КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ

Київського апеляційного суду в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві 24 листопада 2025 року, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2025 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, громадянина України, з вищою освітою, займається адвокатською діяльністю (свідоцтво про право зайняття адвокатською діяльністю № 5200 від 29.08.2012, видане Київською міською радою КДКА), розлучений, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України,

за участі: прокурора підозрюваного ОСОБА_6 , ОСОБА_5

ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою частково задоволено клопотання слідчого слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 та застосовано до ОСОБА_5 запобіжний захід у виді домашнього арешту у певний період доби. Заборонено підозрюваному залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, та покладено обов`язки передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, в межах строку досудового розслідування до 20 грудня 2025 року.

Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, з одночасним покладенням обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України у межах строку проведення досудового розслідування, зокрема:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Вважає оскаржувану ухвалу незаконною, такою, що постановлена з істотним порушенням норм кримінального процесуального закону та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи.

Зазначає, що слідчим суддею не враховано, що на утриманні у підозрюваного перебуває матір, яка є інвалідом та потребує постійного догляду, а оскільки вона проживає у іншому місті, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний час доби перешкоджає цьому.

Наголошує, що через запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби підозрюваний позбавлений можливості спуститись в укриття під час повітряної тривоги, що наражає його життя на небезпеку.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечив щодо її задоволення та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділом Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке 20 жовтня 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0002909, за підозрою ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

20 жовтня 2025 року о 00:05 год. ОСОБА_8 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

20 жовтня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

21 жовтня 2025 року слідчий слідчого відділу Деснянського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту до підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2025 року клопотання слідчого задоволено частково.

Перевіряючи законність прийнятого рішення слідчим суддею, колегія суддів враховує практику Європейського суду з прав людини та дотримання ним вимог КПК України, які регулюють норми застосування запобіжного заходу.

Згідно зі ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється.

При вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, суд згідно змісту вимог ст. 178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу до підозрюваного слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, з якими пов`язана можливість застосування запобіжного заходу.

Як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення мають місце та підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, якими є фактичні обставини, наведені у клопотанні слідчого з доданими до нього матеріалами.

Оцінюючи доводи та обставини, на які посилається орган досудового розслідування у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальногоправопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Поняття «обґрунтована підозра» не визначено у національному законодавстві та, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, необхідно прийняти до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28 жовтня 1994 року).

Перевіряючи наявність обґрунтованої підозри в даному кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що сукупність матеріалів судового провадження, на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у певний період доби, всупереч доводам апеляційної скарги.

Перевіряючи доводи клопотання слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що висновки слідчого судді про їх існування є обґрунтованими з огляду на конкретні обставини кримінального провадження, суворість можливого покарання за вчинені кримінальні правопорушення у разі визнання винним підозрюваного.

Зокрема, слідчим у клопотанні доведено, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків.

Колегія суддів погоджується з доводами сторони обвинувачення щодо наявності існування цих ризиків у даному кримінальному провадженні, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, особу підозрюваного, його роль у даному кримінальному провадженні.

Доводи підозрюваного, щодо неможливості здійснювати догляд за матір`ю, яка проживає у іншому місті не заслуговують на увагу. Підозрюваний, у разі необхідності, не позбавлений можливості звернутися до органу досудового розслідування із клопотанням про надання дозволу відлучитись з постійного місця проживання.

Щодо твердження підозрюваного про неможливість прямувати до укриття під час оголошення сигналу "повітряна тривога", варто зазначити наступне.

Вимогами ст. 181 КПК України не передбачено винятки, які надають можливість залишати місце відбування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Однак, на переконання колегії суддів, з урахуванням оголошеного воєнного стану, у випадку оголошення "сигналу повітряної тривоги" прослідування до укриття цивільного захисту не може вважатись порушенням обов`язку. Хоча в ухвалі слідчий суддя і не зазначив про можливість покидати житло під час повітряної тривоги в якому підозрюваний перебуває під домашнім арештом у період з 22:00 год. до 06:00 год. наступної доби, однак і не є забороною для нього вчиняти дії для збереження свого життя та здоров`я під час повітряних тривог. Згідно з Конституцією України, під час дії воєнного стану або надзвичайного стану дозволено вживання певних обмежень, однак це не може стосуватися заборони виходу в укриття під час повітряної тривоги. Вихід в укриття під час повітряної тривоги є загальним обов`язком для всіх громадян України, незалежно від запобіжного заходу.

З урахуванням зазначеного, колегія суддів погоджується з рішенням слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в певний період доби, який в повній мірі забезпечить виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені доводи та підстави, в яких підозрюваний просив скасувати ухвалу суду не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 182, 183, 194, 376 404, 405, 418, 422 КПК України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва від 21 жовтня 2025 року, відносно ОСОБА_5 , - залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_5 , - без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11

Єдиний унікальний № 754/7670/25 Слідчий суддя в 1-ій інстанції: ОСОБА_12

Провадження № 11-сс/824/8696/2025 Доповідач: ОСОБА_1

Категорія ст. 181 КПК