Справа № 487/7634/25
Провадження № 1-кс/487/4530/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2025 м. Миколаїв

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду клопотання заступника начальника відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001542 від 30.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч. 1 ст. 111-2 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Заступник начальника відділу СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області майор поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0001542 від 30.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч.1 ст. 111-2 КК України, звернулася до слідчого судді з клопотанням, в якому просила накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), а саме: автомобіль УАЗ 469, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1985 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3 .

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001542 від 30.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч.1 ст. 111-2 КК України.

16.09.2025 у порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч.1 ст. 111-2 КК України.

В ході досудового розслідування кримінального провадження встановлено, що підозрювана є власником автомобіля УАЗ 469, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1985 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3 .

У клопотанні слідчий посилається на те, що оскільки санкція ч. 1 ст. 111-2 КК України передбачає конфіскацію майна, є підстави, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, для арешту майна підозрюваної ОСОБА_4 .

В судовому засіданні слідчий не була присутньою, надала до суду заяву, в якій просила розглянути клопотання за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання про арешт майна проведено без повідомлення підозрюваної, її захисника, оскільки це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження. що застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Частиною 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК).

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК).

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Судом встановлено, що СУ Головного управління Національної поліції в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0001542 від 30.09.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1, ч.1 ст. 111-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , не пізніше 28.07.2022, знаходячись у тимчасово окупованому військами РФ місті Херсоні, діючи умисно, з метою завдання шкоди Україні, прийняла пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб та добровільно зайняла посаду першого проректора незаконно створеного окупаційною владою закладу освіти «Державної бюджетної освітньої установи вищої освіти Херсонської області «Херсонський технічний університет», яка була зареєстрована та функціонувала на тимчасово окупованій території м. Херсона як навчальний заклад вищої освіти держави-агресора РФ, використовуючи матеріально-технічну базу та цілісно-майновий комплекс Херсонського національного університету за адресою: місто Херсон, Бериславське шосе, 24.

ОСОБА_4 з метою організації навчального процесу ДБОУВО «ХТУ», використовуючи отримані повноваження першого проректора навчального закладу вищої освіти держави-агресора РФ, у період з кінця липня по листопад 2022 року, перебуваючи у приміщенні Херсонського національного технічного університету юридична за адресою: місто Херсон, Бериславське шосе, 24, переслідуючи єдиний прямий злочинний умисел, з метою завдання шкоди Україні, вчинила дії, спрямовані на підтримку та реалізацію рішень та дій держави-агресора та окупаційної адміністрації держави-агресора РФ.

Так, ОСОБА_4 з метою стабілізації і розвитку сфери вищої освіти, захисту прав та інтересів студентів і випускників навчальних закладів у період проведення Спеціальної військової операції Російської Федерації, а також організації прийому на навчання по освітнім програмам вищої освіти в Херсонському технічному університеті на 2022-2023 навчальний рік увійшла до складу приймальної комісії як заступник голови приймальної комісії відповідно до наказу ректора ДБОУВО « ОСОБА_5 від 28.07.2022 № 3 «Про створення приймальної комісії Херсонського технічного університету у 2022 році» та виконувала дії, спрямовані на організацію та проведення вступної кампанії, набору студентів за освітніми напрямками та спеціальностями російської федерації.

У подальшому ОСОБА_4 , діючи з метою підтримки та реалізації рішення держави-агресора, а саме так званого «Порядку прийому на навчання по освітнім програмам вищої освіти програмам бакалавріату, спеціалітету, магістратури», затвердженим наказом Міністерства освіти та науки Росії від 21.08.2020 № 1076 погоджувала накази щодо зарахування вступників на навчання за освітніми напрямками та спеціальностями російської федерації та здійснювала контроль за їх виконанням, зокрема щодо прийняття заяв про зарахування, формування особових справ вступників тощо.

Крім того, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді першого проректора, діючи з метою реалізації та підтримки рішення окупаційної адміністрації держави-агресора, а саме указу так званого «голови військово-цивільної адміністрації Херсонської області» від 23.05.2022 № 027-р, яким затверджено на території Херсонської області обіг національної валюти держави-агресора РФ російського рубля, проведення безготівкових операцій суб`єктами господарювання в російських рублях та конвертацію української гривні в російський рубль, а також діючи на виконання наказу так званого «Міністерства освіти та науки Херсонської області» від 19.10.2022 № 384, у зв`язку з введенням воєнного стану та евакуацією співробітників ДБОУВО «ХТУ» була призначена тимчасово виконуючим обов`язки касира, отримувала готівкові кошти у валюті держави-агресора «російський рубль» в окупаційних органах влади м. Херсон та видавала заробітну плату співробітникам закладу.

Крім того, ОСОБА_4 вчинила дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі освіти.

Так, ОСОБА_4 не пізніше 28.07.2022, знаходячись у тимчасово окупованому військами РФ місті Херсоні прийняла пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб та добровільно зайняла посаду першого проректора незаконно створеного окупаційною владою закладу освіти «Державної бюджетної освітньої установи вищої освіти Херсонської області «Херсонський технічний університет».

Реалізуючи свій єдиний злочинний умисел на впровадження стандартів освіти держави-агресора, ОСОБА_4 забезпечувала організацію освітнього процесу російською мовою, що відповідає освітнім стандартам держави-агресора РФ, особисто викладаючи навчальну дисципліну «філософія» в навчальних групах, чим забезпечила безпосереднє включення студентів у навчальний процес, організований за освітніми стандартами російської федерації у закладі.

Крім того, ОСОБА_4 , виконуючи обов`язки першого проректора ДБОУВО «ХТУ» ОСОБА_6 з метою здійснення кадрового забезпечення проводила набір професорсько-викладацького та технічного складу закладу освіти шляхом проведення співбесід з кандидатами, агітацію працівників Херсонського національного технічного університету з метою їх працевлаштування в Херсонському технічному університеті, погодження кандидатур співробітників.

Також здійснювала управління та керівництво структурними підрозділами, які входили в її управління як першого проректора, а саме: відділу діловодства і архівного забезпечення, центру оцінки якості освіти, інформаційно-бібліотечного комплексу, видавничо-поліграфічного медіа центру та відділу кадрів, узгоджувала розпорядчі документи про зарахування на навчання по освітнім програмам бакалавріату, чим вчинила дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора у закладі вищої освіти.

Разом з цим, ОСОБА_4 , не пізніше 24.08.2022, з метою інтеграції ДБОУВО «ХТУ» в систему освіти та науки держави-агресора, підготувала лист від 24.08.2022 за вих. № 4 на ім`я так званого «міністра освіти та науки Херсонської області» ОСОБА_7 щодо його сприяння в освітній та науково-дослідній сфері між ДБОУВО «ХТУ» та Московським державним технічним університетом ім. М.Е. Баумана, Санкт-Петербурзьким державним політехнічним університетом ім. П. Великого, в якому зазначила відповідність напрямків підготовки та спеціальностей ДБОУВО «ХТУ» з освітніми напрямками навчальних закладів російської федерації, а також можливість отримання студентами магістратури і бакалавріату ДБОУВО «ХТУ» у 2023 році документів про освіту зразка РФ.

Крім того, ОСОБА_4 , використовуючи повноваження першого проректора ДБОУВО «ХТУ» спрямовувала та координувала діяльність структурних підрозділів навчального закладу, реалізуючи освітню, наукову політику окупаційних органів влади, зокрема брала участь у проведенні нарад в так званому «Департаменті освіти та науки військово-цивільної адміністрації Херсонської області», вимоги якого щодо повного переходу ДБОУВО «ХТУ» на стандарти освіти РФ, доводила на нарадах за участі керівного та професорсько-викладацького складу ДБОУВО «ХТУ».

Таким чином, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді першого проректора так званої «Державної бюджетної освітньої установи вищої освіти Херсонської області «Херсонський технічний університет» вчинила умисні дії, спрямовані на впровадження стандартів освіти держави-агресора російської федерації у вказаному закладі освіти.

16.09.2025 у порядку ст. 135 та ч. 1 ст. 278 КПК України ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 111-1 КК України, а саме у колабораційній діяльності, тобто діях громадянина України, спрямованих на провадження стандартів освіти держави-агресора у закладах освіти; ч. 1 ст. 111-2 КК України, а саме у пособництво державі-агресору, кваліфікуючими ознаками якого є умисні дії, спрямовані на допомогу державі-агресору (пособництво) та окупаційній адміністрації держави- агресора, вчиненні громадянином України, з метою завдання шкоди Україні шляхом реалізації, підтримки рішень та дій держави-агресора окупаційної адміністрації держави-агресора.

Письмове повідомлення про підозру 16.09.2025 опубліковано у газеті «Урядовий кур`єр» та на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора.

Крім того, ОСОБА_4 було викликано до слідчого СУ ГУНП в Херсонській області для допиту та участі у слідчих діях шляхом опублікування повісток на сайті офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Проте, підозрювана ОСОБА_4 до слідчого не прибула, будь-які документи, які підтверджують поважність причин неприбуття, не надала, у зв`язку з чим була оголошена у розшук, у тому числі, у міжнародний розшук.

Відповідно до ст. 59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого. Якщо конфіскується частина майна, суд повинен зазначити, яка саме частина майна конфіскується, або перелічити предмети, що конфіскуються.

Конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

Стаття 111-2 КК України передбачає відповідальність за пособництво державі-агресору, що є злочином проти основ національної безпеки України.

Відповідно до ч. 1 ст. 111-2 КК України пособництво державі-агресору карається позбавленням волі від десяти до дванадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Отже, закон про кримінальну відповідальність передбачає можливість конфіскації майна у випадку засудження особи за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

Відповідно до реєстраційної картки транспортних засобів NZA 102987552 підозрюваній ОСОБА_4 на праві приватної власності належить автомобіль УАЗ 469, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1985 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3 .

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим у клопотанні доведені підстави і мета арешту майна відповідно до положень статті 170 КПК України, оскільки ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України, яке карається і конфіскацією майна, існує ризик відчуження майна підозрюваною, а тому клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Слідчий суддя зазначає, що на даному етапі таке обмеження права власності є розумним та співмірним із завданнями кримінального провадження, а незастосування арешту може призвести до наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: автомобіль УАЗ 469, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1985 року випуску, номер двигуна НОМЕР_3 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1