У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2026 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді заяву голови професійної спілки ОСОБА_3 , який діє в інтересах ППС «Правозахисники країни» про відвід слідчого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

16.01.2026 до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява голови професійної спілки ОСОБА_3 , який діє в інтересах ППС «Правозахисники країни» про відвід слідчого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Заява мотивована тим, що старшим слідчим 6-го слідчого відділу ТУ ДБР у місті Львові з дислокацією у м. Ужгороді ОСОБА_4 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні від 21.08.2025 року №0000156, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України. В результаті розгляду заяви голови профспілки «Правозахисники країни» ОСОБА_3 від 16.09.2025 року слідчий ОСОБА_4 виніс постанову від 01.10.2025 року про відмову у задоволенні клопотання про залучення профспілки «Правозахисники країни», як потерпілого у кримінальному провадженні №0000156 від 21.08.2025 року. 20.10.2025 року слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області своєю ухвалою скасував постанову старшого слідчого ОСОБА_4 від 01.10.2025 року та зобов`язав його повторно розглянути заяву від 16.09.2025 року щодо визнання потерпілим профспілку «Правозахисники країни». На виконання ухвали слідчого судді від 20.10.2025 року старшим слідчим ОСОБА_4 було повторно розглянуто заяву від 16.09.2025 року та винесено постанову від 24.10. 2025 року про відмову у задоволенні клопотання щодо залучення профспілки «Правозахисники країни», як потерпілого у кримінальному провадженні №0000156 від 21.08.2025 року. Ухвалою слідчого судді від 16.12.2025 року постанова старшого слідчого ОСОБА_4 від 24.10.2025 року була скасована та зобов`язано слідчого повторно розглянути заяву від 16.09.2025 року щодо залучення профспілки «Правозахисники країни» до вищезазначеного кримінального провадження у якості потерпілої особи. На виконання ухвали суду від 16.12.2025 року старшим слідчим ОСОБА_4 було повторно розглянуто заяву від 16.09.2025 року та винесено постанову від 22.12.2025 року про відмову в задоволенні клопотання щодо залучення профспілки «Правозахисники країни», як потерпілого у кримінальному провадженні від 21.08.2025 року №0000156. Постанова слідчого є абсолютно аналогічною двом попереднім. Ухвалою слідчого судді від 09.01.2026 року постанова старшого слідчого ОСОБА_4 від 22.12.2025 року було скасована в черговий раз з тих самих підстав та в чергове було зобов`язано слідчого повторно розглянути заяву від 16.09.2025 року. Системне винесення слідчим аналогічних за змістом постанов про відмову у залученні профспілки у якості потерпілої особи, які в усіх випадках визнані судом обґрунтованими, невмотивованими та скасовані, викликає обґрунтовані сумніви в неупередженості, об`єктивності, безсторонності та некомпетентності старшого слідчого ОСОБА_4 . Вказані вище обставини, на думку представника профспілки ОСОБА_3 , є підтвердженням наявності обґрунтованого сумніву в неупередженості та об`єктивності слідчого ОСОБА_4 під час розслідування вищезазначеного кримінального провадження та свідчить про те, що даний відвід є обґрунтованим і підлягає до задоволення.

На підставі наведеного, просить відвести слідчого старшого слідчого 6-го слідчого відділу ТУ ДБР розташованого у м. Львові з дислокацією в м. Ужгород ОСОБА_4 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні від 21.08.2025 року №0000156 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Голова професійної спілки ОСОБА_3 , який діє в інтересах ППС «Правозахисники країни», у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату та час розгляду заяви, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеконференції не подавав.

Слідчий ТУ ДБР у м. Львові з дислокацією у м. Ужгороді ОСОБА_4 у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату розгляду заяви про відвід.

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення судового контролю за дотримання прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України, зокрема, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 77 цього Кодексу якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Відповідно до ч. 3, 4, 5 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Заяви про відвід під час досудового розслідування подаються одразу після встановлення підстав для такого відводу. Заяви про відвід під час судового провадження подаються до початку судового розгляду. Подання заяви про відвід після початку судового розгляду допускається лише у випадках, якщо підстава для відводу стала відома після початку судового розгляду. Відвід повинен бути вмотивованим.

Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними. Відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Відповідно ст. 22 КПК України визначена змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 17 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий - службова особа органу Національної поліції, органу безпеки, органу Державного бюро розслідувань, органу Бюро економічної безпеки України, Головного підрозділу детективів, підрозділу детективів, відділу детективів, підрозділу внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України, уповноважена в межах компетенції, передбаченої цим Кодексом, здійснювати досудове розслідування кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КПК України слідчий несе відповідальність за законність та своєчасність здійснення процесуальних дій.

Відповідно до ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.

Голова професійної спілки ОСОБА_3 , який діє в інтересах ППС «Правозахисники країни», в заяві посилається на необґрунтованість винесених постанов слідчим ОСОБА_4 , які оскаржувалися слідчому судді.

Слід відмітити, що КПК України чітко встановлює перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого та прокурора, які можуть бути оскаржені до слідчого судді на стадії досудового розслідування, та які рішення приймаються слідчим суддею за результатами розгляду скарги. Водночас, Верховний суд України у справі № 405/680/22 від 14.02.2023 зробив висновок, що ч. 2 ст. 307 КПК України визначає різні повноваження слідчого судді у випадку оскарження рішень та дій слідчого. При оскарженні дії або не здійснення дії слідчий суддя має повноваження зобов`язати припинити дію або здійснити дію, однак не має повноважень скасувати дію, що вже відбулася. У той же час по відношенню до оскаржених рішень слідчий суддя має повноваження лише скасувати таке рішення, але не має повноважень зобов`язати прийняти рішення. Тим більше слідчий суддя не має повноважень визначати, яке саме рішення має прийняти слідчий або прокурор у конкретному випадку, оскільки таким чином суддя втрутиться в сферу повноважень цих осіб.

Розглядаючи дану заяву про відвід, слідчий суддя бере до уваги, що для відводу слідчого необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Вирішуючи питання про відвід слідчого, суд враховує положення КПК України та, в силу вимог ч. 5 ст. 9 КПК України, практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка є частиною національного законодавства та яку національні суди повинні враховувати при розгляді справ (ст. 17 Закону України від 23.02.2006 №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ст. 19 Закону України від 29.06.2004 №1906-IV «Про міжнародні договори України»).

У справах «П`єрсак проти Бельгії» від 01.10.1982, «Білуха проти України» від 09.11.2006 ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами проявів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду (прокурора, слідчого) слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Хаушильд проти Данії» від 24.05.1989 зазначається, що ЄСПЛ не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді (прокурора, слідчого) для відсторонення його від справи. Суддя (прокурор, слідчий) вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід в їх сукупності, слідчий суддя приходить до висновку, що зазначені підстави для відводу, який був вільний у використанні своїх прав у межах та спосіб відповідно до положень КПК України в частині надання на обґрунтування своєї позиції належними та допустимими доказами, є непереконливими, оскільки вони не випливають із співіснування достатньо чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто не кореспондуються з нормами ст. 77 КПК України, а особиста безсторонність слідчого презюмується поки не надано доказів протилежного, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення «Коробов проти України» від 21.10.2011, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978), що застосовується при оцінці доказів.

Другим критерієм є об`єктивний, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам слідчий, серед інших аспектів, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності, що може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (рішення у справах «Fey проти Австрії», рішення від 24 лютого 1993 року, Series А № 255, пп. 28 та 30, та «Wettstein проти Швейцарії», № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-ХІІ).

Між тим, заявлений відвід не містить належних об`єктивних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу слідчого. Заява про відвід не містить підстав для відводу слідчого, чітко передбачених статтею 77 КПК України. Заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, таких підстав судом не встановлено, а обставини які б викликали сумнів в неупередженості слідчого ОСОБА_4 також не встановлено. Процесуальні рішення слідчого не є підставою для відводу. Таким чином, зазначена заявником у заявленому відводі обставина необґрунтованості винесених слідчим ОСОБА_4 постанов не свідчить про наявність підстав, передбачених ч.1 ст.77 КПК України, для відводу слідчого. Інших підстав, передбачених статтею 77 КПК України, для відводу заявником не зазначено та не встановлено їх судом.

При цьому, слідчий суддя зазначає, що неефективність досудового розслідування, на яку фактично вказує голова професійної спілки ОСОБА_3 , який діє в інтересах ППС «Правозахисники країни», як на підставу для відводу слідчого ОСОБА_4 , вирішується в іншому порядку. Зокрема згідно із п.2 ч. 2 ст. 39 КПК України, керівник органу досудового розслідування уповноважений відсторонювати слідчого від проведення досудового розслідування вмотивованою постановою за ініціативою прокурора або з власної ініціативи з наступним повідомленням прокурора може призначати іншого слідчого за наявності підстав, передбачених цим Кодексом, для його відводу або у разі неефективного досудового розслідування. Відтак заявник не обмежений у праві ініціювати перед керівником органу досудового розслідування питання про відсторонення слідчого від проведення слідчих дій та призначення іншого слідчого за наявності відповідних підстав.

Таким чином, із врахуванням зазначених вище підстав, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви голови професійної спілки ОСОБА_3 , який діє в інтересах ППС «Правозахисники країни», про відвід слідчого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Керуючись ст. ст. 77, 80, 81 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви голови професійної спілки ОСОБА_3 , який діє в інтересах ППС «Правозахисники країни», про відвід слідчого ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000156, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 21.08.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1