Справа № 459/3456/25
Провадження № 1-кп/459/236/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2025 року Шептицький міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому об`єднане кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000591 від 13.09.2025 та за № 0000073 від 30.09.2025 відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, раніше судимого зокрема: 07.04.2025 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень; 08.04.2025 Червоноградським міським судом Львівської області за ч.1 ст.125 КК України до покарання у виді штрафу 850 гривень, 13.10.2025 Шептицьким міським судом Львівської області за ч. 1 ст. 122 КК України до покарання у виді обмеження волі строком на 2 роки, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_5 , 23.08.2025 приблизно о 19 год 20 хв, перебуваючи поблизу будинку №23 по проспекту Шевченка у м. Шептицький Львівської області, діючи в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 (із подальшими змінами), маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_7 , таємно, викрав у останього барсетку чоловічу чорного кольору вартістю 326 гривень 67 копійок разом із її внутрішнім вмістом: мобільний телефон марки «TECNO SPARK 8C» модель «TECNO KG5n» вартістю 1983 гривені 33 копійки із захисним склом «Full Glue» вартістю 142 гривені 33 копійки, телефон був у чохлі чорного кольору вартістю 50 гривень, грошові кошти на суму 2200 гривень. Після чого, покинув місце події та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 4702 гривні 33 копійки.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім цього, 11.09.2025 у період часу з 12 годин 00 хвилин по 14 годин 00 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу будинку №8 по вулиці Купчинського м. Шептицький Львівської області, діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 (із подальшими змінами), маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, через вікно першого поверху проникнув у квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , - належну потерпілій ОСОБА_8 та де проживає ОСОБА_8 , скориставшись тим, що остання спала, за відсутності її уваги, таємно, викрав із приміщення даної квартири належний ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Samsung Galaxy А35 5G» модель «SM-A356B/DS» 8/256 Black, вартістю 13799 гривень, разом із чохлом типу «книжка» марки «Gelius Shell Case» вартістю 449 гривень, а також разом із сім-карткою «Vodafon» НОМЕР_1 вартістю 150 гривень. Після чого, покинув приміщення квартиру через вхідні двері та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 8725 гривень 30 копійок.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), поєднананого з проникненням у житло, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Окрім того, 31.08.2025, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , будучи запрошеним у якості гостя, перебуваючи у приміщенні квартири за адресою: АДРЕСА_3 , - за місцем проживання потерпілого ОСОБА_9 , діючи повторно, в умовах воєнного стану, введеного 24.02.2022 Указом Президента України №64/2022 (із подальшими змінами), маючи прямий умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, корисливий мотив, з метою незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю уваги потерпілого ОСОБА_9 , таємно, шляхом вільного доступу викрав у останнього: мобільний телефон торговельної марки «Хiaomi» серії Redmi Note 14 Pro 5G 8/256 Гб Midnight Black вартістю 9400 гривень, мобільний телефон Redmi 14C 4/128 Гб Midnight Black вартістю 2785 гривень із чохлом «Zarmans Leather Case» чорного кольору типу книжка вартістю 100 гривень, планшет марки «Xiaomi Redmi Pad Pro 5G» 6/128 Graphite Gray» вартістю 9250 гривень, грошові кошти 4000 гривень та 165 євро (які згідно офіційного курсу НБУ станом на 31.08.2025 становлять 7952 гривні 34 копійки). Після чого, покинув місце події та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.

Своїми діями ОСОБА_5 завдав потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 33487 гривень 34 копійки.

Такі дії ОСОБА_5 кваліфіковано, як вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Судовий розгляд проведено в межах обвинувачення відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений свою вину повністю визнав, та вказав, що в серпні цього року в м. Шептицький підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , в якого на плечі висіла барсетка, яку в нього непомітно викрав, у барсетці був телефон та грошові кошти у сумі 2200грн, які використав на власні потреби. Також, у вересні 2025 року заліз через вікно до своєї знайомої ОСОБА_8 , яка проживає у квартирі на першому поверсі в м. Шептицькому, адреси точної не знає, та викрав у неї телефон. Після чого вийшов, з квартири через вхідні дері, а телефон вподальшому продав. Окрім цього, перебуваючи вдома у знайомого йому ОСОБА_9 по вул. Грінченка у м. Шептицькому, викрав у нього два мобільних телефони, яких саме марок не пам`ятає, планшет, та грошові кошти. У вчиненому щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Потерпілі у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи у їх відсутності, при цьому, потерпілі ОСОБА_7 та ОСОБА_9 подані ними цивільні позови, просили задовольнити.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за обвинуваченням ОСОБА_5 щодо обставин, які ніким не оспорюються та не заперечуються учасниками судового провадження, судом визнано недоцільним, у зв`язку з відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту та добровільності їх позиції, тому суд дослідження фактичних обставин справи обмежив допитом обвинуваченого та дослідженням даних у справі, що характеризують особу обвинуваченого.

Учасникам судового провадження роз`яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї винуватості обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним, при цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони у такому випадку позбавляються права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 349 КПК України, дослідження доказів по даному кримінальному провадженню за кримінальними правопорушеннями, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , щодо часу, місця, способу, мотиву та мети, форми вини за кримінальним правопорушенням, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним, за згодою учасників кримінального провадження, у зв`язку із відсутністю сумнівів правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

Суд дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали в їх сукупності, перевірвши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження, дійшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчинені ним таємного викрадення чужого майна (крадіжок), вчинених повторно, в умовах воєнного стану; та викрадення чужого майна (крадіжка), поєднананого з проникненням у житло, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану в судовому засіданні повністю доведена.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 185 КК України.

При призначанні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив умисні кримінальні правопорушення, які згідно із ст. 12 КК України є тяжкими злочинами, є раніше судимий, не працює, не перебуває на обліку у лікаря-психіатра, однак такий знаходиться на обліку у лікаря психіатра-нарколога з 2023 року.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає: визнання вини; щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи з інвалідністю.

При призначенні ОСОБА_5 виду і міри покарання, суд керується загальними засадами призначення покарання, принципом пропорційності заходу переслідування меті, як він розтлумачений Європейським судом з прав людини у п.п. 34, 41 «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Згідно з ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи наведене, суд вважає, що ОСОБА_5 слід призначити основне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України, з урахуванням вимог ст. ст. 4, 5 КК України і таке покарання буде достатнім, справедливим та необхідним для його виправлення, а також для запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

При призначенні покарання суд також враховує, що кримінальні правопорушення були вчинені обвинуваченим після постановлення попередніх вироків Червоноградського (Шептицького) міського суду Львівської області від 07.04.2025, яким ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ним не сплачений, та вироку Червоноградського (Шептицького) міського суду Львівської області від 08.04.2025, яким ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ним не сплачений, тобто призначене покарання за даними вироками не відбуте, однак до постановлення попереднього вироку Шептицького міського суду Львівської області від 13.10.2025, яким ОСОБА_5 за ч.1 ст.122 КК України, було призначене покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, тому необхідно застосовувати, як положення ч. 1 ст. 71 КК України так і положення ч. 4 ст. 70КК України.

Згідно з правовим висновком Об`єднаної Палати Верховного Суду (постанова від 25.06.2018 № 511/37/16-к (провадження № 51-830км 18), в окресленому вище випадку процес призначення покарання проходить наступні стадії: 1) призначення покарання за злочин, вчинений до постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 2) визначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 3) призначення покарання за сукупністю злочинів, встановлених новим та попереднім вироками, і зарахування у строк покарання повністю або частково відбутого покарання за попереднім вироком (ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК); 4) призначення покарання за злочин, вчинений після постановлення попереднього вироку; якщо вчинено декілька таких злочинів, які не охоплюються однією статтею чи частиною статті КК, то покарання призначається за кожен злочин окремо; 5) визначення та призначення покарання за сукупністю вказаних злочинів (частини 1-3 ст. 70 КК); 6) призначення остаточного покарання за сукупністю вироків (ч. 1 ст. 71 КК).

Зі змісту ч. 3 ст.72 КК України вбачається, що основні покарання у виді штрафу та позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю при призначенні їх за сукупністю кримінальних правопорушень і за сукупністю вироків складанню з іншими видами покарань не підлягають і виконуються самостійно.

Визначаючи порядок та принцип призначення покарання обвинуваченому суд враховує, що у цьому кримінальному провадженні кримінальні правопорушення обвинувачений вчинив до постановлення вироку Шептицького міського суду Львівської області від 13.10.2025, яким ОСОБА_5 за ч.1 ст.122КК України, було призначене покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України при сукупності кримінальних правопорушень суд, призначивши покарання (основне і додаткове) за кожне кримінальне правопорушення окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань.

У відповідності до ч. 4 ст. 70 КК України за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. У цьому випадку в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів, зараховується покарання, відбуте повністю або частково за попереднім вироком, за правилами, передбаченими в статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати на підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, враховуючи характер та співвідношення тяжкості злочинних діянь, їх наслідки, ступінь суспільної небезпечності скоєних кримінальних правопорушень, - шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Шептицького міського суду Львівської області від 13.10.2025, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначити покарання обвинуваченому у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин,суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Тому, відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Червоноградського (Шептицького) міського суду Львівської області від 07.04.2025, яким ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн., та вироком цього ж суду від 08.04.2025, яким ОСОБА_5 за ч.1 ст.125 КК України було призначене покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн та остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді 5 років позбавлення волі та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, які відповідно до ч. 3 ст. 72 КК України слід виконувати самостійно.

Цивільний позов ОСОБА_7 до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди у розмірі: 2576,67грн, є обгрунтованим.

Заявлена сума відшкодування майнової шкоди у розумінні ст. 22 ЦК України є збитками потерпілого, котрі обвинуваченим не оспорюються і мають бути відшкодовані ним у повному обсязі на підставі ст. 1166 ЦК України.

Цивільний позов ОСОБА_9 до обвинуваченого про стягнення матеріальної шкоди у розмірі: 30602,34грн, є обгрунтованим.

Заявлена сума відшкодування майнової шкоди у розумінні ст. 22 ЦК України є збитками потерпілого, котрі обвинуваченим не оспорюються і мають бути відшкодовані ним у повному обсязі на підставі ст. 1166 ЦК України.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Питання речових доказів вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати на залучення експертів, що складають 15153,80грн, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого у дохід держави.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Шептицького міського суду Львівської області від 13.10.2025, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначити покарання обвинуваченому у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 72 КК України, до призначеного покарання за цим вироком повністю приєднати невідбуте покарання за вироком Червоноградського (Шептицького) міського суду Львівської області від 07.04.2025, та вироком Червоноградського (Шептицького) міського суду Львівської області від 08.04.2025, та остаточно за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень, та штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ч. 3 ст. 72 КК України покарання у виді двох штрафів в розмірі по 850 грн. кожний, виконувати самостійно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання та з часу поміщення особи до установи виконання покарання.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого у вигляді домашнього арешту, залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_5 , з урахуванням приписів ч. 7 ст. 72 КК України, цілодобовий домашній арешт з 30 жовтня 2025 року по день набрання вироком законної сили з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає три дні цілодобового домашнього арешту.

Стягнути з ОСОБА_5 у користь держави 15153,80грн витрат на проведення експертиз.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 у користь ОСОБА_7 2576,67грн завданої матеріальної шкоди.

Цивільний позов ОСОБА_9 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 у користь ОСОБА_9 30602,34грн завданої матеріальної шкоди.

Речові докази, після набрання вироком законної сили:

-мобільний телефон марки «Samsung Galaxy A35 5G» та чохол чорного кольору типу - книжка, належні гр. ОСОБА_8 , які передані їй на відповідальне зберігання - вважати повернутими останній;

-мобільний телефон марки «Redmi 14C» Midnight Black із чохлом чорного кольору типу - книжка, належні гр. ОСОБА_9 , які передані йому на відповідальне зберігання - вважати повернутими останньому.

Арешт майна, що накладений ухвалами слідчого судді Шептицького міського суду Львівської області від 18.09.2025 та 17.10.2025 скасувати після вступу вироку у законну силу.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Шептицький міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення його копії.

Вирок не може бути оскаржений з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: ОСОБА_1