Справа № 138/57/26
Провадження №:1-кс/138/44/26
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 січня 2026 року м. Могилів-Подільський

Слідчий суддя Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , перекладача ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області клопотання слідчого СВ Могилів-Подільського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Могилів-Подільської окружної прокуратури ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні №0000016 від 07.01.2026 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Республіки Таджикистан, громадянина Республіки Таджикистан, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимий,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Досудовим розслідуванням встановлено, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 530-ОС від 02.07.2024 ОСОБА_9 призначено на посаду старшого інспектора прикордонної служби 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , тобто ОСОБА_9 при виконанні службових завдань за своєю посадою постійно здійснює функції представника влади, у зв`язку з чим є службовою особою.

Відповідно до статей 7, 9 Закону України «Про прикордонний контроль» уповноважені службові особи Державної прикордонної служби України перевіряють паспортні та інші документи громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон, з метою встановлення їх дійсності та приналежності відповідній особі. При чому обов`язково з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасової відмови особі у перетинанні державного кордону, а також здійснюється перевірка за базами даних.

Згідно порядку проведення підрозділами органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України процедури здійснення контролю другої лінії іноземців та осіб без громадянства під час в`їзду в Україну, затвердженого постановою Міністерства внутрішніх справ України № 392 від 14.05.2018 відповідно п. 7 ч. 1, п. 10. розділу IІ Механізму проведення процедури контролю другої лінії працівники Державної прикордонної служби перевіряють: наявності сумнівів щодо достатнього фінансового забезпечення на період запланованого перебування і для повернення до держави походження або транзиту до третьої держави або наявності в нього можливості отримати достатнє фінансове забезпечення в законний спосіб на території України; наявність підтвердженої мети запланованого перебування в Україні.

Так, 07.01.2026 близько 21 години 00 хвилин ОСОБА_5 спільно із ОСОБА_10 , перебуваючи на пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський - Отач», за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Соборна, 7, повідомили працівникам ДПСУ про намір перетнути державний кордон України та надали документи, які, вони вважали, надають право для перетину державного кордону України.

Під час перевірки документів ОСОБА_5 та ОСОБА_10 повідомлено працівниками ДПСУ про те, що документи ОСОБА_10 не надають йому право для перетину державного кордону України і останньому буде відмовлено у перетині державного кордону на підставі ст. 14 Закону України «Про прикордонний контроль», про що йому буде надане письмове рішення.

У зв`язку із викладеним у ОСОБА_5 виник умисел на надання неправомірної вигоди працівнику прикордонної служби.

З цією метою, 07.01.2026 близько 21 години 12 хвилин ОСОБА_5 під час перевірки документів у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Могилів-Подільський-Отач» за адресою: Вінницька область, м. Могилів-Подільський, вул. Соборна, 7, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи в службовому приміщенні, яке розташоване в зоні прикордонного контролю, надав службовій особі старшому інспектору прикордонної служби 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 неправомірну вигоду у виді грошових коштів у розмірі 300 (триста) доларів США (згідно курсу НБУ станом на 07.01.2026 становить 12 769 грн. 02 коп.) за вчинення нею в інтересах його знайомого ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) дій з використанням наданого їй службового становища, щодо безперешкодного перетину останнім державного кордону України у напрямку «в`їзд в Україну» без наявних на те законних підстав.

У свою чергу ОСОБА_9 негайно про це сповістила безпосереднього керівника та у подальшому діяла у відповідності до Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, унаслідок вчинення вказаних вище дій, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України надання службовій особі неправомірної вигоди за вчинення службовою особою в інтересах третьої особи будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища:

ОСОБА_5 о 02 годині 50 хвилин 08.01.2026 затриманий в порядку ст. 208 КПК України, після чого, 08.01.2026 о 17 год. 46 хв. йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України.

В клопотанні, погодженому з прокурором, слідчий просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, так як під час досудового слідства встановлена наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду є те, що перебуваючи на свободі останній зможе вільно пересуватися та усвідомлюючи міру покарання за вчинені ним кримінального правопорушення, зокрема, санкцією статті передбачено максимальне покарання від двох до чотирьох років позбавлення волі, може навмисно переховуватися від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, що узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, висловленою у справі «Ілійков проти Болгарії» (рішення від 26.07.2001), де Суд зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Також, при оцінюванні ризику переховування необхідно врахувати, що підозрюваний є громадянином іншої країни та може вільно перетинати Державний кордон України з метою уникнення відповідальності.

Підставами вважати, що ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється є те, що його незаконна діяльність була викрита поліцією, останній ніде не працює, у провадженні на даний час зібрано достатньо доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке відносяться до категорії нетяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі строк до 4 років.

Окрім того, органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, був засуджений за ч. 2, 3 ст. 307, ч. 2 ст. 309, ч. 3 ст. 305 КК України та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, а також притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 332 КК України, що потрібно врахувати при обранні запобіжного заходу, як факт того, що ОСОБА_5 не став на шлях виправлення та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення на території України.

За вказаних обставин, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_5 , на думку слідчого, є доцільним застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання вказаним вище ризикам та не забезпечать належного виконання покладених на ОСОБА_5 обов`язків.

У судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали повністю з підстав, зазначених у клопотанні, та просили його задовольнити. Не заперечували щодо застосування домашнього арешту за місцем фактичного проживання підозрюваного в АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_5 та захисник ОСОБА_6 просили застосувати запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний період доби з 17 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. Захисник зазначив, що підозрюваний проживає в АДРЕСА_2 за місце проживання його брата, оскільки той виїхав, а підозрюваний залишився допомагати дружині брата. Крім того, захисник послався на наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, зокрема, останній є пенсіонером, ВПО, не працює, допомагає дружині брата, водить їх дітей до школи. При цьому захисник додав, що місто Харків перебуває під постійними обстрілами, а за місцем проживання підозрюваного по АДРЕСА_3 відсутні умови для проживання.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши зміст клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 194 ч. 1 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 ч. 1 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1)переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2)знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4)перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ст. 177 ч. 2 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості підозри у вчиненні підозрюваним інкримінованого йому кримінального правопорушення, слідчий суддя зважає на те, що, як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно з рішенням Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Отже слідчий суддя звертає увагу на те, що при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування (рішенні у справі «Феррарі-Браво проти Італії» від 14.03.1984).

На думку слідчого судді, пояснення підозрюваного у судовому засіданні, та докази, що містяться в доданих до клопотання слідчого матеріалах, у їх сукупності дають підстави вважати, що підозра про ймовірну причетність ОСОБА_5 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин, є обґрунтованою, що підтверджується доказами, зібраними у кримінальному провадженні та доданими слідчим до даного клопотання, а саме:

-рапортом реєстрації повідомлення в ІПНП «Інформаційний портал Національної поліції України» № 444 від 07.01.2026 про реєстрацію повідомлення факту пропозиції працівнику ДПСУ неправомірної вигоди ОСОБА_5 ;

-протоколом огляду місця події від 08.01.2026, в ході якого у службовому приміщенні пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач», що розташований за адресою: вул. Соборна, 7, м. Могилів-Подільський Вінницької області, виявлено та вилучено 3 купюри номіналом по 100 доларів США кожна, які ОСОБА_5 надав працівнику ДПСУ;

-протоколом затримання ОСОБА_5 від 08.01.2026 в рамках якого, під час особистого обшуку у останнього вилучено його мобільний телефон марки «Samsung», моделі «Galaxy M11»;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 - старшого інспектора прикордонної служби 2 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_4 , в якому остання зазначає про обставини надання їй, як службовій особі, неправомірної вигоди громадянином Республіки Таджикистан ОСОБА_5 за вчинення нею в інтересах його знайомого ОСОБА_10 ( ОСОБА_11 ) дій з використанням наданого їй службового становища, щодо безперешкодного перетину останнім державного кордону України у напрямку «в`їзд в Україну» без наявних на те законних підстав;

-протоколом огляду документу від 08.01.2026 - відеозаписів із камер відеоспостереження у службовому приміщенні пункту пропуску «Могилів-Подільський-Отач» та на яких зафіксовано момент надання службовій особі неправомірної вигоди громадянином Республіки Таджикистан ОСОБА_5 в сумі 300 доларів США;

-повідомленням про підозру ОСОБА_5 від 08.01.2026.

Щодо наявності у даному кримінальному провадженні ризиків, передбачених п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя зазначає таке.

Зокрема, те, що ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, підтверджується тими обставинами, що останній обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до нетяжкого злочину, за який передбачене за який передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до 4 років, а тому усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання за вчинення злочину, ОСОБА_5 може планувати втечу з метою уникнення кримінальної відповідальності за скоєне.

Крім того, на думку слідчого судді, на початкових етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності очікування можливого суворого покарання, в сукупності з вагомістю доказів причетності підозрюваного до скоєння злочину, саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування.

Одночасно, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, має постійне місце проживання, отримує соціальну допомогу від держави, що знижує вказаний ризик.

Разом з тим, не знайшов своє підтвердження ризик, що підозрюваний може продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється або вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки його наявність слідчий та прокурор обґрунтовують тим, що вказана незаконна діяльність підозрюваного була викрита та припинена поліцією та у провадженні на даний час зібрано достатньо доказів, що підтверджують причетність ОСОБА_5 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 369 КК України. Однак, слідчим до клопотання не надано доказів, які б свідчили про можливість підозрюваним продовжувати вчинення вказаного кримінального правопорушення.

Також, ризик того, що підозрюваний може вчинити нове кримінальне правопорушення слідчий обґрунтовує тим, що останній раніше притягався до кримінальної відповідальності, був засуджений за ч. 2. 3, ст. 307, ч. 2 ст. 309 та ч. 3 ст. 305 КК України та відбував покарання у вигляді позбавлення волі, а також притягувався до кримінальної відповідальності за ч. 3 ст. 332 КК України, однак на шлях виправлення не став та продовжує вчиняти кримінальні правопорушення на території України.

Однак, слідчий суддя відхиляє такі посилання слідчого, оскільки ОСОБА_5 має погашену судимість, що згідно з позицією Верховного Суду не повинно враховуватись при вирішенні загальних питань, оскільки особа в силу ст. 89 КК України вважається такою, що не вчиняла злочину та не відбувала покарання.

При цьому слідчий суддя враховує наявність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, родини, постійне місце проживання. Крім того ОСОБА_12 в силу ст. 89 КК України раніше не судимий, а тому стверджувати, що лише факт викриття та припинення його злочинної діяльності працівниками поліції призведе до вчинення ним нових злочинів чи продовження кримінального правопорушення не має підстав, оскільки відповідна поведінка ОСОБА_5 за тривалий час та під час досудового розслідування цей ризик спростовує.

Наведене свідчить про те, що на час розгляду даного клопотання слідчим та прокурором доведено обставини, передбачені пунктом 1 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, та наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак не було доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких підстав, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, а саме домашнього арешту в певний період доби з 17 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, що забезпечить право підозрюваного на працю, належний рівень життя, його належну процесуальну поведінку, а відтак клопотання слідчого підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст.ст. 176-179, 181, 184, 186, 193, 194, 196, 309 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту в певний час доби з 17 год. 00 хв. до 07 год. 00 хв. за місцем проживання за адресою АДРЕСА_2 , на строк 60 діб до 02 год. 50 хв. 08 березня 2026 року включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1) прибувати за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за кожною вимогою;

2) не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , без дозволу слідчого, прокурора або суду, крім часу оголошення «Повітряної ракетної небезпеки» у м. Харкові, коли останній має право спуститися (пройти) до бомбосховища, визначеного органом місцевого самоврядування;

3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну

Роз`яснити ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали встановити 60 (шістдесят) діб, тобто по 08 березня 2026 року включно.

Виконання ухвали доручити Київському РВП в м. Харкові ГУНП у Харківській області.

Копію цієї ухвали необхідно вручити підозрюваному ОСОБА_5 негайно після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1