Справа № 522/8490/25
Провадження № 1-кп/522/31/26
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 січня 2026 року Місто Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в режимі відеоконференції обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000170 від 24.03.2025 року відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, офіційно не працевлаштованого, із середньою освітою, не одруженого, зареєстрованою та проживаючою за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-12.06.2023 року Київським районним судом м. Одеси за ч. 1 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки,

-за обвинуваченням у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 , 23.03.2025, близько 22:30 години, знаходячись за адресою м. Одеса, вул. Грецька, 3/4, а саме біля будівлі торгівельного центру «Афіни», зустрів на вулиці раніше не знайомого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яким вступив в конфлікт, який виник на ґрунті особистих неприязних відносин, та, діючи з прямим умислом, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, з метою завдання шкоди здоров`ю, маючи умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, у результаті своїх дій завдав останньому два удари правою рукою в область голови, у зв`язку з чим, ОСОБА_7 впав на землю, в свою чергу ОСОБА_6 із застосуванням фізичної сили наніс ще декілька ударів останньому, в результаті чого спричинив ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді синця в області верхньої та нижньої повік лівого ока, синця на волосистій частині голови в області потилиці на рівні потиличного бугра, садно по тильній поверхні правої кисті, в проекції 3-ї п`ясної кістки, садно в проекції лівого ліктьового суглоба, садно в проекції правого ліктьового суглоба, які як окремо так і разом не були небезпечними для життя, мають скороминущі наслідки тривалістю не більше шести днів.

За цим критерієм, відповідно до п.п. 2.3.5 та 4.6 «Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, за ознаками умисне легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений провину в інкримінованому йому кримінальному проступку, передбаченому ч. 1 ст. 125 КК України, визнав повністю та підтвердив обставини вчинення кримінального проступку викладеного в обвинувальному акті. У скоєному щиро покаявся.

Оскільки обвинувачений визнав свою винуватість у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, підтвердивши викладені обставини в обвинувальному акті, фактичні обставини ніким з учасників судового провадження не оспорювались, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та розглянув справу відповідно з ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та упевнився у добровільності їх позиції. Їм було роз`яснено про те, що якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, докази у судовому засіданні не досліджувалися, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинуваченої у скоєнні вказаного кримінального проступку повністю доведена.

Розглянувши обвинувальний акт, перевіривши долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 , обставини вчинення кримінального поступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.

Таким чином, суд визнає доведеним, що ОСОБА_6 вчинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, а саме умисне легке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд керується положеннями ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання та враховує, особу винного, обставини, що пом`якшують покарання.

Так, відповідно до ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, є кримінальним проступком.

ОСОБА_6 із середньою освітою, офіційно не працевлаштований, щиро розкаявся у вчиненому злочині.

Відомостей щодо перебування обвинуваченого на обліках у лікарів психіатра та нарколога, зловживання ним алкогольними напоями чи наркотичними засобами не має.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання не встановлено.

Враховуючи, що ОСОБА_6 був раніше судимий вироком Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 року за ч. 1 ст. 259 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки, на підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, повністю приєднати не відбуту частину покарання, призначеного за попереднім вироком.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст.ст. 349, 381, 382 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, повністю приєднати не відбуту частину покарання за вироком Київського районного суду м. Одеси від 12.06.2023 року за ч. 1 ст. 259 КК України, та остаточно до відбуття ОСОБА_6 призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та штрафу розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України, покарання у виді штрафу виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 не застосовувати.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України, до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляції через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1