КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/586/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2025 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року про повернення клопотання про скасування арешту майна,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна повернуто заявнику.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник власника майна ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2024 року.

Щодо строку апеляційного оскарження представник зазначає, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2024 року у справі № 757/48286/24-к, була постановлена без виклику підозрюваного та його захисника, а її копія не направлялась стороні захисту. Фактично захисник підозрюваного отримав копію ухвали та матеріали клопотання 15.11.2024 року, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах судової справи. Таким чином, перебіг строку на апеляційне оскарження ухвали розпочався із дня, наступного за днем ознайомлення зі змістом ухвали, тобто 16.11.2024 року, та спливає 20.11.2024 року.

Обгрунтовуючи доводи апеляційної скарги представник посилається на те, що підставою для повернення клопотання, згідно мотивувальної частини ухвали, слугувало те, що додана до клопотання фотокопія ухвали слідчого судді не відповідає вимогам ст. 99 КПК України, не є оригіналом чи дублікатом - належним чином засвідченою копією.

Таким чином слідчий суддя фактично поставив під сумнів факт накладення арешту на майно його підзахисного, що підтверджувався фотокопією ухвали про арешт.

В той же час, судом не враховано те, що оригінал ухвали про арешт майна міститься в матеріалах судової справи №757/41511/24-к, питання щодо накладення арешту на майно вирішувалось без повідомлення підозрюваного та його захисника, копії судових рішень зазначеним особам не надсилались, зміст ухвали про арешт майна стороні захисту став відомий під час ознайомлення з матеріалами судової справи № 757/41511/24-к, а суддя мав можливість, в разі виникнення сумнівів, переконатись в достовірності існування ухвали про арешт шляхом перевірки її наявності та змісту в Єдиному державному реєстрі судових рішень.

Також апелянт посилається на те, що згідно з ч. 3 ст. 358 КПК України, якщо долучений до матеріалів кримінального провадження або наданий суду особою, яка бере участь у кримінальному провадженні, для ознайомлення документ викликає сумнів у його достовірності, учасники судового провадження мають право просити суд виключити його з числа доказів і вирішувати справу на підставі інших доказів або призначити відповідну експертизу цього документа.

Отже слідчий суддя уповноважений приймати рішення щодо виключення певного документу з числа доказів лише за клопотанням учасника судового провадження, тобто вже в ході розгляду клопотання. В даному випадку таке клопотання, відповідно до ч. 2 ст. 174 КПК могло надійти від особи, за клопотанням якої було арештовано майно.

Таким чином, на думку апелянта, висновки, викладені в мотивувальній частині ухвали, є необґрунтованими та формальними.

Крім цього, в апеляційній скарзі адвокат посилається на те, що в разі надходження на розгляд клопотання про скасування арешту майна слідчий суддя/суд уповноважений вчинити наступні дії, прямо передбачені КПК: розглянути клопотання в строк не пізніше 3-х днів з моменту його надходження до суду; задовольнити клопотання (повністю або частково) чи відмовити в його задоволенні. КПК України не передбачає право слідчого судді/суду повернути клопотання про скасування арешту майна.

Тобто, в даному випадку, слідчим суддею ухвалено рішення поза межами його повноважень, передбачених нормами КПК.

В судове засідання учасники провадження не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином, що дає суду апеляційної інстанції підстави розглядати справу у їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно статей 7, 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №1402-VIII від 02 червня 2016 року кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

Доступність правосуддя для кожної особи забезпечується відповідно до Конституції України та в порядку, встановленому законами України.

Учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до вимог пункту 3 частини другої статті 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді подається протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Згідно абзацу 2 частини третьої статті 395 КПК України якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

За змістом частини першої статті 117 КПК України пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи ухвалою слідчого судді, суду.

Відповідно до вимог частини другої статті 113 КПК України, будь-яка процесуальна дія під час кримінального провадження має бути виконана без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Строк апеляційного оскарження може бути поновлений, якщо причини його пропуску є поважними.

До поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження належать об`єктивні обставини, що перешкодили поданню апеляційної скарги у визначені законом строки.

Дослідженням матеріалів судового провадження встановлено, що ухвала слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 25.10.2024 року постановлена без виклику підозрюваного та його захисника, а її копія не направлялась стороні захисту. Захисник підозрюваного отримав копію ухвали та матеріали клопотання 15.11.2024 року, про що свідчить розписка, що міститься в матеріалах судової справи.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді, а відтак пропущений апелянтом процесуальний строк підлягає поновленню.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено, що вказаних вимог кримінального процесуального закону судом не дотримано.

Як вбачається з матеріалів провадження, Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002321 від 20.12.2023 року, за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року у справі № 757/41511/24-к задоволено клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_9 , погоджене прокурором третього відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_10 , про арешт майна та накладено арешт на майно, з метою збереження речових доказів, вилучене під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 23.04.2024 року, за адресою проживання ОСОБА_6 , а саме у квартирі АДРЕСА_1 , що на праві приватної власності належить останньому, а саме:

- мобільний телефон Iphone 8 IMEI: НОМЕР_1 , номер моделі MQ6G2FS/A, серійний номер НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон Iphone 15 Pro Max IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , номер моделі MU7E3ZD/A, серійний номер НОМЕР_5 із сім-картою НОМЕР_6 .

14.10.2024 року адвокат ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 16 вересня 2024 року у справі № 757/41511/24-к.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна повернуто заявнику.

Слідчий суддя, повертаючи вказане клопотання, вказав, що додана до клопотання фотокопія судового рішення, на підставі якого накладено арешт на майно, не відповідає вимогам ст. 99 КПК України, не є оригіналами чи дублікатами - належним чином засвідченою копією.

Однак, з такими висновками слідчого судді суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Повертаючи клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна, слідчий суддя послався на те, що до нього додана фотокопія судового рішення, на підставі якого накладено арешт на майно, що не відповідає вимогам ст. 99 КПК України.

Таке рішення слідчого судді не відповідає вимогам ст. 174 КПК України, яка регулює скасування арешту майна, та не передбачає повернення клопотання з будь яких підстав. В даному випадку слідчий суддя мав розглянути клопотання по суті та прийняти рішення про скасування арешту, або про відмову у цьому, належним чином обґрунтувавши його.

Враховуючи вищенаведене, слідчий суддя, постановляючи рішення про повернення клопотання про скасування арешту майна, допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, оскільки таке рішення слідчого судді не передбачено вимогами КПК України.

На переконання колегії суддів, допущені слідчим суддею порушення є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, і відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України є підставами для скасування судового рішення.

За наслідками перевірки в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про повернення клопотання, апеляційний суд в межах своїх повноважень позбавлений можливості постановити нову ухвалу та вирішувати клопотання про скасування арешту на майно по суті, оскільки це є компетенцією слідчого судді місцевого суду.

За викладених обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 рокускасувати, а матеріали за клопотанням адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна - повернути до суду першої інстанції для нового розгляду по суті цього клопотання.

Керуючись ст. ст. 309, 376, 404, 405, 407, 412, 415, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Поновити представнику власника майна ОСОБА_6 - адвокату ОСОБА_7 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року.

Апеляційну скаргу представника власника майна ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 - задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2024 року, якою клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна повернуто заявнику - скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий судовий розгляд клопотання адвоката ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , про скасування арешту майна по суті цього клопотання слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:

______________ ________________ ____________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3