Провадження № 1-кп/243/207/2026
Справа № 243/1460/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2026 року

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів у системі EasyCon, на підставі наказу № 29-к про впровадження дистанційної роботи Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 10 травня 2022 року, а також в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000842 від 02 березня 2023 року за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор клопотання підтримала, з підстав наведених в ньому, та просила продовжити дію запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , зазначивши при цьому, що ризики, які були підставою для продовження запобіжного заходу обвинуваченому не зменшились, а саме ризик переховування від суду підтверджується тим, що ОСОБА_3 згідно із ст. 12 КК України, обґрунтовано обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, а тому обвинувачений, з метою ухилення від кримінальної відповідальності, розуміючи тяжкість та невідворотність покарання, яке відповідно до діючого законодавства, пов`язане із позбавленням волі, може переховуватися від суду. Крім того, ОСОБА_3 зареєстрований та проживає у м. Слов`янську Донецької області, поблизу якого на даний час відбуваються активні бойові дії, що підвищує ризик ухилення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності. Окрім того, прокурор вказала, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, оскільки характер та спосіб вчинених дій, специфіка кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, дають підстави вважати, що ОСОБА_3 без застосування до нього запобіжного заходу може вчиняти інші аналогічні кримінальні правопорушення, які пов`язані з проведенням військової агресії Російської Федерації проти України. Зазначає, застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_3 , неможливе, оскільки, менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаних ризиків. З огляду на наведене, просила продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечував проти продовження відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив змінити йому запобіжний захід у виді триманням під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою його підзахисному, та просив змінити його на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Заслухавши сторони кримінального провадження та дослідивши матеріали клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм докази.

На сьогодні до суду направлений обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» на сьогодні є можливість вважати, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме у наданні незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним формуванням держави-агресора, допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України та інших військових формувань, утворених відповідно до законів України, добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізовувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України.

Надаючи оцінку доводами сторони захисту суд зазначає, що висловлені вищенаведені сумніви та заперечення щодо представлених стороною обвинувачення доказів безсумнівно підлягають ретельній перевірці під час проведення судового розгляду.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України), метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі перелічені у п. 1-12.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Частиною 5 статті 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у ч. 3 цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

В судовому засіданні достовірно встановлено, що під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 березня 2023 року обвинуваченому ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 30 квітня 2023 року включно, без визначення розміру застави.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2023 року, обвинуваченому ОСОБА_3 було продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб до 25 червня 2023 року включно, без визначення розміру застави. Зазначений запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 судом неодноразово було продовжено.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки обвинуваченого, суд відмічає, що ризиком у даному випадку є дія, яка може вчинитися з високим ступенем ймовірності.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має зареєстроване місце проживання.

Частиною 6 ст. 176 КПК України передбачено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Санкція ч. 7 ст. 111-1 КК України передбачає покарання у вигляді позбавленням волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Суд приймає до уваги доводи сторони обвинувачення стосовно того, що обвинувачений може ухилитися від кримінальної відповідальності та виконання процесуальних обов`язків, оскільки ризик переховування обвинуваченого ОСОБА_3 від суду існує та обумовлений тяжкістю ймовірного покарання та суворістю можливого вироку. За таких обставин ризик ухилення обвинуваченого ОСОБА_3 від суду та його втечі продовжує існувати з високим ступенем ймовірності.

Крім того, суд зважає, що прокурором доведено перед судом наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення. Так, з огляду на зміст обвинувачення та специфіку інкримінованого кримінального правопорушення, в тому числі, зважаючи на ту обставину, що за змістом обвинувачення відбулося надання незаконним збройним формуванням, створеним на тимчасово окупованій території, та/або збройним формуванням держави-агресора допомоги у веденні бойових дій проти Збройних Сил України, наявні підстави для висновку про ймовірність вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, пов`язаних з військовою агресією проти України.

Суд при цьому відхиляє доводи обвинуваченого щодо зміни відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, а також доводи сторони захисту щодо зміни відносно обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, оскільки, враховуючи тяжкість обвинувачення, застосування іншого, окрім тримання під вартою, запобіжного заходу не зможуть запобігти ризикам ухилення від суду, а також не відповідатимуть вимогам ч.6 ст.176 КПК України.

Суд враховує, що запобіжний захід у виді взяття під варту є винятковим, однак, без застосування саме такого заходу забезпечення кримінального провадження, на сьогодні продовжує існувати достатньо високий рівень ймовірності ризиків ухилення обвинуваченого від явки до суду, а також неможливості досягнення мети щодо виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, та жоден із більш м`яких запобіжних заходів у даному випадку не зможе запобігти доведеним ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Тому, враховуючи існування доведених прокурором ризиків, з метою проведення повного та об`єктивного розгляду кримінального провадження, забезпечення встановлення істини в справі а також забезпечення виконання процесуальних рішень, суд вважає за необхідне продовжити ОСОБА_3 запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят діб.

Суд вважає, що в даному випадку потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи ОСОБА_3 , про який йдеться в клопотанні прокурора.

Під час застосування до обвинуваченого запобіжного заходу слідчим суддею розмір застави не визначався. Продовжуючи дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. ст. 177, 178 КПК України, та те, що обвинувачення ОСОБА_3 пред`явлено щодо особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, проти основ національної безпеки України, скоєний у воєнний час, суд не вбачає підстав для визначення розміру застави відповідно до абз. 8 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Суд зазначає, що доводи обвинуваченого ОСОБА_3 та його захисника щодо заявлених клопотань про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту або іншого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Крім того, судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 на теперішній час перебуває в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», а тому суд вважає доцільним вирішити питання про участь обвинуваченого у наступних судових засіданнях в режимі відеоконференції.

Учасники судового провадження не висловили заперечень щодо проведення наступних судових засідань режимі відеоконференції.

Положенням ч.1 ст. 336 КПК України визначено, що судове провадження може здійснюватися у режимі відеоконференції під час трансляції з іншого приміщення, у тому числі яке знаходиться поза межами приміщення суду (дистанційне судове провадження), у разі, зокрема, необхідності вжиття таких заходів для забезпечення оперативності судового провадження, наявності інших підстав, визначених судом достатніми.

Відповідно до ч. 2 ст. 336 КПК України, суд ухвалює рішення про здійснення дистанційного судового провадження за власною ініціативою або за клопотанням сторони чи інших учасників кримінального провадження. У разі якщо сторона кримінального провадження чи потерпілий заперечує проти здійснення дистанційного судового провадження, суд може ухвалити рішення про його здійснення лише вмотивованою ухвалою, обґрунтувавши в ній прийняте рішення. Суд не має права прийняти рішення про здійснення дистанційного судового провадження, в якому поза межами приміщення суду перебуває обвинувачений, якщо він проти цього заперечує, крім випадків здійснення дистанційного судового провадження в умовах воєнного стану.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне здійснювати наступні судові засідання в режимі відеоконференції.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 181, 183, 194, 336 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження відносно ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Продовжити строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Слов`янська Донецької області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з утримуванням його в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)», строком на 60 (шістдесят) діб з 30 січня 2026 року по 30 березня 2026 року включно, без визначення розміру застави.

У задоволенні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт відмовити.

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу у виді тримання під вартою на запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою, - відмовити.

Проводити судові засідання за участю обвинуваченого ОСОБА_3 в залі судового засідання Слов`янського міськрайонного суду Донецької області або в режимі відеоконференції під час трансляції з приміщення Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)».

Копію ухвали вручити прокурору, захиснику, обвинуваченому та направити для виконання начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№ 4)».

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, та підлягає негайному виконанню.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у єдиному екземплярі.

Головуючий суддя: ОСОБА_1