н/п 1-кс/766/7247/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2025 Слідча суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні клопотання прокурора Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, українця, громадянина України, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

в с т а н о в и ла :

19.09.2025 року прокурор Херсонської обласної прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000023 від 20.01.2025 року, про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України строком на 60 діб без визначення розміру застави.

Обґрунтування клопотання

В обґрунтування клопотання зазначено, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111 КК України. Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень в повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення в порядку, визначеному КПК України, доказами.

Під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.1,5 ч.1 ст. 177 КПК України:

- п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України - переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі і на окупованій російською федерацією території України, що підтверджується тяжкістю покарання, яке передбачене санкцією статті, за яке йому повідомлено про підозру та висунуто обвинувачення; проживанням в м. Херсоні адміністративній межі між територією України та тимчасово окупованими територіями. Крім того, обвинувачений ОСОБА_4 поширює військово значущу інформацію особам, які діють в інтересах російської федерації та координують функціонування антиукраїнських медіаплатформ у всесвітній мережі Інтернет, а саме в Телеграм-чат «Сурок с Херсона Чат» та Телеграм-бот «Бот Антинацист в Херсонской области», які можуть сприяти у перетині державного кордону України через неконтрольовані його ділянки, що межують з рф або сприяти у перетині на лівобережну частину Херсонської області, яка наразі перебуває під окупаційною владою країни-агресора з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України - обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки передавав інформацію про місця дислокації сил та засобів ЗСУ та інших сил оборони, створених відповідно до законодавства України на території м. Херсона Херсонської області, що не виключає подальшого поширення та передачі вказаної інформації іншим особам, зокрема й тим, що перебувають на непідконтрольній території України.

Запобігти ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, окрім тримання під вартою, неможливо, зважаючи на вище перелічені ризики.

Доводи учасників провадження у судовому засіданні

У судовому засіданні прокурор подане клопотання підтримав, просив його задовольнити, подовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 строком на 60 діб. Зазначив, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено та обвинувальний акт скеровано до Херсонського міського суду Херсонської області. Ризики, визначені в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зникли та продовжують існувати.

Захисник у судовому засіданні просив змінити запобіжний захід на більш м`який - домашній арешт, зазначив про те, що ризики, зазначені прокурором не підтверджені належними доказами.

Обвинувачений у судовому засіданні при вирішенні заявленого клопотання, покладався на висловлену захисником позицію.

Мотивація суду

Заслухавши пояснення учасників провадження, дослідивши матеріали клопотання, слідча суддя приходить до наступного висновку.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Метою застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ч.1 ст. 177 КПК України).

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Пунктом 4 ч.2 ст.183 КПК України встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею встановлено, що Херсонською обласною прокуратурою 12.09.2025 до Херсонського міського суду Херсонської області скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000023 від 20.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

За версією сторони обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період часу з серпня 2024 року по січень 2025 року, являючись громадянином України, достовірно знаючи про введення 24.02.2022 на всій території України воєнного стану у зв`язку із збройною агресією російської федерації, а також про те, що підрозділами рф систематично здійснюються ракетні та артилерійські обстріли, наноситься вогневе ураження з різних видів озброєння по військовим та цивільним об`єктам на території України, у тому числі й по місту Херсону, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, в умовах воєнного стану, проживаючи у м. Херсоні, діючи умисно, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади, використовуючи електронні засоби зв`язку та мобільний додаток «Telegram», дотримуючись заходів конспірації, надавав допомогу іноземній державі рф та її представникам, зокрема особам, які діють в інтересах російської федерації та координують функціонування антиукраїнських медіаплатформ у всесвітній мережі Інтернет, а саме в Телеграм-чат «Сурок с Херсона Чат» та Телеграм-бот «Бот Антинацист в Херсонской области», в проведенні підривної діяльності проти України, шляхом надання розвідувальної інформації, яку неможливо отримати офіційним шляхом: про місця дислокації та переміщення підрозділів Сил безпеки та оборони України, про розташування об`єктів інфраструктури, про результати обстрілів з боку російських окупаційних військ території м. Херсон, по якій наносилися ворожі удари з різних видів озброєння, а також про настрої місцевих мешканців, актуальні проблеми у місті Херсон та діяльність органів місцевої влади.

Встановлено, що з метою збору відомостей про місця дислокації військових підрозділів, техніки Збройних Сил України на території Херсонської області та іншої інформації, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше квітня 2024 року, був створений Телеграм-бот «Бот Антинацист в Херсонской области».

Крім того, з метою утворення пропагандистського контенту 15.03.2022 був створений Телеграм-канал «Сурок с Херсона», а для збору відомостей про місця дислокації військових підрозділів, техніки Збройних Сил України на території Херсонської області та іншої інформації, 30.05.2022 створений чат вказаного каналу « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

ОСОБА_4 , на виконання свого злочинного умислу, направленого на надання допомоги країні-агресора рф та її представникам у веденні агресивної війни проти України, не сприймаючи державну владу в Україні, з мотивів непогодження з політикою представників української державної влади щодо захисту суверенітету, територіальної цілісності та недоторканості України, обороноздатності, державної, економічної та інформаційної безпеки України, з особистих мотивів, в умовах воєнного стану, перебуваючи в м. Херсоні Херсонської області, а саме за адресою свого проживання у АДРЕСА_1 , із використанням облікового запису в додатку «Telegram» із назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (ID користувача: ) поширював в «Telegram» чат « ІНФОРМАЦІЯ_2 » інформацію про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а саме:

- 13.08.2024 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_2 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 15.09.2024 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » біля ДП «Дніпро-напівпровідники» у м. Херсоні по вул. Робочій, 66, де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 25.09.2024 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_2 ;

- 30.09.2024 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » біля ДП «Дніпро-напівпровідники», у АДРЕСА_3 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 04.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі «Грім» в районі перетину АДРЕСА_4 , а також будівлі гуртожитку № НОМЕР_1 ХДАЕУ по вул. Садова, 17а у м. Херсоні;

Крім того, ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, із використанням облікового запису в додатку «Telegram» із назвою «Танцуй И пляши» (ID користувача: ) у період з 01.09.2024 по 30.01.2025 поширював в «Telegram» чат « ІНФОРМАЦІЯ_2 » та в «Telegram» бот «Бот Антинацист в Херсонской области» інформацію про розташування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а саме:

- 01.09.2024 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » біля ДП «Дніпро-напівпровідники» у АДРЕСА_3 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 07.09.2024 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_4 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 05.10.2024 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » біля ДП «Дніпро-напівпровідники» у АДРЕСА_3 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 30.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_5 ;

- 09.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_6 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 09.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_4 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 09.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_7 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 09.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_5 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 09.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_4 ;

- 09.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_3 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 09.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по АДРЕСА_2 , де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації;

- 09.01.2025 передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі « ІНФОРМАЦІЯ_4 » по вулиці Комарова у м. Херсоні.

У подальшому, передана ОСОБА_4 інформація використовувалася представниками російської федерації для оприлюднення в антиукраїнських інформаційних джерелах, за деякими з вищевказаних координат або поблизу вищевказаних координат дислокувалися підрозділи Збройних Сил України та інші утворені відповідно до законів України військові формування та військова техніка, а також передані ОСОБА_4 координати місць розташування об`єктів інфраструктури, військових об`єктів, місць скупчення цивільного населення у м. Херсоні та можуть бути визначені збройними силами російської федерації у якості цілей для ураження.

Інформація, поширена ОСОБА_4 за вищевикладених обставин, не розміщувалася у відкритому доступі Генеральним штабом Збройних Сил України, Міністерством оборони України або іншими уповноваженими державними органами та створює фактичну загрозу ураження чи знищення таких об`єктів.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, у вчиненні якого підозрюється особа:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, - державній зраді, тобто діянні, умисно вчиненому громадянином України на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України: надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, вчинене в умовах воєнного стану.

25.06.2025 ОСОБА_4 в порядку ст. 208, п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

25.06.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

Доказів недотримання строків вручення письмового повідомлення про підозру визначених ст.278 КПК України матеріали клопотання не містять та стороною захисту надані не були.

26.06.2025 р. ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.08.2025 р. включно.

Постановою заступника керівника Херсонської обласної прокуратури від 12.08.2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 25.09.2025 року.

20.08.2025 року ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва підозрюваному ОСОБА_4 продовжено строк тримання під вартою до 25.09.2025 року.

18.09.2025 обвинувальний акт у вищевказаному кримінальному провадженні скеровано до Херсонського міського суду Херсонської області для розгляду по суті, проте підготовче судове засідання призначено поза межами дії запобіжного заходу, тому виникла необхідність його продовження у слідчого судді данного суду.

Також, слідчий суддя враховує, положення ч.6 ст.199 КПК України, згідно із яким, прокурор у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Враховуючи, що підготовче судове засідання Херсонським міським судом до 25.09.2025 не призначене, виникла необхідність у поданні до суду в межах місцезнаходження органу досудового розслідування в порядку ч.6 ст.199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 у зв`язку із закінченням строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання.

Отже, встановлено, що в порядку, передбаченому ч.6 ст.199 КПК України 19.09.2025 року прокурором було подано до Херсонського міського суду Херсонської області клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , з підстав не призначення підготовчого судового засідання на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у Херсонському міському судді Херсонської області до закінчення строку дії попередньої ухали.

Тобто, тоді, як прокурору стало відомо про те, що до закінчення строку дії попередньої ухали про продовження строку дії запобіжного заходу підготовче судове засідання проведене не буде.

При цьому, слід звернути увагу на те, що згідно із положенням ч.4 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тобто розгляд такого клопотання по суті до закінчення строку дії попередньої ухвали, згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу є обов`язком слідчого судді, а не правом.

Так, відповідно до положення ст.199 КПК України підставами для продовження строку тримання під вартою є наявність раніше заявлених ризиків, які не зменшились або з`явились нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою, в разі не проведення підготовчого судового засідання.

Відповідно до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання визначеним ризикам, перелік яких зазначений у п.п. 1-5 цієї статті, на запобігання яких спрямоване застосування запобіжних заходів.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про : наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, під час вирішення питання щодо застосування запобіжного заходу оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті доведення чи не доведення винуватості особи, з метою досягнення таких висновків, які необхідні суду при постановленні вироку, а з тією метою, щоб встановити чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

За визначенням Європейського суду з прав людини «обґрунтована підозра у вчиненні кримінального злочину, про яку йде мова у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин».

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

У даному випадку, очевидно є доведеним, що прокурор дійшов висновку про те, що доказів достатньо для висунення обвинувачення, оскільки ним виконано вимоги п.3 ст. 283 КПК України та 18.09.2025 він звернувся до суду з обвинувальним актом, згідно із яким ОСОБА_4 висунуте обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України.

Слідчому судді під час вирішення питання про продовження строків тримання під вартою, не надається весь обсяг доказів, зібраних під час досудового розслідування та дані щодо джерел їх отримання. Такі матеріали мають надаватися суду при судовому провадженні відповідного кримінального провадження та саме на цій стадії, передбачено здійснення оцінки доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупності доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття процесуального рішення, яким встановлюється винуватість або невинуватість особи пред`явленому обвинуваченні.

Саме у рішенні суду, яким завершується судовий розгляд суд у мотивувальній частині відповідно до вимог ч.3 ст. 374 КПК України зазначає у разі визнання особи виправданою - формулювання обвинувачення, яке пред`явлене особі і визнане судом недоведеним, а також підстави для виправдання обвинуваченого з зазначенням мотивів, з яких суд відкидає докази обвинувачення, тощо або ж у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів, тощо.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, викладені та підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема:

-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення від 15.01.2025, згідно якого отримано дані, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у м. Херсон, з серпня 2024, з метою завдання шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній та економічній безпеці України, в умовах воєнного стану, вчиняє умисні дії щодо надання допомоги державі-агресору в проведенні підривної діяльності проти України шляхом збору та передачі представникам рф інформації про місця дислокації підрозділів Сил оборони України та об`єктів на території м. Херсон, а також результати обстрілів з боку російських окупаційних військ;

-протокол обшуку від 25.06.2025 за місцем проживання ОСОБА_4 , в ході якого виявлено та вилучено технічні засоби, а саме: мобільні телефони, ноутбуки та планшет, а також сім-карти мобільних операторів, що належать ОСОБА_4 ;

-протокол огляду від 27.01.2025, а саме месенджеру «Телеграм» чату « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У ході огляду виявлено акаунти із назвами « ОСОБА_6 » та «Танцуй И пляши», що належать ОСОБА_4 , які останній використовує для передачі відомостей щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України;

-протокол огляду від 31.01.2025, а саме месенджеру «Телеграм» чату « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У ході огляду виявлено акаунти із назвами « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та акаунт замість нік-нейму, в якому розміщено символ у вигляді корони, що належать ОСОБА_4 та які останній використовує для передачі відомостей щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України;

-протокол огляду від 09.04.2025, а саме месенджеру «Телеграм» чату « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». У ході огляду виявлено акаунти із назвами «Eugenia», « ОСОБА_6 » та «Пампушка», що належать ОСОБА_4 та які останній використовує для передачі відомостей щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України;

-протокол проведення негласної слідчої (розшукової) дії від 22.04.2025 №71/22/1/310-897т, відповідно до якого отримано інформацію з електронних інформаційних систем (мобільного терміналу з абонентським номером НОМЕР_2 ), а саме щодо спілкування (листування) в Телеграм-боті проросійського акаунту «Фердинанд Порш» із акаунтом з ідентифікатором ID: НОМЕР_3 , яким користується ОСОБА_4 , в якому останній передав відомості щодо переміщення особового складу однієї із військових частин Збройних Сил України, яка підпорядкована тактичній групі «Грім» по вулиці Філатова у м. Херсоні, де у подальшому зафіксовані обстріли з боку збройних формувань російської федерації

- відповідь з тактичної групи «Грім» від 15.05.2025 №111/235, відповідно до якої отримано інформацію щодо переміщення особового складу однієї з військових частин Збройних сил України, яка підпорядкована тактичній групі «Грім» на території м. Херсон;

- інші матеріалами, здобутими у ході досудового розслідування кримінального провадження.

Ці дані здатні переконати об`єктивного спостерігача у тому, що ОСОБА_4 міг вчинити кримінальне правопорушення, а отже підтверджують наявність обґрунтованої підозри.

Слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Більше того, на даний час ОСОБА_4 набув статусу обвинуваченого, обвинувальний акт стосовно нього скеровано до суду та доведеність висунутого обвинувачення перевірятиметься судом, який і має дійти висновків про винуватість чи невинуватість останнього.

Зі змісту висунутого обвинувачення убачається, що, ОСОБА_4 обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 111 КК України яке відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким.

Також при вирішенні питання суд бере до уваги у сукупності обставини, які передбачені ст. 178 КПК України, а саме: тяжкість покарання, яке може бути застосоване до обвинуваченого у разі доведення обсягу обвинувачення під час судового розгляду; судом також враховуються вік та стан здоров`я обвинуваченого, які не перешкоджають подальшому утриманню в умовах ізоляції від суспільства, оскільки даних на підтвердження неможливості утримання обвинуваченого під вартою до суду не надходило, що дає можливість зробити висновок про те, що його здоров`я не перешкоджає перебуванню у місцях попереднього ув`язнення.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, при вирішені питання, чи було особу «обвинувачену в кримінальному правопорушенні» для цілей статті 6 Конвенції, необхідно виходити з таких трьох критеріїв: категорія даного провадження згідно з національним законодавством; суттєві характерні риси цього провадження; вид та суворість міри покарання, яке можу бути призначено заявникові. [«O. v. Norway», n. 33926].

Серйозність покарання є ревалентною обставиною в оцінці ризику того, що обвинувачений може втекти ( «Гарицьки проти Польщі», «Храїді проти Німеччини», «Ілійков проти Болгарії»).

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

З постанов Верховного Суду від 20.06.2019 по справі № 166/313/17, від 13.08.2020 по справі № 674/1202/19, від 27.02.2019 по справі № 0503/10653/2012 убачається, що усвідомлення імовірності визнання вини особи за висунутим їй обвинуваченням та тиск тягаря можливого відбування покарання, є обставинами, що свідчить про наявність ризику переховування від суду та можуть бути підставами для тримання особи під вартою.

Європейський суд з прав людини через призму своїх рішень (зокрема, «Харченко проти України» (Заява № 40107/02) від 10 лютого 2011 року, «Фельдман проти України» (Заяви № 76556/01 та № 38779/04) від 08 квітня 2010 року) неодноразово акцентував увагу на тому, що доцільність продовження строків тримання під вартою, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування. Відповідно кожне наступне продовження строку тримання під вартою має містити детальне обґрунтування ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у право особи на свободу. Таким чином, зі спливом певного часу саме тільки існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи, і органи досудового розслідування чи прокурор мають навести інші підстави для продовження строку тримання під вартою. До того ж такі підстави мають бути чітко вказані.

24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено введення в Україні воєнного стану із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Зазначений Указ затверджений прийнятим Верховною Радою України Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ. У подальшому, воєнний стан неодноразово продовжувався, на час розгляду клопотання в України введено режим воєнного стану.

Враховуючи, що режим воєнного стану в країні триває, частина території держави окупована збройними формуваннями рф, суд дійшов висновку, що ризики заявлені прокурором, передбачені п.п. 1, 5 ст. 177 КК України, які також були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є актуальні, а саме: можливість обвинуваченого переховуватись від суду, вчинити інше кримінальне правопорушення.

При цьому суд враховує правовий режим військового стану не як ризик, а як обставину яка вказує на наявність актуальних ризиків, заявлених прокурором.

Слідчий суддя приходить до висновку, що залишається достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 опинившись на волі, зможе переховуватися від суду і на це вказують такі обставини: характер протиправних дій, в яких обвинувачуються ОСОБА_4 і щодо яких останньому органами досудового розслідування пред`явлене обвинувачення. Є достатньо підстав вважати, що ОСОБА_4 з огляду на тяжкість покарання, що загрожує йому в разі визнання його винуватими у інкриміновану злочині, зможе, у разі не застосування відповідних обмежень, продовження та повторення протиправної поведінки шляхом вчинення аналогічних або інших кримінальних правопорушень.

Ризики, передбачені п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, встановлені слідчим суддею 26.06.2025 року під час вирішення питання про застосування та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на даний час не зменшилися та продовжують існувати, тому судом не встановлено підстав для зміни чи скасування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Доводи захисника та обвинуваченого щодо застосування запобіжного заходу не пов`язаного з триманням під вартою, а саме домашнього арешту та відсутність доведеності ризиків зазначених стороною обвинувачення, суд не приймає до уваги як необґрунтовані належними доказами, крім того вони не спростовують обставин, що вказують на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, необхідних для продовження тримання під вартою.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із того, що обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості кримінального правопорушення, що йому інкримінується, не дає можливості перешкоджати інтересам правосуддя, ухиленню від суду, а також відповідає практиці Європейського суду з прав людини, відповідно до якої суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, забезпечення яких вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

З огляду на те, що підготовче судове засідання за матеріалами обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не проведене, а строк дії ухвали про тримання під вартою спливає, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, що не виключає ризик переховування обвинуваченого від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, підвищену суспільну-небезпеку інкримінованого ОСОБА_4 діяння, слідчий суддя дійшов до висновку про відсутність на даний час підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу та вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів, що відповідає положенням ч.1 ст.197 КПК України.

Отже, враховуючи викладене, слідчий суддя, вважає за необхідне залишити без змін запобіжний захід у виді тримання під вартою, продовживши його строк, а в задоволенні клопотань обвинуваченого та його захисника про зміну запобіжного заходу на більш м`який домашній арешт - слід відмовити.

Згідно ч.4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442-1 Кримінального кодексу України.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на умовах, визначених ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 26.06.2025 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 186, 193, 194, 309, 376 КПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави у Державній установі «Миколаївський слідчий ізолятор» строком до 21.11.2025 включно .

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Ухвала слідчого судді протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідча суддя ОСОБА_1