Великоолександрівський районний суд Херсонської області
Справа № 650/6893/25
провадження № 1-кп/650/1042/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2025 року Великоолександрівський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Велика Олександрівка Херсонської області кримінальне провадження № 0002105 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степне Бериславського району Херсонської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей чи інших утриманців не маючого, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України;

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

захисник обвинуваченого ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и в:

ОСОБА_3 , 24.07.2025, близько 21.40 години, знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, за попередньою змовою з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, перебуваючи на вулиці Нова в с. Степне Бериславського району Херсонської області, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий злочинний умисел, направленим на незаконне заволодіння транспортним засобом, а саме автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Galant», шляхом зняття замикаючого пристрою у вигляді петлі із металевого дроту, відкривши дерев`яні ворота, проникли на огороджену по периметру парканом територію господарчого подвір`я домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , де, не маючи законного права володіти та керувати вказаним транспортним засобом, прокотили його декілька метрів, після чого, привівши у дію двигун за допомогою ключа запалювання, який перебував у замку запалювання автомобіля, з метою його використання у власних цілях таємно, незаконно заволоділи автомобілем марки «Mitsubishi» моделі «Galant», 1991 року випуску, з реєстраційним номером НОМЕР_1 , вартістю 83797,50 грн., що перебуває у фактичному володінні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та поїхали у с. Урожайне Бериславського району Херсонської області, після чого повернулися до с. Степне Бериславського району Херсонської області, де залишили без нагляду вказаний автомобіль на узбіччі вулиці Перемоги, неподалік будівлі магазину, розташованої за адресою: вул. Перемоги, 20, с. Степне Бериславського району Херсонської області.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав та пояснив, що з друзями вживали алкогольні напої і вирішили поїхати в сусіднє село до товариша, один із друзів запропонував взяти автомобіль, він знав, де він знаходиться і що ключі знаходяться в автомобілі. Хлопці відкрили ворота, а він сів за кермо та керував автомобілем. Коли повернулись, кинули автомобіль біля магазину в с. Степне. Коли їхали в автомобілі знімали відео про свої пригоди. Просив суворо не карати та застосувати ст. 75 КК України.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснює, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне дії ОСОБА_3 кваліфікувати за ст. 289 ч. 2 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб з проникненням у інше сховище.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватись вимог ст.65КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Положеннями ст.ст.50, 65 КК України визначено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Визначені цією нормою Кодексу загальні засади призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного і доцільного заходу примусу, яке б ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами особи та захистом інтересів держави і суспільства. Відповідно до вказаних засад особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципу співмірності, цей захід примусу за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 66 КК України, суд приймає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 , згідно ст. 67 КК України, суд приймає вчинення злочину відносно особи похилого віку та в стані алкогольного сп`яніння.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного кримінального правопорушення, не зменшують його суспільну небезпеку до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченого ст. 69 КК України - призначення більш м`якого покарання, ніж передбаченого законом.

Підстав для застосування обвинуваченому ст. 69-1 КК України - не вбачається.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке законом віднесено до тяжкого злочину, особу винного, обставини, визнані судом такими, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Крім того, при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений раніше не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, не одружений; на утриманні неповнолітніх дітей не має, характеризується посередньо, товаришує з особами схильними до вживання алкогольних напоїв, порушив зобов`язання встановленні під час обрання відносно нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, що стало підставою для заміни запобіжного заходу на більш тяжкий, з врахування позиції прокурора, суд приходить до висновку про необхідність призначення покарання в межах санкції ст. 289 ч. 2 КК України, у виді позбавлення волі.

З урахуванням того, що обвинувачений ОСОБА_3 , самостійного заробітку та майна не має, матеріальної користі від скоєного не мав і не мав на меті отримати таку користь, суд вважає необхідним не призначати йому додаткової міри покарання в виді конфіскації майна.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Долю речових доказів, а саме автомібіля та скляної пляшки не вирішувати, також за недоцільно скасовувати арешт майна, оскільки кримінальне провадження виділене в окреме провадження відносно інших учасників перебуває на розгляді.

Інші речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

У справі маються процесуальні витрати за проведення судових експертиз, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 , в дольовому порядку на користь держави від загальної суми витрат, що мають відношення до даного кримінального провадження та становлять загальний розмір 12696 гривень 80 копійок, а саме (в розмірі 1/3 частини), що дорівнює сумі 4233 гривні 27 копійок.

Отже процесуальні витрати за проведення експертиз слід стягнути з обвинуваченого в рівних долях на користь держави.

Витрати на залучення експерта за проведення Миколаївським НДЕКЦ МВС судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/115-25/12912-Д від 19.08.2025 складають 3119,90 грн., судової молекулярно-генетична експертизи № СЕ-19/115-25/12930-БД від 17.09.2025 складають 13569,37 грн., судової молекулярно-генетична експертизи № СЕ-19/115-25/12931-БД від 18.09.2025 складають 17112,69 грн. в даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави, оскільки останні н мають жодного доказового навантаження для кримінального провадження.

Запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, у даному кримінальному провадженні відносно ОСОБА_3 у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили продовжити.

Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років без конфіскації майна.

До набрання вироком законної сили залишити ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

Відповідно до правил ч.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_3 у строк покарання за даним вироком термін попереднього ув`язнення з 27.10.2025 року (затримання особи на підставі ухвали слідчого судді № 650/6309/25) по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта для надання висновку експерта № СЕ-19/104-25/29796-АВ від 04.08.2025 в сумі 10696 гривень 80 копійок, № 1858 від 25.07.2025 року в сумі 2000 гривень, в розмірі 1/3 частини, що становитиме 4233 гривні 27 копійок.

Витрати на залучення експерта за проведення Миколаївським НДЕКЦ МВС судової дактилоскопічної експертизи № СЕ-19/115-25/12912-Д від 19.08.2025 складають 3119,90 грн., судової молекулярно-генетична експертизи № СЕ-19/115-25/12930-БД від 17.09.2025 складають 13569,37 грн., судової молекулярно-генетична експертизи № СЕ-19/115-25/12931-БД від 18.09.2025 складають 17112,69 грн. в даному кримінальному провадженні віднести на рахунок держави.

Речові докази по справі: дактилокарту на ім`я ОСОБА_3 , зразки букального епітелію ОСОБА_3 - залишити зберігати при матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду через Великоолександрівський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (обвинуваченому, що утримується під вартою з моменту отримання).

Суддя ОСОБА_1