Справа 274/5879/25
Провадження 1-кп/0274/829/25

УХВАЛА
Іменем України

09.10.2025 м.Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в :
25.08.2025 прокурор Бердичівської окружної прокуратури ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про закриття даного кримінального провадження у зв`язку з невстановленням особи, яка вчинила кримінальне правопорушення та закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, з наведених у ньому підстав.
Заслухавши думку прокурора та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з обставинами справи, 12.11.2020 до чергової частини Бердичівського ВП надійшло повідомлення від спеціаліста ТСЦ №1842 про те, що під час перереєстрації гр. ОСОБА_5 , 1981 р.н., транспортного засобу марки "Renault Kangoo" д.н.з. НОМЕР_1 було виявлено ознаки підробки кузова.
Під час досудового розслідування було проведено певний обсяг слідчих та процесуальних дій, проведено огляд місця події, допитані свідки, проведено ряд судових експертиз.
Згідно ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України належать до кримінального проступку.
Відповідно до ст. 49 КК України, строк давності притягнення до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене ст. 290 КК України, становить три роки.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, у разі вчинення кримінального проступку, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.
Враховуючи викладене та дату вчинення протиправних дій (12.11.2020), формально існують підстави для застосування п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.
У той же час, закриття є однією з форм закінчення досудового розслідування, до якого норми кримінально процесуального закону містять певні вимоги.
Водночас, ст. 2 КПК України визначені завдання кримінального провадження, якими є, зокрема, захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких у тому числі відносяться: законність, публічність.
Законність відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України, зокрема, полягає у тому, що прокурор, керівник органу досудового розслідування слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Принцип публічності (ст. 25 КПК України) серед іншого визначає, що прокурор, слідчий зобов`язані в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.
Матеріали кримінального провадження свідчать, що вжиті органом досудового розслідування заходи не свідчать про ефективність такого розслідування. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що у кримінальному провадженні слідчим не здійснювалось досудове розслідування належним чином та не здійснювались дії на виконання обов`язку, встановленого ст. 92 КПК України. В даному випадку, як вбачається з наданих матеріалів кримінального провадження, а саме в отриманих показаннях свідка ОСОБА_5 є інформація стосовно особи(осіб), яка(і) могла(и) вчинити кримінальне правопорушення, але яка належним чином не перевірена та не вичерпані засоби для збирання доказів
Внесення змін до КПК України, зокрема, доповнення ч. 1 ст. 284 КПК України пунктом 3-1 не звільняє слідчого та прокурора від виконання завдань кримінального провадження та виконання обов`язків, визначених загальними засадами ст. ст. 9, 25 КПК України. Суд вважає, що таке використання органами досудового розслідування норми, що була запроваджена Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення окремих положень кримінального процесуального законодавства» як можливості закінчити досудове розслідування кримінального провадження шляхом закриття судом на підставі п. 3-1 ч. 1 ст. 284 КПК України суперечить завданням та загальним засадам, встановленим чинним КПК України.
За таких обставин, матеріали кримінального провадження не свідчать як про ефективність досудового розслідування, так і про правильність висновків слідчого під час такого розслідування, а тому клопотання не підлягає задоволенню, як таке, що заявлено передчасно.
Керуючись ст. ст. 284, 369-372, 376 КПК України, ст. 49 КК України, суд
п о с т а н о в и в :
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області протягом 7 днів з дня її оголошення.
Суддя: ОСОБА_1