Провадження № 1-кс/643/6313/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2025 року слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали суду в м. Харкові клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001207 від 03.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 ч.1 ст.358 КК України,-

встановив:

06.11.2025 до Салтівського районного суду міста Харкова надійшло клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту, накладеного ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 06.06.25 р., а саме просив скасувати арешт на майно, яке було вилучено за місцем мешкання ОСОБА_4 , зокрема на мобільний телефон марки iPhone 15 Pro сірого кольору imei1 НОМЕР_1 , imei2 НОМЕР_2 , з сім картою з номером НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_4 , а також на медичну документацію стосовно ОСОБА_3 на 67 арк. та довідку до акту огляду МСЕК № 954355 на ім`я ОСОБА_3 ..

Заявник клопотання про скасування арешту майна мотивує тим, що відповідно відповіді СВ УСБУ в Харківській області 30.05.25 р. слідчим надано доручення оперативним підрозділам УСБУ області провести низку процесуальних дій з майном його довірителей. Проте, станом на момент подання цього клопотання, за його інформацією, вказане доручення так і не виконано, що порушує розумність строків виконання процесуальних дій у кримінальному провадженні. Крім того, як вбачається із тієї ж відповіді УСБУ, експертних досліджень по вищевказаному майну не призначалося. Приймаючи до уваги, що стосовно вищевказаного майна вже тривалий час не проводиться жодних слідчих чи процесуальних дій, а також слідчих чи процесуальних дій не проводиться по відношенню до власників арештованого майна, вказане майно не використовувалося як знаряддя злочину та не є предметом злочину, на даний час можна доказово стверджувати, що в подальшому застосуванні такого заходу, як арешт майна, відпала потреба, що в силу ст. 174 КПК є підставою для часткового скасування арешту на майно.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до початку засідання подав заяву про розгляд клопотання за його відсутність та за відсутності власників майна, клопотання задовольнити в повному обсязі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до початку надав заяву про розгляд клопотання за його відсутності та письмові пояснення щодо скасування арешту. В своїх поясненнях прокурор зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001207 від 03.12.2024 за фактом перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань лікарями м. Харкова та Харківської області шляхом прийняття рішень про наявність інвалідності у осіб призивного віку на підставі підроблених документів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України. 29.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харків проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якого, серед іншого виявлено та вилучено: - мобільний телефон Iphone 15 Pro, сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 ;- Медична документація стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 67 арк.;- Довідка до акту огляду МСЕК №954355 на ім`я ОСОБА_3 . Вилучене майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, та відповідно до ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 06.06.2025 накладено арешт. З метою забезпечення розумних строків у кримінальному провадженні, слідчим у порядку ст.ст. 40,41 КПК України надане доручення оперативному підрозділу ГВ ЗНД УСБУ в Харківській області, на огляд вилучених речей та документів, серед яких і майно ОСОБА_4 . На даний час, протоколи за результатами проведення слідчих дій за результатами огляду вилученого мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 до Слідчого відділу УСБУ в Харківській області не надходили. Скасування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Одночасно повідомив, що аналізом вилученої медичної документації, яка належить ОСОБА_3 не здобуто фактичних даних, що мають значення для досудового розслідування. З огляду на викладене, вважає за можливе задовольнити частково клопотання ОСОБА_6 , а саме задовольнити клопотання про скасування арешту майно щодо:- Медична документація стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 67 арк.;- Довідка до акту огляду МСЕК №954355 на ім`я ОСОБА_3 . Щодо мобільного телефону Iphone 15 Pro, сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 вказаний технічний пристрій потребує детального аналізу та враховуючи отримані в ході досудового розслідування відомості в цілому є доцільність ґрунтовного вивчення та перевірки вказаних обставин у зв`язку з чим, просив у задоволені клопотання про скасування арешту майна в частині мобільного телефону відмовити.

Слідчий в ОВС СВ УСБУ в Харківській області в Харківській області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, у задоволенні клопотання в частині скасування арешту мобільного телефону Iphone 15 Pro, сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 просив відмовити, проти задоволення клопотання в частині скасування арешту медичної документація стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 67 арк.; довідки до акту огляду МСЕК №954355 на ім`я ОСОБА_3 не заперечував. В обґрунтування зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0001207 від 03.12.2024 за фактом перешкоджання законній діяльності Збройних Сил України та інших військових формувань лікарями м. Харкова та Харківської області шляхом прийняття рішень про наявність інвалідності у осіб призивного віку на підставі підроблених документів за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України. 29.05.2024 на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду м. Харків проведено обшук за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 за результатами якого, серед іншого виявлено та вилучено: - мобільний телефон Iphone 15 Pro, сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 ;- Медична документація стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 67 арк. Довідка до акту огляду МСЕК №954355 на ім`я ОСОБА_3 . Вилучене майно визнане речовим доказом у кримінальному провадженні, та відповідно до ухвали слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 06.06.2025 накладено арешт. З метою забезпечення розумних строків у кримінальному провадженні, слідчим у порядку ст.ст. 40,41 КПК України надане доручення оперативному підрозділу ГВ ЗНД УСБУ в Харківській області, на огляд вилучених речей та документів, серед яких і майно ОСОБА_4 . На даний час, протоколи за результатами проведення слідчих дій за результатами огляду вилученого мобільного телефону, який належить ОСОБА_4 до Слідчого відділу УСБУ в Харківській області не надходили. Скасування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню, зокрема псуванню, зникненню, знищенню, передачі, предметів та документів які є речовими доказами, тобто зберегли на собі сліди вчинення злочину та містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. Отримані в ході досудового розслідування відомості потребують додаткового вивчення, аналізу та перевірки у зв`язку з чим, прошу у задоволені клопотання про скасування арешту майна ОСОБА_6 відмовити. Одночасно повідомив, що аналізом вилученої медичної документації, яка належить ОСОБА_3 не здобуто фактичних даних, що мають значення для досудового розслідування. З огляду на викладене, вважає за можливе задовольнити частково клопотання ОСОБА_6 , а саме задовольнити клопотання про скасування арешту майно щодо:- Медична документація стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 67 арк.;- Довідка до акту огляду МСЕК №954355 на ім`я ОСОБА_3 .

В зв`язку з розглядом клопотання за відсутності учасників кримінального провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось відповідно до вимог ч. 4 ст. 107 КПК України.

Слідчий суддя дослідивши доводи учасників, матеріали клопотання, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Статтями 7, 16 КПК України передбачено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою, гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Натомість при розгляді клопотання, поданого в порядку ст.174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює доводи клопотання в частині обґрунтованості підстав для скасування раніше накладеного арешту.

Згідно з приписами ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При розгляді клопотання встановлено, що ухвалою слідчого судді Салтівського районного суду м. Харкова від 06.06.2025 (справа № 643/8960/25, провадження: кс/643/3107/25) задоволено клопотання прокурора про арешт майна. Накладено арешт на майно, на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено майно, яке належить останній: мобільний телефон Iphone 15 Pro, сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 ; виписка із медичної карти стаціонарного №9.4203/406 стосовно хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на 2 арк.; медична документація стосовно хворого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на 8 арк.; блокнот зеленого кольору із чорновими записами; виписка № 2571 із медичної карти стаціонарного хворого стосовно ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 2 арк.; медична документація стосовно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 на 24 арк. та накладено арешт, шляхом заборони права на відчуження, розпорядження та користування, з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні № 0001207 від 03.12.2024 на тимчасово вилучене в ході проведення обшуку за місцем фактичного проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 , за результатами якого виявлено та вилучено майно належне ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: медична документація стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 67 арк.; довідка до акту огляду МСЕК №954355 на ім`я ОСОБА_3 .

Постановою слідчого ОСОБА_11 від 30.05.2025 вилучені в ході обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , речі визнано речовими доказами та приєднано до кримінального провадження.

Доводи адвоката, про відсутність необхідності у подальшому арешті вказаного майна, а саме мобільного телефону Iphone 15 Pro, сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 , належним чином на даний час не доведені, оскільки, як зазначили прокурор та слідчий, на даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, і в його межах проводяться комплексні слідчі дії, спрямовані на повне встановлення обставин правопорушення..

Слідчий суддя вважає, що у даному кримінальному провадженні, арештоване майно має доказове значення для даного кримінального провадження. Обґрунтованість накладення арешту, встановлення наявності ризиків передбачених ст.170 КПК України, що є підставою для застосування такого виду забезпечення кримінального провадження як арешт майна, були предметом дослідження та встановлення, при розгляді клопотання про накладення арешту. Та на даний час на переконання слідчого судді продовжують існувати.

Таким, чином з наведеного вбачається, що у органу досудового розслідування для проведення ефективного досудового розслідування є необхідність у збереженні мобільного телефону Iphone 15 Pro, сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 до встановлення фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку, передбаченому ст. ст. 170-174 КПК України.

Згідно з ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

З огляду на положення ч.ч.2,3 ст.170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім того, при вирішенні питання про скасування арешту майна, слідчий суддя також бере до уваги той факт, що в даному випадку обмеження права власності (володіння) є розумним і співрозмірним завданням кримінального провадження.

Згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини в контексті вищевказаних положень, володіння майном повинно бути законним (див. рішення у справі "Іатрідіс проти Греції" [ВП], заява №31107/96, п. 58, ECHR 1999-II). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див. рішення у справі "Антріш проти Франції", від 22 вересня 1994 року, Series А №296-А, п. 42, та "Кушоглу проти Болгарії", заява №48191/99, п.п. 49 - 62, від 10 травня 2007 року). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (див., серед інших джерел, рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льонрот проти Швеції", п. п. 69 і 73, Series A N 52). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див., наприклад, рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства", n. 50, Series A N 98).

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, заявником не надано та слідчим суддею у судовому засіданні не встановлено.

Слідчий суддя вважає, що обставини, які стали підставою для накладення арешту на майно продовжують існувати, необхідність накладення арешту є об`єктивно необхідною для кримінального провадження.

За таких обставин слідчий суддя при розгляді даного клопотання вбачає потенційну загрозу та шкоду для кримінального провадження в разі скасування арешту майна, накладеного ухвалою Салтівського районного суду м. Харкова від 06.06.2025 в рамках вказаного кримінального провадження.

Така шкода може виразитись у втраті доказової бази сторони обвинувачення щодо обвинувачення або виправдання причетних осіб та унеможливить подальше провадження досудового розслідування та встановленню істини у справі, що очевидно переважає над неможливістю власником (володільцем) тимчасово володіти, розпоряджатися та користуватися вказаним майном.

З матеріалів кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що арештоване майно має суттєве значення для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна.

Доводи заявника про те, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба та арешт накладено необґрунтовано, в судовому засіданні не знайшли свого підтвердження.

Слідчий суддя вважає, що ініціатором клопотання у клопотанні не наведено, та при розгляді клопотання у судовому засідання не встановлено належних підстав які б беззастережно свідчили, про те, що на даний час в подальшому застосуванні арешту майна у даному кримінальному провадженні відпала потреба. Натомість у судовому засіданні при розгляді клопотання доведено необхідність арешту майна.

Відповідно до практики Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі АГОСІ проти Об`єднаного Королівства). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Разом із тим, слідчий суддя вважає, що підставою для скасування арешту майна не може бути лише саме твердження власника майна, що в арешті не має необхідності, оскільки з моменту накладення арешту пройшов значний проміжок часу, як і сам по собі факт звернення власника майна, до слідчого судді з відповідним клопотанням.

При розгляді клопотання слідчий суддя враховує, що рішення прийняте слідчим суддею про накладення арешту на майно було обґрунтовано, в апеляційному порядку не оскаржувалося, та такий захід забезпечення кримінального провадження було застосовано за результатами об`єктивного розгляду клопотання про накладення арешту на майно, з дотримання процесуального законодавства та таке було виправдано потребами досудового роздування кримінального провадження на відповідному його етапі.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що клопотання не містить обґрунтування та відповідних доказів того, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба та що арешт накладено необґрунтовано, що є єдиним підставами згідно чинного КПК України, для скасування арешту майна.

А тому, з огляду на викладене, у зв`язку із відсутністю правових підстав для скасування арешту майна в частині мобільного телефону Iphone 15 Pro, сірого кольору, imei1: НОМЕР_1 , imei2: НОМЕР_2 , з сім картою мобільного зв`язку з номером телефону НОМЕР_4 на даний час, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Вирішуючи вимоги клопотання, що розглядається, слідчий суддя вважає, що на даному етапі досудового розслідування наявні підстави для часткового скасування арешту майна, а саме в частині належного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майна: медичної документації стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 67 арк.; довідки до акту огляду МСЕК №954355 на ім`я ОСОБА_3 , оскільки під час досудового слідства не здобуто фактичних даних, що документація має значення для досудового розслідування

Керуючись ст. ст.107, 174, 309, 372, ч.2 ст.376 КПК України, слідчий суддя,-

ухвалив:

Клопотання представника власників майна ОСОБА_3 , ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0001207 від 03.12.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.1 ст.114-1 ч.1 ст.358 КК України - задовольнити частково.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Салтівського району міста Харкова від 06.06.2025 в частині належного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , майна, а саме: медичної документації стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на 67 арк.; довідки до акту огляду МСЕК №954355 на ім`я ОСОБА_3 .

В іншій частині клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1