Провадження № 1-кс/756/3021/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючої судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 про відвід слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у справі за клопотанням слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0002352, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2025 року, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 27, частиною 5 статті 190 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:

Прокурор Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про відвід слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 у справі за клопотанням слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні №0002352, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2025 року.

І. Суть заяви

В обґрунтуванні заяви про відвід зазначено, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , поданого у межах кримінального провадження №0002352, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2025 року та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, яку необхідно внести протягом п`яти днів.

У зв`язку з невнесенням застави прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва подано до суду клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 16 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання. Прокурор зазначає, що дане рішення суперечить нормам КПК України. У зв`язку з чим, прокурором повторно подано до суду зазначене клопотання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, клопотання вкотре розподілено на слідчого суддю ОСОБА_4 , яким у межах розгляду, заявлено самовідвід.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви про самовідвід.

Посилаючись на вимоги пункту 4 частини 1 статті 75 Кримінально процесуального кодексу України (далі - КПК України) прокурор зазначає, що суддя вже розглядав клопотання про зміну запобіжного заходу у кримінальному провадженні №0002352 стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , а отже висловив свою позицію стосовно обставин справи, тому наявні підстави для його відводу у даному провадженні.

Отже, на думку прокурора, зазначені обставини свідчать про наявність упередженості та недотримання принципу об`єктивності, тому на підставі вимог статті 75 КПК України просить задовольнити заяву.

ІІ. Правові позиції сторін кримінального провадження та інших учасників

У судовому засіданні прокурор підтримала заяву про відвід і зазначила, що відповідно до пункту 4 частини 1 статті 75 КПК України існують підстави, які викликають сумніви у неупередженості судді ОСОБА_4 . Також, в обґрунтування заяви додала копію ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2025 року, якою суддею ОСОБА_4 відмовлено у задоволенні клопотання про зміну застосованого запобіжного заходу у вигляді застави на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0002352.

Суддя, якому заявлено відвід, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином у порядку частини третьої статті 81 КПК України, однак в судове засідання не з`явився.

За таких обставин, суд вважає можливим розглянути питання щодо відводу слідчому судді у відсутність осіб, які не з`явились.

Повно і всебічно дослідивши матеріали заяви та вказаної справи, суддя дійшла до таких висновків.

ІІІ. Встановлені обставини

Суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 8 жовтня 2025 року частково задоволено клопотання слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві ОСОБА_5 , поданого у межах кримінального провадження №0002352, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 26 вересня 2025 року та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді застави, яку необхідно внести протягом п`яти днів.

У зв`язку з невнесенням застави, прокурором Оболонської окружної прокуратури м. Києва подано до суду клопотання про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_4 від 16 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання. Прокурор зазначає, що дане рішення винесено суддею з порушенням норм КПК України. У зв`язку з чим, прокурором повторно подано до суду зазначене клопотання.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями, клопотання вкотре розподілено на слідчого суддю ОСОБА_4 , яким у межах розгляду, заявлено самовідвід.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2025 року відмовлено у задоволенні заяви про самовідвід.

У зв`язку з чим прокурором ОСОБА_3 заявлено відвід слідчому судді ОСОБА_4 ..

IV. Мотиви, з яких суддя виходить і положення закону, якими керується

Згідно зі статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам, визначеним статтею 7 КПК України, у тому числі, щодо: верховенства права, законності, рівності перед законом поваги до людської гідності, забезпечення права на захист, доступу до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, безпосередності дослідження показань, речей і документів, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, диспозитивності тощо.

Відповідно до статті 9 КПК України засада законності передбачає, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Принцип диспозитивності сторін у кримінальному провадженні визначений статтею 26 КПК України, зокрема, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом (частина третя цієї Статті).

Отже, вирішуючи питання відводу, суддя обмежена виключно вимогами КПК України щодо з`ясування наявності або відсутності будь-яких фактів, які можуть викликати обґрунтований сумнів у неупередженості слідчого судді під час судового розгляду.

Так, пунктом 4 частини 1 статті 75 КПК України визначено обставини, що виключають участь слідчого судді, судді або присяжного в кримінальному провадженні. Зокрема, що слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Відповідно до вимог частини 1 статті 76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, крім випадків перегляду ним в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, про зміну іншого запобіжного заходу на запобіжний захід у виді тримання під вартою або про продовження строку тримання під вартою, яка була постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судового рішення по суті.

Згідно зі статтею 80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, дізнавач, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами їм може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Системний аналіз положень статей 75, 80 КПК України дає можливість дійти висновку про те, що для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість та необ`єктивність. Відвід повинен бути вмотивований, тобто з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для такого.

При цьому, зі змісту частини четвертої статті 81 КПК України вбачаються процесуальні наслідки зловживання правом на відвід з метою затягування кримінального провадження.

Стаття 2, 16 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42).

Таким чином, у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства» (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Водночас, у контексті суб`єктивного критерію особиста безсторонність судді презюмується, поки не доведено протилежного (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

При цьому, суд зауважує, що можливість обґрунтування зацікавленою стороною законності вчинених судом процесуальних дій залежить не лише від бажання та здатності особи сприймати таке обґрунтування, а від правового розуміння цих дій, у тому числі у випадку, коли вони можуть не відповідати її прямим інтересам.

Застосування Бангалорських принципів поведінки судді, зокрема положень щодо незалежності судових органів, об`єктивності, чесності та дотримання етичних норм, вказує про те, що судді слід виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки з метою укріплення суспільної довіри до судових органів, що має першочергове значення для підтримки незалежності судових органів.

Разом з цим, питання особистої довіри зацікавленої сторони до суду, є оціночним та суб`єктивним поняттям і залежить від внутрішнього переконання з урахуванням зовнішніх обставин. Тому цілком очевидно, що дії та рішення, які судом вчинені в межах закону, але всупереч інтересам однієї зі сторін, можуть сприйматися цією стороною як негативні, що може зумовити певну недовіру.

У даному випадку заява про відвід слідчому судді не містить належних доводів та обґрунтувань, які б могли свідчити про вчинення ним дій, які слугують підставою для відведення від розгляду клопотання. Також у судовому засіданні прокурор не надала жодних доказів стосовно обставин, які можуть вказувати на підстави для відводу слідчого судді ОСОБА_4 .

Фактично, доводи прокурора за своєю суттю, зводяться до незгоди з рішенням слідчого судді ОСОБА_4 . Посилання на пункт 4 частини 1 статті 75 КПК України стосовно наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості судді, прокурором не доведено.

Слідча суддя вважає, що ухвалою слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2025 року надано оцінку підставам для самовідводу судді ОСОБА_4 , і у такому відмовлено.

При цьому, інших обґрунтованих підстав для відведення судді ОСОБА_4 від розгляду зазначеного клопотання, крім тих, що вже були предметом розгляду і оцінені попереднім слідчим суддею, прокурором не надано.

Інших переконливих доказів для відводу, передбачених статтею 75 КПК України, суддею також не встановлено, а тому суд презюмує безсторонність слідчого судді ОСОБА_4 з наведених вище мотивів.

Враховуючи зазначене, суддя дійшла висновку про те, що відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 7, 75, 80-81, 369-372, 376 Кримінально процесуального кодексу України суддя -

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні заяви про відвід.

Копію ухвали надати заявнику та особі, якій заявлено відвід для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ОСОБА_1