УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 591/6213/25

провадження № 51-3762 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 11 липня 2025 року про повернення апеляційної скарги,

установив:

Зазначеною ухвалою апеляційний суд постановив рішення, яким повернув ОСОБА_4 його апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2025 року, постановлену у порядку п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 , посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду.

На обґрунтування своїх вимог він зазначає, що при ухваленні рішення слідчого судді він не був присутнім. Після отримання 02 липня 2025 року ухвали, у зазначений суддею в рішенні п`ятиденний строк з моменту отримання цієї копії, тобто 07 липня 2025 року, звернувся до апеляційного суду із апеляційною скаргою. Проте суддя-доповідач апеляційного суду, посилаючись на те, що він пропустив строк апеляційного оскарження, повернув йому апеляційну скаргу без розгляду.

Вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді ним не було порушено, а тому, не погоджуючись із мотивами наведеними в ухвалі апеляційного суду він просить це рішення скасувати та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.

Перевіривши касаційну скаргу та проаналізувавши зміст рішення апеляційного суду, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження ОСОБА_4 належить відмовити з огляду на таке.

Згідно з вимогами ст. 395 КПК України, апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути поданана ухвалу слідчого судді - протягом п`яти днів з дня її оголошення. Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Як убачається із змісту оскаржуваного рішення апеляційного суду, не погоджуючись з ухвалою слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від 25 червня 2025 року, ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу.

Суддя апеляційного суду, перевіривши процесуальні строки апеляційного оскарження цього судового рішення встановив, що апеляційна скарга подана ОСОБА_4 після закінчення строку апеляційного оскарження і останній не порушував питання про поновлення цього строку, тому керуючись вимогами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, ухвалив рішення про повернення йому апеляційної скарги.

Мотивуючи своє рішення апеляційний суд в ухвалі зазначив, що хоча ОСОБА_4 участі в судовому засіданні не приймав, але був повідомлений судом про розгляд його скарги, тому строк апеляційного оскарження для нього обраховується з дня проголошення ухвали - 25 червня 2025 року. Апеляційну скаргу ОСОБА_4 подав 07 липня 2025 року, тобто з пропуском строку, передбаченого кримінальним процесуальним законом, та в апеляційній скарзі не порушував питання про поновлення цього строку.

Крім того, апеляційний суд роз`яснив в ухвалі, що правило обчислення строку подачі апеляційної скарги з моменту вручення особі копії судового рішення застосовується лише у випадках, коли особа перебуває під вартою, або якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, тобто відповідно до вимог ч. 3 ст. 395 КПК України, що у цьому провадженні не має місце.

Згідно з п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України, апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Колегія суддів Касаційного кримінального суду погоджується із мотивами наведеними в ухвалі апеляційного суду щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги.

ОСОБА_4 у касаційній скарзі посилається на те, що суд апеляційної інстанції не врахував зазначення в резолютивній частині ухвали слідчого судді - «з моменту отримання її копії» та вважає, що це дає йому право на інший обрахунок строку апеляційного оскарження ніж той, що зазначений у процесуальному закону. Крім того, стверджує, що суддя апеляційного суду, мотивуючи своє рішення, при посиланні на норму процесуального закону виключив певні слова, що на його думку, є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Колегія суддів вважає такі посилання безпідставними, оскільки формулювання у резолютивній частині ухвали слідчого судді на яке посилається ОСОБА_4 у касаційній скарзі не змінює імперативної норми ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо особу було викликано. Крім того виключення певних слів із норми закону не є порушенням. Суд при мотивуванні рішення не зобов`язаний дослівно цитувати норму закону. Його обов`язок - застосовувати її зміст до конкретної ситуації.

Отже, ухвала Сумського апеляційного суду від 11 липня 2025 року постановлена відповідно до вимог кримінального процесуального закону і підстав для відкриття касаційного провадження, з наведених у касаційній скарзі доводів, немає.

Відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для її задоволення немає.

Керуючись вимогами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Сумського апеляційного суду від 11 липня 2025 року про повернення апеляційної скарги.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3