Провадження № 1-кп/756/989/26
УХВАЛА

19 січня 2026 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

під час підготовчого засідання у кримінальному провадженні №0000870 від 19.04.2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

Під час підготовчого засідання прокурор звернувся з клопотанням про продовження строку дії раніше застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк 60 днів, без визначення застави, посилаючись на обґрунтованість висунутого особі обвинувачення, на існування ризиків у кримінальному провадженні, та на неможливість запобігти існуючим ризикам застосуванням до обвинуваченої більш м`якого запобіжного заходу.

Обвинувачений ОСОБА_4 і його захисник заперечили проти продовження тримання під вартою, просили обрати більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, обвинувачений висловив свою згоду продовжувати військову службу.

Вислухавши учасників судового провадження, дослідивши надані письмові документи, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню на таких підставах.

Згідно зі статтею 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину проти порядку несення військової служби та в умовах воєнного стану, що кваліфіковано органом досудового розслідування за ч. 5 ст. 407 КК України.

Із клопотання прокурора та доданих до нього документів встановлено, що 16.05.2025 року ОСОБА_4 заочно повідомлено про підозру.

07.10.2025 ОСОБА_4 був затриманий на підставі ухвали слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді від 08.01.2025 р. до обвинуваченого застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою. При обранні такого запобіжного заходу слідчий суддя виходив із наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України.

01.12.2025 року запобіжний захід було продовжено до 29.01.2026 р.

Згідно з Реєстром матеріалів досудового розслідування, у сторони обвинувачення наявні певні докази пред`явленого обвинувачення: покази свідків, протоколи слідчих дій, які можуть бути досліджені та оцінені тільки під час судового розгляду.

При цьому, на цій стадії суд не вирішує питання доведеності винуватості.

Аналізуючи дані про особу обвинуваченого, суд приймає до уваги, що він є раніше не судимим, має зареєстроване місце проживання, офіційно не працевлаштований, дітей на утриманні не має.

Водночас, обвинуваченому інкримінується вчинення тяжкого кримінального правопорушення в умовах воєнного стану, що пов`язано з ухиленням від військової служби.

Виходячи із тяжкості злочину, у якому обвинувачується ОСОБА_4 у сукупності із наведеними даними про його особистість, зокрема перебування у розшуку, суд вважає наявним ризик, що обвинувачений перебуваючи на волі, усвідомлюючи невідворотність покарання у разі визнання його винуватим, може переховуватися від суду (пункт 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Водночас, прокурором не наведено переконливих аргументів або доказів на підтвердження інших заявлених ризиків.

Суд приходить до висновку про доведеність прокурором того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти названим вище ризикам, оскільки на даному етапі особисте зобов`язання, порука, застава, домашній арешт, не є достатніми для гарантування поведінки обвинуваченого, виходячи із встановлених судом ризиків, тяжкості кримінального правопорушення.

З огляду на встановлені ризики, які не перестали існувати, характер і тяжкість обвинувачення, тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання її винуватою, суд вважає що клопотання прокурора слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 193, 194, 197, 314-317, 369, 372, 392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 19 березня 2026 року включно.

Ухвала в частині запобіжного заходу може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повна ухвала оголошена 22.01.2026 р.

Суддя ОСОБА_1