УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 про застосування в межах кримінального провадження №0000082 від 19.04.2025 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, раніше не судимого, який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 .

Клопотання мотивоване тим, що слідчими четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, за процесуального керівництва Вінницької обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000082 від 19.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України.

Зі змісту клопотання слідує, що наказом тимчасово виконувача обов`язків командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 94 від 30.04.2021 солдата строкової військової служби за призовом ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини та поставлено на всі види забезпечення.

У подальшому, наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України № 130 від 16.05.2023 ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про Національну гвардію України» від 13.04.2014 №876-VII Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Національна гвардія України є правоохоронним органом, яким згідно зі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23 грудня 1993 року № 3781-XII є органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У розумінні примітки до ст. 358 КК України під офіційним документом, окрім іншого, слід розуміти документи, що містять зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, чи може бути використана, як документи - докази у правозастосовній діяльності, що складаються, видаються чи посвідчуються повноважними (компетентними) особами органів державної влади.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, в жовтні 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не установлено, ОСОБА_4 перебуваючи на службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_2 , достовірно знав, що посвідчення водія є офіційним документом, оскільки містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру, порядок видачі якого передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуск громадян до керування транспортними засобами, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 р. №340 (в редакції від 21.01.2025 № 59), а форма та реквізити - затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 31.01.1992р. № 47 (в редакції від 13.02.2024 № 156) з метою незаконного набуття права на керування транспортними засобами категорії «В» у ОСОБА_4 виник умисел, спрямований на виготовленні підробленого документу.

Реалізуючи свій протиправний намір, спрямований на виготовлення завідомо підробленого посвідчення водія, діючи умисно, ОСОБА_4 в жовтні 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не установлено, перебуваючи на службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України за адресою: АДРЕСА_2 , використовуючи свій мобільний телефон через мережу Інтернет, домовився із невстановленою досудовим розслідуванням особою, про спільне вчинення кримінального правопорушення, шляхом ініціювання виготовлення підробленого посвідчення водія категорії «В» на своє ім`я.

В подальшому, ОСОБА_4 в жовтні 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не установлено, використовуючи свій мобільний телефон через мережу Інтернет узгодив та передав особі свої анкетні дані, фотознімок та зразок особистого підпису, при тому також узгодив із невстановленою досудовим розслідуванням особою порядок передачі підробленого посвідчення водія та суму оплати за його виготовлення.

Надалі, наприкінці жовтня 2024 року в м. Вінниці, більш точної дати та місця досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 отримав від невстановленої досудовим розслідуванням особи підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.09.2024 з зазначенням відкритої категорії на дозвіл керування транспортними засобами категорії «В», анкетних даних та зображенням, а також передав обумовлену суму грошових коштів.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, а саме підробленні документу, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи, та надає право, з метою використання його підроблювачем, вчиненому за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, підпунктом «а» пункту 2.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, (далі - Правила) передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до вимог п. 2.1. Правил на вимогу поліцейського водій повинен пред`явити для перевірки документи.

Згідно вимог п. 2 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 340 від 08.05.1993, (у редакції від 21.01.2025 № 59), окрім іншого, особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Водночас, у порушення зазначених вище норм законодавства України ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, 18.04.2025, орієнтовно о 17:50-18:15 год., ОСОБА_4 прибув на автомобілі свого знайомого «Hyundai Elantra» д.н.з. НОМЕР_3 до вул. Немирівське шосе 90-Г в м. Вінниці, з метою доставлення автомобіля марки BMW 328d та його водія на якого складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП за місцем проживання останнього, про що відразу повідомив інспектора взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 .

В свою чергу, інспектор взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_4 надати посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, однак, ОСОБА_4 розуміючи те, що він використовує підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.09.2024 надав працівнику патрульної поліції особистий телефон із фото підробленого документа - посвідчення водія на своє ім`я.

Під час перевірки працівниками Управління патрульної поліції у Вінницькій області відомостей про видачу посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.09.2024 на ім`я ОСОБА_4 не було встановлено, тому інспектор взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , запропонував ОСОБА_4 надати для повного ознайомлення оригінал даного посвідчення водія з метою передачі автомобіля марки BMW 328d під його керування, на що ОСОБА_4 погодився та надав зазначеному інспектору поліції підроблений документ посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 30.09.2024.

Таким чином, 18.04.2025 ОСОБА_4 з особистих мотивів та з метою використання завідомо підробленого документа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, перебуваючи по вул. Немирівського шосе 90-Г в м. Вінниці на виконання законної вимоги інспектора взводу 2 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області ОСОБА_6 , щодо пред`явлення посвідчення водія, використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія з зазначенням серії НОМЕР_2 від 30.09.2024, анкетних даних та зображення останнього, яке не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України, шляхом його пред`явлення для перевірки, як такого, що нібито підтверджує право ОСОБА_4 на керування транспортними засобами відповідної категорії.

Згідно висновку експерта від 29.04.2025 № СЕ-19/102-25/8955-ДД за результатами судової технічної експертизи документів бланк посвідчення водія з серійним номером НОМЕР_2 , яке заповнене на ім`я ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видане 30.09.2024 ТСЦ 1243, не відповідає встановленим зразкам аналогічних бланків посвідчень водія, що перебувають в офіційному обігу на території України.

Відповідно до інформації Територіального сервісного центру МВС № 0541 від 10.05.2025 № 31/31/0541-5151-25 посвідчення водія серії НОМЕР_2 згідно Єдиного державного реєстру МВС не видавалось, інформація щодо видачі посвідчення водія та позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_4 відсутня.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тобто у використанні завідомо підробленого документа, який видається та посвідчується установою, яка має право видавати та посвідчувати такі документи.

З огляду на вищеописані обставини, а також беручи до уваги наявність здобутих доказів, які в сукупності є достатніми для прийняття відповідного рішення, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України.

Під час досудового розслідування встановлено достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні ним вищевказаного кримінального правопорушення. Такі обставини підтверджуються наступними матеріалами кримінального провадження:

- протоколами допиту свідків;

- протоколом допиту підозрюваного;

- протоколом огляду місця події;

- протоколом огляду документа;

- висновком експерта;

- іншими матеріалами кримінального провадження, які отримані у встановленому КПК України порядку у їх сукупності.

На даному етапі розслідування, у органу слідства є всі підстави вважати, що підозрюваний може впливати на свідків, іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню, в тому числі шляхом ухилення від явки до слідчого або прокурора, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам без застосування запобіжних заходів.

Таким чином, стороною обвинувачення надано докази обставин, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказується у клопотанні.

З метою забезпечення об`єктивного, повного та неупередженого розслідування даного кримінального провадження, являється доцільним обрати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 місяці, поклавши на останнього передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, обов`язки, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час;

- утриматися від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

В зв`язку з вищевикладеним, слідча за погодженням з прокурором звернулась до суду з даним клопотанням та просила його задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого та суду пояснив, що у кримінальному провадженню існують ризики передбачені статтею 177 КПК України, що стало підставою для звернення до суду з даним клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання. На запитання суду повідомив, що раніше не судимий, не одружений, дітей не має, військовослужбовець, являється учасником бойових дій.

Слідчий суддя, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання слідчого, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого ст. 177 КПК України, і в обґрунтування застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 прокурор посилається на необхідність запобігання спробам останнього переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Вказані ризики суд вважає реальними, а тому є необхідність покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України.

Відповідно до частини першої та частини другої статті 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу. Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу, суд враховує вік та стан здоров`я підозрюваного, інші обставини, що мають значення для прийняття відповідного рішення та застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду даного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше не судимий, не одружений, дітей не має, військовослужбовець, являється учасником бойових дій, тому з метою запобігання спробам переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання слідчої є обґрунтованим, оскільки наведений запобіжний захід, з огляду на обставини справи, може запобігти ризикам, зазначеним у ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України передбачено, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

З огляду на встановлені судом обставини кримінального правопорушення та особу підозрюваного слідчий суддя дійшов висновку про необхідність покладення на ОСОБА_4 наступних обов`язків:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що дане клопотання слідчого є обґрунтованим, оскільки застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного таких обов`язків як: прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час; утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи, може запобігти ризикам зазначеним у ст. 177 КПК України.

З огляду на вищенаведене, слідчий суддя дійшов до висновку, що дане клопотання підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 176, 177, 179, 181,194 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання в межах строку досудового розслідування, а саме до 30 листопада 2025 року.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою у визначений ними час;

- утриматися від спілкування зі свідками та потерпілими у даному кримінальному провадженні;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Термін дії покладених судом обов`язків визначити в межах строку досудового розслідування, тобто до 30 листопада 2025 року.

У разі невиконання ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків зазначених у даній ухвалі до останнього може бути застосовано більш жорстокий запобіжний захід та на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на старшого слідчого четвертого слідчого відділу (з дислокацією у м. Вінниці) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, ОСОБА_5 .

Ухвала слідчого судді є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя