМЕР_1 », скасувати, а вказаний транспортний засіб повернути власнику (законному володільцю). Одяг загиблої ОСОБА_6 (футболку, штани, кросівки) повернути потерпілому ОСОБА_11 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції

На вирок може бути подана апеляція до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору, та направити потерпілому не пізніше наступного дня після ухвалення. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1