ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Категорія: ст. 183 КПК України Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 грудня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 16 грудня 2025 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Черкаси, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовозобов`язаного, інвалідом, депутатом, учасником бойових дій, ліквідатором наслідків аварії ЧАЕС не являється, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307, ч. 1 ст. 321, ч. 2 ст. 307 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, тобто до 12 лютого 2026 року включно, із визначенням розміру застави в 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн,

встановив:

Старша слідча СВ Черкаського районного управління поліції ГУ НП в Черкаській області ОСОБА_10 звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , мотивуючи тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконний збут наркотичного засобу «метадон», діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи на лікуванні в ТОВ «Міський центр лікування залежності», що знаходиться за адресою: м.Черкаси, вул. Добровольського, 20, придбав пігулки із вмістом наркотичного засобу «метадон» задля подальшого збуту, та з моменту придбання зберігав їх у блістері до 09 год. 50 хв. 22.11.2025 з метою подальшого збуту для особистого матеріального збагачення. Після чого 22.11.2025 близько 09 год. 55 хв., перебуваючи біля першого під`їзду будинку 198/23 по вул. Нарбутівська у м. Черкаси, ОСОБА_7 здійснюючи свій злочинний намір, з метою власного матеріального збагачення, незаконно збув одну пігулку жовтого кольору в блістері та три пігулки білого кольору в блістері ОСОБА_11 , особі із зміненими анкетними даними, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-25/17143-НЗПРАП від 01.12.2025 з яких три таблетки білого кольору, які надані на дослідження в частині чарункової упаковки, містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальна маса якого становить 0,0667 г, за що отримав грошові кошти у розмірі 500 гривень. Після чого придбані пігулки з речовинами у блістері, ОСОБА_11 було добровільно видано працівникам поліції у якості доказу та поміщено до сейф пакету NPU 5811703.

Крім цього, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання з метою збуту сильнодіючого лікарського засобу «зопіклон», діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, у невстановлений слідством період часу та місці умисно придбав задля подальшого збуту у невстановлений спосіб та у невстановленої особи пігулки із вмістом сильнодіючого лікарського засобу «зопіклон», та з моменту придбання зберігав їх у блістері до 09 год. 50 хв. 22.11.2025 з метою подальшого збуту для особистого матеріального збагачення. Після чого 22.11.2025 близько 09 год. 55 хв., перебуваючи біля першого під`їзду будинку 198/23 по вул.Нарбутівська у м. Черкаси, ОСОБА_7 , здійснюючи свій злочинний намір, з метою власного матеріального збагачення, незаконно збув одну пігулку жовтого кольору в блістері та три пігулки білого кольору в блістері ОСОБА_11 , особі із зміненими анкетними даними, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-25/17143-НЗПРАП від 01.12.2025 містить в своєму складі сильнодіючий лікарський засіб зопіклон, загальна маса якого становить 0,0071 г, за що отримав грошові кошти у розмірі 500 гривень. Після чого придбані пігулки з речовинами у блістері, ОСОБА_11 було добровільно видано працівникам поліції у якості доказу та поміщено до сейф пакету NPU 5811703.

Крім цього, ОСОБА_7 , за повторно виниклим умислом на незаконний збут наркотичного засобу «метадон», діючи цілеспрямовано, усвідомлюючи суспільну небезпеку свого діяння і бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, перебуваючи на лікуванні в ТОВ «Міський центр лікування залежності» що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул.Добровольського, 20, придбав пігулки із вмістом наркотичного засобу «метадон» задля подальшого збуту, та з моменту придбання зберігав їх у блістері до 11 год. 33 хв. 15.12.2025 з метою подальшого збуту для особистого матеріального збагачення. Після чого 22.11.2025 близько 09 год. 55 хв., перебуваючи біля першого під`їзду будинку 198/23 по вул.Нарбутівська у м. Черкаси, ОСОБА_7 , здійснюючи свій злочинний намір з метою власного матеріального збагачення, незаконно збув чотири пігулки білого кольору в блістері ОСОБА_11 , особі із зміненими анкетними даними, які відповідно до висновку судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № СЕ-19/124-25/18071-НЗПРАП від 16.12.2025 містять в своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено метадон, загальна маса якого становить 0,092 г, за що отримав грошові кошти у розмірі 400 гривень. Після чого придбані пігулки з речовинами у блістері, ОСОБА_11 було добровільно видано працівникам поліції у якості доказу та поміщено до сейф пакету NPU 5811709.

15.12.2025 ОСОБА_7 затримано у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, та 16.12.2025 йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: незаконному збуті наркотичного засобу, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України; у незаконному придбанні, зберіганні сильнодіючого лікарського засобу з метою збуту та незаконному збуті сильнодіючого лікарського засобу, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 321 КК України; незаконному збуті наркотичного засобу, вчинене повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Наголошуючи на необхідності застосування до підозрюваного запобіжного заходу виключно у вигляді тримання під вартою, слідчий зазначала, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, що підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, та звертала увагу на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного м. Черкаси від 16 грудня 2025 року клопотання задоволено, застосовано до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, тобто до 12 лютого 2026 року, включно. Строк тримання під вартою вирішено рахувати з моменту затримання, тобто з 15 грудня 2025 року.

Визначено ОСОБА_12 розмір застави в 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок гривень) грн., яка може бути внесена, як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) та, у разі внесення якої покласти зобов`язання, передбачені ст. 194 КПК України.

Ухвалюючи таке судове рішення, слідчий суддя мотивував тим, що за матеріалами кримінального провадження існує обгрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому з метою запобігання наявним ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, дійшов висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший більш м`який запобіжний захід не здатен запобігти наявним ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Не погодившись із ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову, якою обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місцем його проживання.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки слідчого судді не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та судом не взято до уваги докази, які істотно могли вплинути на його висновки.

Так, захисник звертає увагу колегії суддів на те, що ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки за місцем свого проживання, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, наміру переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду не має.

Апелянт наголошує на тому, що тяжкість злочину, який інкримінується підозрюваному не може бути єдиною підставою для обрання найбільш суворого запобіжного заходу.

Крім того, розмір застави, визначений слідчим суддею є непомірним тягарем для підозрюваного, оскільки останній не має на даний час постійного доходу та заощаджені кошти витрачає на своє утримання.

Заслухавши доповідь судді, міркування захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні за наведених у ній підстав, думку прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що ухвала є законна та обґрунтована, перевіривши матеріали справи, ухвалу слідчого судді в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, за таких підстав.

Згідно з положенням п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

Відповідно до ст. 131 КПК України запобіжні заходи відносяться до заходів забезпечення кримінального провадження, які застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Водночас, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 р. у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, необов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

При цьому, надаючи оцінку обґрунтованості підозри, колегія суддів враховує, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини термін «обґрунтована підозра» у скоєнні кримінального правопорушення передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити злочин. При цьому, тлумачення поняття «обґрунтованості» залежить від усіх обставин справи (рішення від 22.10.1997 у справі «Ердагоз проти Туреччини», № 21890/93, §51; рішення від 30.08.1990 у справі «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства», серія A № 182, § 32).

Так, за матеріалами досудового розслідування ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307 КК України - незаконний збут наркотичного засобу; ч. 1 ст. 321 КК України - незаконне придбання, зберігання сильнодіючого лікарського засобу з метою збуту та незаконний збут сильнодіючого лікарського засобу; ч. 2 ст. 307 КК України - незаконний збут наркотичного засобу, вчинений повторно.

Колегія суддів вважає, що матеріали досудового розслідування містять достатньо даних, які свідчать про причетність підозрюваного до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

Обираючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, слідчий суддя дотримався вимог ст. 194 КПК України, вимог Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практики ЄСПЛ, врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ікримінованих йому кримінальних правопорушень, серед яких злочини, передбачені ч.ч. 1, 2 ст. 307 КК України відносяться до категорії тяжких злочинів, особу підозрюваного, який раніше не судимий, міцних соціальних зв`язків не має, непрацевлаштований, врахував наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які доведено органом досудового розслідування під час розгляду клопотання слідчим суддею, з чим погоджується і колегія суддів, що в сукупності дає підстави для застосування до підозрюваного обраного слідчим суддею запобіжного заходу.

Колегія суддів відхиляє як неспроможні доводи апелянта про недоведеність ризиків, оскільки підозрюваний раніше не судимий, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 10 років, непрацевлаштований, доказів про наявність джерела доходів стороною захисту не надано, міцних соціальних зв`язків не має, а тому наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, є об`єктивно доведеною.

Також колегія суддів враховує, що підозрюваний вчиняв кримінальні правопорушення, у скоєнні яких обгрунтовано підозрюється, перебуваючи на лікуванні у ТОВ «Міський центр лікування залежності», що значно підвищує ризик вчинення іншого кримінального правопорушення у сфері незаконного обігу наркотичних засобів.

Доводи захисника про сталі соціальні зв`язки у підозрюваного за місцем проживання колегія суддів оцінює критично, оскільки будь-яких доказів на підтвердження їх наявності до суду не надано.

Крім того, твердження апелянта про наявність у підозрюваного постійного місця проживання не є достатньою обставиною, яка б нівелювала існуючі у кримінальному провадженні ризики та забезпечувала належну поведінку підозрюваного.

Інших обставин, які б вказували на необгрунтованість обраного слідчим суддею запобіжного заходу, апелянтом не наведено.

Доказів неможливості утримання ОСОБА_7 в умовах СІЗО матеріали справи не містять.

Згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб виключити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя, врахувавши обставини кримінального правопорушення, наявні ризики, особу підозрюваного, дійшов висновку про визначення альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави у межах розміру, передбаченого п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, а саме у 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який, на переконання колегї суддів, достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у випадку внесення застави.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону при розгляді слідчим суддею клопотання щодо обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 та порушення прав останнього, колегією суддів при апеляційному розгляді не встановлено.

Дослідивши матеріали клопотання, обговоривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, враховуючи особу підозрюваного, який непрацевлаштований, міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу, зокрема у вигляді домашнього арешту, на якому наполягає апелянт, колегією суддів не встановлено.

З врахуванням викладеного, колегія суддів вважає застосування до підозрюваного такого запобіжного заходу, як тримання під вартою з визначенням застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб є необхідним та таким, що буде запобігати наявним у кримінальному провадженні ризикам та забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Керуючись статтями 405, 407, 419, 422 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 16 грудня 2025 року, якою стосовно ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб - без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення іоскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді