Справа №639/6165/25
Провадження № 1-КП/639/385/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2025 року м. Харків

Новобаварський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретарів судових засідань - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження №639/6165/25 (в ЄРДР №000617 від 16.07.2025) за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-технічною освітою, неодруженого, офіційно не працюючого, раніше неодноразово судимого, востаннє - 31.03.2016 Харківським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_5 ,

обвинувачений ОСОБА_4 ,

захисник ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в :

І. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним

ОСОБА_4 , маючи не зняті та не погашені судимості за вчинення корисливих злочинів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та вчинив новий злочин проти власності, за таких обставин.

Так, ОСОБА_4 у період дії воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» (затверджений Законом України № 2102-ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні») та в подальшому продовженого відповідно до ст. ст. 85,106 Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12 травня 2015 року № 389-VIII, а саме 15.07.2025 у період часу з 12 год. 45 хв. до 13 год.00 хв., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, перебував у подвір`ї приватного домоволодінні за адресою: АДРЕСА_2 , яке належить останньому. У цей час ОСОБА_7 , перебуваючи на території свого подвір`я в сараї в присутності ОСОБА_4 залишив належний йому білий пакет, в якому знаходився його мобільний телефон «Хіаоmi Redmi Note 13 Pro».

Саме в той час у ОСОБА_4 виник протиправний корисливий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, належного ОСОБА_7 ..

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння у подвір`ї із потерпілим, оцінивши ситуацію що склалася, дочекавшись, коли ОСОБА_7 зайде в дім, переконавшись та будучи впевненим при цьому, що за його діями ніхто не спостерігає та не може завадити доведенню його злочинного умислу до кінця, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, у період дії воєнного стану, поширеного на території України, шляхом вільного доступу, зайшов до сараю, де взяв залишений ОСОБА_7 пакет білого кольору, з якого дістав належний останньому мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi Note 13 Pro», вартістю 9007 грн. 20 коп., та поклав його до кишені своєї одежі, заволодівши таким чином майном потерпілого.

Таким чином ОСОБА_4 виконав усі дії, які вважав за необхідне, для таємного викрадання майна потерпілого ОСОБА_7 .

Після цього ОСОБА_4 , звернувши на свою користь викрадене майно, з місця скоєння злочину зник та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

В результаті протиправного діяння ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 9007 грн. 20 коп., що складається з вартості вищезазначеного мобільного телефону.

ІІ. Позиція обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення

Під час виконання судом дій, передбачених ст. 348 КПК України, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю.

Надаючи покази по суті обвинувачення, ОСОБА_4 підтвердив, що дійсно, як зазначено в обвинуваченні, 15.07.2025, в денний час доби, він прийшов в кафе «Мартек», де разом з іншими малознайомими чоловіками за одним столом розмовляли та вживали спиртні напої. Там же він познайомився з потерпілим ОСОБА_7 , якого після конфлікту між ним та іншим відвідувачем кафе, проводив до його, ОСОБА_7 , будинку. По дорозі до будинку він попросив у потерпілого мобільний телефон, оскільки скористатися своїм не мав можливості через відсутність коштів на його рахунку, але ОСОБА_7 ухилився від виконання цього прохання, пояснивши, що наддасть мобільний телефон, коли прийдуть додому. Коли вони зайшли на подвір`я будинку, потерпілий ОСОБА_7 залишив у надвірному приміщенні свій пакет, а сам зайшов у житлове приміщення. Скориставшись відсутністю потерпілого, він відкрив вказаний пакет, дістав з нього мобільний телефон, вийшов з ним за межі подвір`я і пішов до себе додому.

ОСОБА_4 стверджував, що не може пояснити з якою метою заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 , однак користі отримати з цього у нього не було, продати чи закласти в ломбарді вказаний телефон він не намагався, хоча перешкод для цього не було, намагався особисто повернути телефон потерпілому, однак довго не міг його знайти, а потім цьому завадили працівники поліції.

Так, наступного дня з метою повернути мобільний телефон, він ходив до будинку ОСОБА_7 , але хвіртка там була зачинена. Крім того він ходив до кафе, однак і там потерпілого не знайшов. Через день, після того, як заволодів мобільним телефоном, прийшовши знову до кафе, де, побачив працівників поліції, які про щось розпитували відвідувачів, відійшов від кафе метрів за 15, присів на лаву і спостерігав за подіями, чекаючи їх завершення. Незабаром працівники поліції підійшли до нього, так як хтось на нього показав, поцікавилися його особою і він назвався своє ім`я. Разом з оперативними працівниками вони поїхали до відділення поліції і там він повідомив їм, що дійсно він забрав мобільний телефон, розповів про місцезнаходження мобільного телефону і повідомив про свою готовність його видати працівникам поліції.

Водночас, обвинувачений показав, що зазначений мобільний телефон приховав у підвальному приміщенні житлового будинку, яке зі своїм знайомим використовували у якості тимчасового прихистку. Після його викриття працівниками поліції він видав відповідний мобільний телефон, показавши місце його схову.

Крім того, в судовому засіданні 29.10.2025 року обвинувачений ОСОБА_4 заявив про зміну своєї процесуальної позиції, недоцільність з`ясування обставин та дослідження доказів через його визнання вини у повному обсязі, в тому числі і щодо існування корисливого мотиву, звернувся з клопотанням про надання додаткових показів.

Надаючи додатково покази, обвинувачений ОСОБА_4 , пояснив, що 15.07.2025 року дійсно таємно заволодів мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_7 з метою його використання для особистих потребах, припускаючи можливість його продажу за 2-3 тисячі гривен. Наступного дня, обдумавши свій вчинок і можливі наслідки, які полягають у настанні суворої кримінальної відповідальності, вирішив за доцільне повернути мобільний телефон потерпілому, однак не зміг, так як хвіртка у двір, де мешкав потерпілий, була закрита, а в кафе потерпілого не знайшов.

Свої дії ОСОБА_4 піддав критичній оцінці, висловив жаль щодо скоєного, зазначив про свою готовність нести покарання, у призначенні якого покладався на розсуд суду.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Допитаний судом свідок ОСОБА_8 , надав показання згідно яких 15.07.2025 року він відпочивав в кафе зі знайомими відвідувачами кафе. Там до них приєднався раніше йому незнайомий потерпілий ОСОБА_7 , сиділи за одним столом, вживали спиртні напої. З ними в одній компанії був також і обвинувачений ОСОБА_4 , якого він знає як мешканця їх району. Потім він пішов додому, а ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_9 та інші залишилися. Ввечері того ж дня по дорозі до супермаркету АТБ він зустрів потерпілого ОСОБА_7 і той розповів йому, що ОСОБА_4 провів його з кафе додому, а коли зайшли на подвір`я і він відволікся, залишивши свій пакет з мобільним телефоном, ОСОБА_4 скористався його відсутністю, вкрав його мобільний телефон і зник. Повідомив, що його мати бачила як ОСОБА_4 разом з ним заходив на подвір`я, а в подальшому, взявши його мобільний телефон, пішов.

Крім вищезазначених показань обвинуваченогоОСОБА_4 та свідка ОСОБА_8 , судом також безпосередньо було досліджено інші докази документи, протоколи слідчих дій та висновок експерта, які вказують на винуватість ОСОБА_4 у скоєння інкримінованого йому кримінального правопорушення, а саме:

-дані рапортів працівників відділу поліції №1 Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області від 15.07.2025 про повідомлення в службу 102, окрім іншого, про зверненням ОСОБА_7 до поліції із заявою щодо заволодінням невідомою особою його мобільним телефоном (а.3 матеріалів кримінального провадження №00617 від 16.07.2025);

- дані протоколу огляду місця події від 23.07.2025 та долученого до нього оптичного диску із записом на відеокамеру перебігу вказаної слідчої дії, згідно змісту яких ОСОБА_4 біля 3-го під`їзду дев`ятиповерхового будинку, розташованого по вул. Академіка Богомольця, 9Б в м. Харкові, в присутності понятих добровільно видав працівникам поліції мобільний телефон «Xiaomi Redmi 13 pro» у корпусі чорного кольору моделі 23117RA68G, який поміщено до сейф-пакету CRII086862 (а.37-44 матеріалів кримінального провадження №00617 від 16.07.2025);

- дані висновку експерта від 25.07.2025 за результатами проведення судово-товарознавчої експертизи, згідно якого ринкова вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi 13 pro» моделі 23117RA68G, бувшого у використанні, у технічно-справному стані, з урахуванням зносу, станом на 15.07.2025 становила 9007,20 грн. (а.55-60 матеріалів кримінального провадження №00617);

- дані протоколу огляду предмету мобільного телефону «Xiaomi Redmi 13 pro» у корпусі чорного кольору моделі 23117RA68G, здійсненого в присутності понятих за участю потерпілого ОСОБА_7 , який, звернувши увагу на технічні характеристики, підтвердив належність йому вказаного телефону і повідомив про його викрадення 15.07.2025. Також вказаним оглядом було встановлено, що у слоті sim-карток будь-яка картка була відсутня, абонентський номер у меню «налаштування» мобільного телефону не відображався (а.72-75 матеріалів кримінального провадження №00617);

- дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.07.2025, згідно змісту якого потерпілий ОСОБА_7 серед наданих йому для огляду чотирьох фотознімків чоловіків на фото №2 із зображенням ОСОБА_4 , впізнав чоловіка, який 15.07.2025 року проводжав його додому з кафе (а.82-84 матеріалів кримінального провадження №00617);

- дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.07.2025, згідно змісту якого свідок ОСОБА_10 серед наданих їй для огляду чотирьох фотознімків чоловіків на фото №4 із зображенням ОСОБА_4 , впізнала чоловіка, який 15.07.2025 року заходив разом із її сином ОСОБА_7 до двору будинку по АДРЕСА_3 , де вони мешкають в квартирі АДРЕСА_4 , та перебував деякій час у дворі (а.85-87 матеріалів кримінального провадження №00617);

- дані протоколу пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.07.2025, згідно змісту якого свідок ОСОБА_8 серед наданих йому для огляду чотирьох фотознімків на фото №3, на якому зображення ОСОБА_4 , впізнав чоловіка на ім`я ОСОБА_11 , який 15.07.2025 року викликався провести ОСОБА_7 додому (а.с.88-90 матеріалів кримінального провадження №00617).

З огляду на змінену позицію обвинуваченого щодо визнання вини, прокурор відмовився від інших свідків сторони обвинувачення, та, з урахуванням думки сторони захисту вказана відмова була прийнята судом. Також, з урахуванням думки сторін кримінального провадження, судом, відповідно до ст. 325 КПК України, було прийнято рішення про розгляд кримінального провадження без участі потерпілого ОСОБА_7 , який надав до суду письмову заяву про розгляд кримінального провадження без його участі (т. 1 а.с. 20).

Аналізуючи інші вищенаведені докази сторони обвинувачення, суд відзначає, що їх належність, допустимість та достовірність сумніву не викликає, адже вони отримані у порядку, встановленому КПК України, без порушення закону, узгоджуються один з одним, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, у зв`язку з чим суд їх прийняв, та вважає такими, що є достатніми для належної правової оцінки дій обвинуваченого та визнання його винуватості.

Експерт у кримінальному провадженні був залучений на підставі відповідної постанови слідчого та попереджений про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384, 385 КК України.

Впізнання обвинуваченого під час досудового розслідування проведено згідно вимог ст. 228 КПК України.

Порушень вимог КПК України, які б були наслідком недопустимості вказаних доказів судовим розглядом не встановлено.

Отже, оцінюючи відповідно до вимог ст. 94 КПК України кожний вищенаведений доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні відповідного кримінального правопорушення за наведених вище обставин доведена поза розумним сумнівом, та підтверджується дослідженими судом доказами та показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 ..

При цьому про наявність у ОСОБА_4 корисливого мотиву під час заволодіння мобільним телефоном ОСОБА_7 , окрім зміненої обвинуваченим процесуальної позиції, також свідчать і дії обвинуваченого, який вилучив sim-картку, яка знаходилась в мобільному телефоні, а сам телефон поклав у схованку в підвалі.

ІV. Частина статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений

Аналізуючи фактичні дані, встановлені на підставі наведених доказів, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в обсязі пред`явленого обвинувачення (ст. 337 КПК України). Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 4 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.

V. Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання, мотиви суду при призначенні покарання

Перевіркою даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він раніше неодноразово судимий; на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває; неповнолітніх дітей та інших непрацездатних осіб на утриманні не має; працездатний, проте офіційно не працює; не має визначеного у встановленому законом порядку місця реєстрації.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире каяття.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , передбачених ст. 67 КК України, не встановлено. Посилання у обвинувальному акті на наявність такої обставини, що обтяжує покарання, як рецидив злочину, є безпідставним, з огляду на положення ч. 4 ст. 67 КК України, відповідно до якої, якщо будь-яка з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини цього Кодексу як ознака кримінального правопорушення, що впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні покарання як таку, що його обтяжує.

Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самим обвинуваченим, так і іншими особами; враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке є умисним тяжким злочином; кількість епізодів злочинної діяльності один; відношення обвинуваченого до скоєного кримінального правопорушення, його конкретні обставини, розмір спричиненої шкоди; особу винного, його вік; обставину, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, які його обтяжують.

Суд відзначає, що, хоча ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, зокрема за корисливі злочини, проте, з часу його останнього звільнення з місць позбавлення волі 18.02.2020 протягом більш ніж 5 років до кримінальної відповідальності не притягувався.

Також судом враховується, що потерпілий ОСОБА_7 відшкодування збитків не вимагав, з цивільним позовом до ОСОБА_4 про відшкодування майнової і моральної шкоди не звертався, надав заяву про те, що sim-картка та чохол-обкладинка ніякої матеріальної цінності для нього не мають (а. 97 матеріалів к.п. №00617). При цьому добровільна видача обвинуваченим ОСОБА_4 мобільного телефону «Xiaomi Redmi 13 pro» працівникам поліції забезпечує можливість його повернення законному власнику потерпілому ОСОБА_7 .

При цьому суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_4 , попередження скоєння ним нових злочинів та досягнення цілей покарання щодо обвинуваченого є неможливе без реального відбування покарання у виді позбавлення волі, яке має бути призначене у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, що буде необхідним та достатнім.

Підстав застосування положень статті 69 КК України, і тим більше статті 75 цього Кодексу, судом не встановлено.

VІ. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 згідно ст. 124 КПК України.

Долю речових доказів належить вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України, скасувавши арешт майна (мобільного телефону), накладений ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 29.07.2025 року, відповідно до вимог ч. 4 ст. 174, абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України.

Визначаючи відповідно до п. 2 ч. 4 ст. ст. 374 КПК України початок строку відбування покарання обвинуваченим ОСОБА_4 , суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в п.п. 46, 47 Рішення по справі «Руслан Яковенко проти України» (заява №5425/11, статус остаточного 04.09.2015), згідно якої відлік строку відбування покарання особою, засудженою судом першої інстанції, тоді як вирок не набрав законної сили, розпочинається після ухвалення вироку, адже особа вважається такою, що засуджена компетентним судом, а попереднє ув`язнення у розумінні положень Конвенції закінчується зі встановленням вини та призначенням покарання судом першої інстанції.

Водночас, відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України, необхідно зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення по даному кримінальному провадженню з 01.08.2025 року.

Крім того, враховуючи положення абз. 12 п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та з метою забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 100, 124, 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з дня ухвалення вироку з 13.11.2025.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його тримання під вартою (попереднього ув`язнення) з 01.08.2025 по 12.11.2025 включно, з розрахунку день за день.

Речові докази по кримінальному провадженню - мобільний телефон «Xiaomi Redmi 13 pro» у корпусі чорного кольору моделі 23117RA68G повернути потерпілому ОСОБА_7 .

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 400,00 грн. (чотириста грн. 00 коп.)стягнути з обвинуваченого ОСОБА_4 на користь судового експерта ОСОБА_12 , р/р IBANUA0126618 (а.54 матеріалів к.п. №00617)

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Новобаварського районного суду м. Харкова від 25.07.2025 по справі №639/5439/25 (провадження №1-кс/639/965/25) на вищезазначений речовий доказ мобільний телефон. (а.50-51 матеріалів к.п. №00617).

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Новобаварський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому, його захиснику, прокурору та не пізніше наступного дня направити потерпілому.

Роз`яснити обвинуваченому право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Суддя ОСОБА_1