Справа № 953/7169/21
н/п 1-кп/953/202/25
"06" листопада 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Лозова, Харківська область, українця, громадянина України, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, маючого на утриманні малолітню дочку ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 14.09.2006 Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 289, ч. 2 ст. 289, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, у 2023 році засуджений за ст. 263 ч. 1, ст. 309 ч. 1 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України-
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, тобто закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторною
У судовому засіданні прокурор заявила клопотання про закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Обвинувачений у судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.
Суд, вислухавши думки учасників судового розгляду та дослідивши матеріали провадження, дійшов наступних висновків.
Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.
09.08.2024 року набув чинності Закон України 3886-IX Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів від 18.07.2024 року.
Відповідно до ч. 6 ст. 3 КК України зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Згідно із Законом України 3886-IX ст. 51 КУпАП викладена у новій редакції, відповідно до якої викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян є дрібним викрадення чужого майна.
Визначаючи граничний розмір дрібної крадіжки - двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, слід виходити із того розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, який діяв на момент вчинення діяння. Такий висновок міститься у постанові об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 07.10.2024 у справі №278/1566/21.
У даному кримінальному провадженні діяння вчинено у серпні 2020 року.
Згідно з п.5 підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.
Відповідно до пп. 169.1.1 пункту 169.1 ст.169 Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.
Згідно із ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року становить - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить - 2102 гривні, з 1 липня 2020 року - 2197 гривень, з 1 грудня 2020 року - 2270 гривень.
50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) встановленому законом на 1 липня 2020 року = 2197 :2=1098,50 гр.
Отже, два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян становить 2197 гр. (1098,50х2).
Таким чином, гранична сума дрібної крадіжки станом на момент вчинення діяння, у якому обвинувачується ОСОБА_4 становила 2197 гр.
Відповідно до ст. 336 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею. Під час судового розгляду прокурор може змінити обвинувачення, висунути додаткове обвинувачення, відмовитися від підтримання державного обвинувачення, розпочати провадження щодо юридичної особи.
Оскільки сума викраденого ОСОБА_4 майна складає 618, 82 гр., суд вважає, що це кримінальне провадження підлягає закриттю, так як сума викраденого майна відповідно до висунутого обвинувачення ОСОБА_4 , станом на момент вчинення цього діяння у 2020 році не перевищувала двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (2197 гр.), а тому кримінальне провадження підлягає закриттю з наступних підстав.
Згідно з ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.
Відповідно до ч.1 ст. 5 КК України, якими визначено, що закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.
Тому наведені зміни в законодавстві, які пом`якшують кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшують становище особи, мають зворотну дію в часі.
Положення п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України регламентують, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.
Таким чином, суд дійшов висновку, що кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, слід закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку зі втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння та в зв`язку з наявністю клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з цих підстав.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Вимога про стягнення процесуальних витрат не заявлялась.
Цивільний позов не заявлено.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого у даному кримінальному провадженні не застосовувався.
Відповідно до ч. 8 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження, у зв`язку з чим суд вважає необхідним направити до уповноваженого органу Національної поліції України копію даної ухвали для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 , до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.
Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст. 5 КК України, п.4-1 ч.1 ст. 284, ст.. 479-2 КПК України, суд,
Клопотання прокурора про закриття кримінального провадження з підстав втрати чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння - задовольнити.
Направити до Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області копію даної ухвали для вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ст. 51 КУпАП.
Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1