УХВАЛА

Іменем України

03.12.2025 Справа №607/25283/25 Провадження №1-кс/607/7151/2025

м. Тернопіль

Слідча суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000813 від 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

УСТАНОВИЛА:

03.12.2025 на розгляд слідчої судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшло клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000813 від 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Клопотання мотивоване тим, що 28.11.2025 приблизно о 17 год. 05 хв. водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , керуючи автомобілем марки та моделі «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_2 , та рухаючись автомобільною дорогою М-19 зі сполученням «Доманове Ковель Чернівці Тереблече», неподалік с. Лозова Тернопільського району в напрямку від м. Тернопіль до м. Кременець, в межах нерегульованого пішохідного переходу допустив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка перетинала проїзну частину дороги зліва направо відносно руху ТЗ (попередньо). Унаслідок дорожньо-транспортної пригоди пішохід госпіталізований до КНП «Тернопільська обласна клінічна лікарня» Тернопільської обласної ради з діагнозом: політравма, 3ЧМТ, закрита травма грудної клітки, лівого плечового суглобу.

За даним фактом 28.11.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесені відомості та розпочате кримінальне провадження № 0000813 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Прокурор зазначив, що 28.11.2025 у зв`язку з необхідністю проведення судових експертиз та інших слідчих дій у кримінальному провадженні № 0000813 від 28.11.2025 під час огляду місця події вилучені автомобіль марки та моделі «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_2 , який поміщений на спеціальний майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, та жіноча шапка, яка упакована у сейф-пакет HYQ № 0144790.

Постановою слідчого від 01.12.2025 указаний транспортний засіб та шапка визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні.

За таких підстав, вважаючи вказаний транспортний засіб та шапку тимчасово вилученим майном та таким, що відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, з метою збереження речових доказів та проведення судових експертиз прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор ОСОБА_3 не з`явилася. Попередньо подала заяву про здійснення судового розгляду у її відсутність, клопотання підтримала та просила клопотання задовольнити. Також у поданій заяві прокурор вказала, що фактичним користувачем автомобіля марки та моделі «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_2 , станом на даний час є ОСОБА_6 .

Так, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником автомобіля марки та моделі «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова) НОМЕР_4 , є ОСОБА_7 , житель с. Новосілка Чортківського (раніше Бучацького) району Тернопільської області. Поряд з цим, як вбачається зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 помер.

З урахуванням викладеного та інформації, наданої прокурором, слідча суддя дійшла висновку про необхідність повідомлення про дату, час та місце цього засідання користувача транспортного засобу ОСОБА_6 .

У судове засідання користувач майна ОСОБА_6 , належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання, не з`явився без повідомлення про причини неприбуття.

Також у зв`язку із скороченими строками розгляду клопотань даної категорії та враховуючи відсутність даних щодо абонентського номеру засобу мобільного зв`язку власника майна ОСОБА_5 , повідомити останню про дату, час та місце цього судового засідання не виявилось можливим.

З урахуванням викладеного та з метою дотримання розумних строків, об`єктивно необхідних для виконання вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, слідча суддя вважала за можливе здійснити судовий розгляд клопотання за відсутності власника майна.

Указане згідно з ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання, а відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось.

Дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла висновку, що клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При цьому ч. 2 ст. 167 КПК України визначає, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно з ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені під час огляду речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Стаття 98 КПК України визначає, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Як вбачається з витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, Тернопільським РУП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000813 від 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Слідча суддя встановила, що 28.11.2025 здійснений огляд місця дорожньо-транспортної пригоди, під час якого вилучені автомобіль марки та моделі «Peugeot Expert», державний номерний знак НОМЕР_2 , та жіноча шапка, яка упакована в сейф-пакет HYQ № 0144790.

Постановою заступника начальника відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_8 від 01.12.2025 зазначені транспортний засіб та шапка визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000813 від 28.11.2025 та до вирішення справи по суті автомобіль поміщений на спеціальний майданчик для тимчасового утримання транспортних засобів ГУНП в Тернопільській області, що знаходиться за адресою: с. Байківці Тернопільського району Тернопільської області, а жіночу шапку передано на зберігання в камеру зберігання речових доказів СУ ГУНП в Тернопільській області.

Доданими до клопотання документами прокурор довів, що вказане майно зберегло на собі сліди кримінального правопорушення та може бути використане як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідає критеріям, визначеним ст. 98 КПК України, та у випадку ненакладення арешту на вказане майно, це може призвести до подальшого його відчуження або до інших наслідків, які можуть перешкоджати досудовому розслідуванню.

За викладених обставин, враховуючи правове обґрунтування клопотання, яке відповідає положенням ст. 170-173 КПК України, слідча суддя доходить висновку, що з метою збереження речових доказів, для забезпечення дієвості та об`єктивності розслідування у вказаному кримінальному провадженні, зокрема для проведення необхідних експертиз, клопотання прокурора про арешт тимчасового вилученого майна підлягає задоволенню, так як незастосування арешту може призвести до відчуження такого майна або знищення слідів кримінального правопорушення.

Також згідно з п. 5 ч. 2, ч. 4 ст. 173 ЦПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження. У разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Ураховуючи, що для встановлення обставин, що мають значення у даному кримінальному провадження, необхідним є проведення в подальшому ряду судових експертиз, кількість та види яких на даній стадії досудового розслідування визначити неможливо, слідча суддя доходить висновку про необхідність накладення арешту з позбавленням права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Доходячи такого висновку, слідча суддя враховує й те, що у даному випадку обмеження права власності є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження, а обставини кримінального провадження станом на час прийняття процесуального рішення вимагають вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту. При цьому доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження слідчою суддею не встановлено та такі докази учасниками кримінального провадження не надавались.

Також слідча суддя зауважує, що у разі, якщо в подальшому у застосуванні арешту відпаде потреба, власник чи законний володілець майна, на яке було накладене арешт, має право звернутись із клопотанням про скасування такого арешту.

Керуючись ст. 98, 167, 170-173, 309, 369-372, 532 КПК України, слідча суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора Тернопільської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000813 від 28.11.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, задовольнити повністю.

Накласти арешт на:

1. автомобіль марки та моделі «Peugeot Expert», 2005 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_4 , який був вилучений 28.11.2025 під час огляду місця події та користувачем якого є ОСОБА_6 ,шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном;

2. жіночу шапку, яка упакована в сейф-пакет HYQ № 0144790, власницею якої є ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,шляхом позбавлення права на відчуження, розпорядження та користування даним майном.

Копію ухвали не пізніше наступного робочого дня після її постановлення направити прокурору, ОСОБА_6 , ОСОБА_5 .

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором у цьому кримінальному провадженні.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу слідчого судді постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1