КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 11-кп/824/5281/2025 Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Дарницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_6 на ухвалу Переяславського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 у кримінальному провадженні №0000344 від 02.05.2025 та клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Переяславського міського районного суду Київської області від 28 липня 2025 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000344 від 02.05.2025 за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 286-1 КК України, повернуто прокурору.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у підготовчому судовому засіданні встановлено, що потерпілими у кримінальному провадженні в обвинувальному акті зазначені ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . Разом з тим, в підготовче судове засідання до суду прибула ОСОБА_11 , зазначивши, що є потерпілою у даному кримінальному провадженні наслідок під час ДТП загинула донька ОСОБА_12 . Відомості про особу потерпілої ОСОБА_11 у кримінальному провадженні та в обвинувальному акті в порушення вимог п.3 ч.2 ст. 291 КПК України відсутні, що свідчить про невідповідність обвинувального акта вимогам п.3 ч.2 ст. 291 КПК України.

Не погоджуючись із даною ухвалою, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про скасування ухвали Переяславського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року, призначення нового розгляду в суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, посилаючись на те, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України внаслідок технічної помилки. Однак, прокуро вказує на те, що під час досудового розслідування ОСОБА_11 за її заявою визнана потерпілою, її допитано в якості потерпілої, тобто вона реалізувала свої права як потерпіла в повному обсязі; стверджує, що з невстановлених причин, обвинувальний акт не містив відомостей щодо одного з трьох потерпілих, зокрема щодо ОСОБА_11 .

Такожпрокурор подав до суду апеляційної інстанції подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , обґрунтовуючи тим, що ризики, передбачені п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є реальними, триваючими та виправдовують продовження обвинуваченому запобіжного заходу у виді тримання під вартою, позаяк ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років; відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 з 06.12.2024 ОСОБА_7 рахується як військовослужбовець, що самовільно залишив військову частину та не прибув для проходження служби.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити його апеляційну скаргу та клопотання, обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та клопотання, потерпілу, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах апеляційної скарги та обговоривши їх доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга та клопотання прокурора підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, його має бути ухвалено компетентним судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Також суд у своєму рішенні повинен навести належні, достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст. 291 КПК України та містити відомості, зазначені в ч. 2 цієї статті.

Статтею 291 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.

Стаття 314 КПК України передбачає, що під час підготовчого судовогозасідання головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Однією з обставин, яка перешкоджає призначенню провадження до судового розгляду, є невідповідність обвинувального акта вимогам кримінального процесуального закону.

Наведені норми права вказують на вичерпність переліку вимог, порушення яких тягне повернення обвинувального акта за результатами підготовчого судового засідання.

Ознайомившись зі змістом обвинувального акта та доданими до нього матеріалами, перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що він відповідає вказаним вище вимогам кримінального процесуального закону.

Висновки суду першої інстанції про невідповідність обвинувального акта щодо ОСОБА_7 вимогам ст. 291 КПК України не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Так, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінальних правопорушень, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінальних правопорушень з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

При цьому, прокурор, не заперечуючи, що при друкуванні обвинувального акту сталася технічна помилка, вказав, що на досудовому розслідуванні ОСОБА_11 визнана потерпілою у даному кримінальному провадженні, що відображено в матеріалах кримінального провадження, а тому, на переконання колегії суддів, зазначені недоліки, що виникли внаслідок технічних помилок, не є підставою для повернення прокурору обвинувального акта.

За таких обставин, посилання суду на відсутність в обвинувальному акті прізвища особи потерпілої ОСОБА_11 , та щодо можливого порушення її процесуальних прав як потерпілої, у той час як в матеріалах кримінального провадження наявні документи, з яких убачається про залучення ОСОБА_11 в якості потерпілої за її заявою, не може бути самостійною підставою для повернення прокурору обвинувального акта, який у цілому за своїм змістом відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Отже доводи апеляційної скарги про відсутність у суду першої інстанції достатніх підстав для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_7 прокурору є обґрунтованими.

Крім того, відповідно до вимог ст. 194, 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу та покладених на обвинуваченого обов`язків, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

На даний час в матеріалах провадження містяться достатні дані, які вказують на продовження існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, які виправдовують тримання обвинуваченому ОСОБА_7 під вартою.

Як убачається із матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 притягувався до кримінальної відповідальності, однак в силу ст. 89 КК України судимості не має, що характеризує його як особу, схильну до вчинення кримінальних правопорушень, яка не бажає змінити спосіб свого життя. Розуміючи тяжкість покарання, яке передбачене санкцією ч. 4 ст. 286-1 КК України, ОСОБА_7 може переховуватися від суду з метою уникнення покарання. Крім того, ОСОБА_7 володіє інформацією щодо біографічних даних свідків та потерпілих, які надавали показання щодо обставин події. При цьому, із матеріалів кримінального провадження убачається, що інкриміноване ОСОБА_7 правопорушення вчинено ним у період самовільного залишення військової частини.

Враховуючи викладене, особу обвинуваченого, колегія суддів вважає за необхідне продовжити раніше обраний ОСОБА_7 запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки відсутні підстави вважати, що інші менш суворі запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України.

З урахуванням викладеного, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, ухвала підготовчого судового засідання скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, а строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_7 слід продовжити на строк 60 календарних днів з 24.09.2025 року по 22.11.2025 року включно.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 186, 193, 291, 314, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Переяславського міськрайонного суду Київської області від 28 липня 2025 року щодо ОСОБА_7 - скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою задовольнити.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у виді тримання під вартою продовжити на строк 60 календарних днів з 24.09.2025 року по 22.11.2025 року включно.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

Судді: ______________ ________________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4