У Х В А Л А

Справа № 126/2209/24

Провадження № 1-в/126/84/2025

29 вересня 2025 року м. Бершадь

Слідчий суддя Бершадського районного суду Вінницької області ОСОБА_1

із секретарем ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в місті Бершадь клопотання заступника начальника ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000343 від 21.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ :

Заступник начальника ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді з клопотаням про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000343 від 21.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Частиною 1 ст. 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 17 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права, законність, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.

Чинний кримінальний процесуальний закон розрізняє поняття «суд» та «слідчий суддя», визначаючи стадії кримінального провадження (досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність) здійснення ними своїх повноважень та належним чином розмежовуючи їх.

Тобто, у випадку, коли кримінальне провадження розглянуте судом з постановленням вироку, клопотання подане в порядку ч. 9 ст. 100 КПК України про долю речових доказів вирішується судом, а не слідчим суддею.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування - стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності, клопотання про закриття кримінального провадження. Пунктом 18 ч. 1 ст. 3 КПК України визначено, що слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні, та у випадку, передбаченому статтею 247 цього Кодексу, - голова чи за його визначенням інший суддя відповідного апеляційного суду.

Слідчий суддя бере участь та здійснює контроль у кримінальному провадженні лише на етапі досудового розслідування.

Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Судом встановлено, що до слідчого судді Бершадського районного суду Вінницької області надійшло клопотання про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000343 від 21.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Разом з тим, вироком Бершадського районного суду Вінницької області від 08.10.2024 вирішено долю речових доказів у вказаному кримінальному провадженні.

Таким чином, розгляд зазначеного клопотання у відповідності до ч. 9 ст. 100 КПК України повинен здійснювати суд, а не слідчий суддя, який на даному етапі не наділений відповідними повноваженнями, а тому клопотання про вирішення долі речових доказів слід повернути без розгляду.

Керуючись ст. 100 КПК України,-

УХВАЛИВ :

Клопотання заступника начальника ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 про вирішення долі речових доказів у кримінальному провадженні № 0000343 від 21.07.2024 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України - повернути заступнику начальника ВП № 1 Гайсинського РУП ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1