справа №176/739/25
провадження №1-кп/176/237/25
В И Р О К

Іменем України

17 листопада 2025 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

судового розпорядника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду в місті Жовті Води кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянина України, одруженого, на утриманні малолітніх (неповнолітніх) дітей не має, інвалідності не маючого, не працюючого зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 лютого 2025 року за №0000009, -

за участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 ,-

ВСТАНОВИВ:

05 лютого 2025 року приблизно о 08 годині 10 хвилин ОСОБА_4 знаходився поблизу буд. №8 по вул. Незалежна (раніше - Ціолковського) в м. Жовті Води, Кам`янський район, Дніпропетровська область, де побачив потерпілого ОСОБА_7 , з яким мав неприязні відносини.

В цей же час та в цьому ж місці у обвинуваченого виник умисел, направлений на спричинення ОСОБА_7 тілесних ушкоджень.

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на нанесення тілесних ушкоджень, діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, ОСОБА_4 5 лютого 2025 року приблизно о 08 годині 10 хвилин, тримаючи у правій руці предмет циліндричної форми, обмотаний джинсовою тканиною з застібками, ззаду підійшов до ОСОБА_7 та наніс останньому зазначеним предметом множинні, не менше 3 ударів, в область тім`яної частини голови та в область потилиці. Під час нанесення зазначених ударів та від них потерпілий присів на одне коліно та з голови потекла кров.

В результаті протиправних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження: 2 рани веретеноподібної форми та 1 рана «Y»-подібної форми на волосистій частині голови.

Тілесні ушкодження виявлені у ОСОБА_7 не підлягають розподіленню, потягли за собою розлад здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше як 3 тижні (21 день), і за цією ознакою згідно п.п. 2.3.1. «а» та 2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України № 6 від 17.01. 1995 р., відноситься до категорії легких, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Під час судового розгляду обвинувачений свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що ОСОБА_7 , до подій, які ставляться йому за провину, бачив декілька разів, мав з останнім неприязні стосунки.

Потерпілий мав фактичні шлюбні стосунки з його (обвинуваченого) колишньою співмешканкою, що спровокувало неприязні стосунки між ними. За деякий час до зазначеної події, ОСОБА_7 нападав на нього, причиняв тілесні ушкодження, у зв`язку з чим обвинувачений носив при собі, а саме в кармані штанів, частину залізної труби.

5 лютого 2025 року приблизно о 08 годині він перебував поблизу буд. №8 по вул. Незалежна в м. Жовті Води, Кам`янський район, Дніпропетровська область, де зустрів ОСОБА_7 разом з колишньою співмешканкою. При цьому у нього виник умисел спричинити ОСОБА_7 тілесні ушкодження. Відтак він (обвинувачений) дістав із кармана своїх штанів раніше заготовлену трубу, підійшов до ОСОБА_7 та наніс останньому зазначеним предметом приблизно 3 удари в область голови. При цьому потерпілий присів, щоб текла кров він особисто не бачив. Після зазначених дій обвинувачений пішов у своїх справах.

Також обвинувачений зазначив, що докази його вини добуті досудовим слідством визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються. При цьому вказав, що у скоєному розкаюється.

Визнання вини ОСОБА_4 , не викликає у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, його захисника, які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349, 394 ч. 2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних відносно обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, яке ніким не оспорюється, та роз`яснив усім учасникам судового розгляду, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення, відповідно до вимог ст. 337 КПК України, обвинувачення висунуте ОСОБА_8 визнається судом повністю доведеним, ніким не оспорюється. У зв`язку із чим, суд кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд, згідно із вимогами статей 50 та 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненогокримінального правопорушення, яке, відповідно до ст.12 КК України, належить до кримінального проступку, данні про особу винного, що раніше він до кримінальної відповідальності не притягувався, на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, в Жовтоводському управлінні Кам`янської філії Дніпропетровського обласного центру зайнятості на обліку не перебуває, як і у Кам`янському районному відділі №2 філії Державної установи «Центр пробації» у Дніпропетровській областа та в ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також наявність обставин, що пом`якшують покарання і відсутність обтяжуючих обставин,виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Також суд враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання судом не встановлено.

Потерпілий ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення судового засідання, до суду не з`явився, надав заяви, де просить розгляд кримінального провадження здійснювати за його відсутності.

Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, ставлення обвинуваченого до вчиненого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обтяжуючих, суд дійшов висновку про можливість застосування відносно ОСОБА_4 покарання у виді

Вказаний вид покарання, за глибоким переконанням суду, є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого та відповідатиме цілям покарання. Достатніх підстав для застосування статті 69 КК України суд не вбачає.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не застосовувався.

Судові витрати за провадженням відсутні.

Цивільні позови у кримінальному проваджені не заявлено.

Доля речових доказів вирішується, відповідно ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 100, 349, 368, 373-376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк один рік.

На підставі п.1-3 ч.2 ст. 59-1 України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Виконання покарання у вигляді пробаційного нагляду покласти на уповноважені органи з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Речовий доказ, а саме металеву трубу з пластиковою ручкою, яка поміщена до спец пакету НПУ EXP 0351272, що зберігається в камері схову речових доказів ВП №5 Камянського РУП ГУНП в Дніпропетровській області - знищіти

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області ОСОБА_9