Справа № 166/1765/25
Провадження № 1-кп/168/107/25
У Х В А Л А

про продовження запобіжного заходу

17 листопада 2025 року сел. Стара Вижівка

Старовижівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

секретаря с/з - ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в сел. Стара Вижівка в залі суду клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 186, статтею 195 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Старовижівського районного суду Волинської області перебуває кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених статтею 195 КК України і частиною 4 статті 186 КК України.

17 листопада 2025 року прокурор ОСОБА_3 подав до суду клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених передбачених частиною 4 статті 186, статтею 195 КК України.

Ризики, визначені статтею 177 КПК України не зменшились і продовжують існувати, а строк дії попередньої ухвали закінчується 04 грудня 2025 року. Обвинувачений вчинив тяжке кримінальне правопорушення, міра покарання за яке передбачає позбавлення волі строком від 7 до 10 років (частина 4 статті 186 КК України).

А тому існують реальні підстави вважати, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може переховуватись від суду ( пункт 1 частини 2 статті 177 КПК України), не законно впливати на потерпілих та свідків у цьому кримінальному провадженні ( пункт 3 частини 1 статті 177 КПК України), вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується ( пункт 5 частини 1 статті 177 КПК України).

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий. Судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку. Крім цього, 05 червня 2025 до Ратнівського районного суду Волинської області скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000103 за частиною 2 статті 194 КК України.

Прокурор вважає, що інший запобіжний захід не може бути застосовано, оскільки даний захід не буде гарантовано обмеженим у здійсненні незаконного впливу на свідків та потерпілих.

Тому прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 на 60 днів, без визначення розміру застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою без витзначення розміру застави підтримав та просив його задовольнити з підстав, зазначених у клопотанні. Вказав, застава визначена по іншому кримінальному провадженню, яке перебуває на розгляді в Ратнівському районному суді.

Потерпілі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в судовому засіданні повністю підтримали клопотання прокурора.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю заперечив клопотання прокурора. Просив суд застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту. А якщо суд прийде до висновку про продовження строку тримання під вартою, то зменшити розмір застави.

Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження вважає, що клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою слід задовольнити частково.

Відповідно до частини 1 статті 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Згідно частини 3 статті 331 КПК України суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Згідно статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з частиною 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 КПК України.

Відповідно до частини 1 статті 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Згідно статті 29 Конституції України, ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Разом з тим суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

У пункті 73 справи «Сінькова проти України» суд нагадує, що питання стосовно розумності строку тримання під вартою не може оцінюватись in abstracto. Воно має оцінюватись у кожній справі згідно з її конкретними обставинами, причинами, наведеними у рішеннях національних судів, та належно задокументованими фактами, на які посилався заявник у своїх клопотаннях. Тривале тримання під вартою може бути виправданим у конкретній справі тільки за наявності чітких ознак існування суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважує принцип поваги до особистої свободи (рішення у справі «Лабіта проти Італії»).

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 12 серпня 2025 року у кримінальному провадженні №0000310 від 10 серпня 2025 року відносно ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 08 жовтня 2025 року включно. Визначено заставу у розмірі 60 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 181 680 грн. У разі внесення застави покладено на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені частиною 5 статті 194 КПК України. Початок строку тримання під вартою ОСОБА_4 - з 10 серпня 2025 року.

Ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду Волинської області від 06 жовтня 2025 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів (у межах строку досудового розслідування) до 04 грудня 2025 року включно. Визначений слідчим суддею ухвалою від 12 серпня 2025 року розмір застави 60 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 181 680,00 грн. та покладені обов`язки залишено незмінними в межах строків досудового розслідування до 04 грудня 2025 року включно.

Повторно оцінюючи наявність ризиків, передбачених підпунктами 1, 2, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, суд виходить з того, що відповідно до практики ЕСПЛ, ризик ухилення від суду не може бути встановлений лише на основі суворості можливого вироку. Оцінка такого ризику має проводитись з посиланням на ряд інших факторів, які можуть або підтвердити існування ризику втечі або вказати, що вона маловірогідна і необхідність в утриманні під вартою відсутня (справа «Панченко проти Росії»). Ризик втечі має оцінюватись в світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками (справа «Бекчиєв проти Молдови»).

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше судимий, судимість не знята та не погашена, обвинувачується у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років, в Ратнівському районному суді перебувають на розгляді матеріали іншого кримінального провадження №0000103 про обвинувачення ОСОБА_4 за частиною 2 статті 194 КК України, що свідчить про те, що останній на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти нові кримінальні правопорушення, розлучений, не працює, тобто не має офіційного джерела доходу, може переховуватися від органу досудового розслідування або від суду; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні та може продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Зазначене свідчить про продовження існування ризиків, передбачених підпунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, що на думку суду, може виправдати правові обмеження прав і свобод обвинуваченого.

Суд враховує, що обставини, які стали підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою продовжують існувати. Ризики, визначені статтею 177 КПК України, не зменшились, кримінальне провадження по суті не розглянуто. Не застосування запобіжного заходу, на думку суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином шляхом уникнення його явки до суду, санкція статті, за якою обвинувачується ОСОБА_4 передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 10 років. Строк дії попередньої ухвали про продовження запобіжного заходу закінчується 04 грудня 2025 року. Тому, згідно статті 199 КПК України, суд вважає доцільним, з врахуванням положень статей 177, 178, 183 КПК України, пункту 73 справи «Сінькова проти України» продовжити щодо останнього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, до 15 січня 2026 року включно.

Визначений слідчим суддею ухвалою Ратнівського районного суду від 12 серпня 2025 та продовжений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 06 жовтня 2025 року розмір застави 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень) та покладені обов`язки залишити незмінними до 15 січня 2026 року включно.

На підставі наведеного, керуючись статтями 177, 183, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 395 КПК України,

суд

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора ОСОБА_3 про продовження обвинуваченому строку тримання під вартою без визначення розміру застави задовольнити частково.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 днів, до 15 січня 2026 року включно, з визначенням розміру застави.

Визначений слідчим суддею ухвалою Ратнівського районного суду від 12 серпня 2025 та продовжений ухвалою слідчого судді Ратнівського районного суду від 06 жовтня 2025 року розмір застави 60 (шістдесят) прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що складає 181 680 (сто вісімдесят одну тисячу шістсот вісімдесят) гривень) та покладені обов`язки залишити незмінними до 15 січня 2026 року включно.

У разі внесення застави на депозитний рахунок територіального управління Державної судової адміністрації України в Волинській області (рахунок № UA0002504, код ЄДРПОУ 26276277, ДКСУ м. Київ, МФО 820172) ОСОБА_4 негайно звільнити з-під варти.

В решті задоволення клопотання відмовити.

Ухвала про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду підозрюваним шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя ОСОБА_1