ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1992/25 Справа № 202/9485/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 06 жовтня 2025 року про обрання запобіжного заходу щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого вищу освіту, одруженого, є фізичною особою підприємцем, маючого неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 06 жовтня 2025 року застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 04 грудня 2025року з визначенням застави у розмірі 908 400 грн.

Слідчий суддя в обґрунтування свого рішення послався на те, що у розглядуваному клопотанні наведені дані, які вказують на підозру у вчиненні ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, які не викликають розумних сумнівів у цьому і підтверджується заявою ОСОБА_9 про вчинення кримінального правопорушення .

Зазначає, що наявним є ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового слідства та суду, враховуючи тяжкість покарання, що йому загрожує у разі доведення його винуватості, котрий відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Вказує, що зважаючи на суспільний інтерес, що з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в пункті 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», виправданим є застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Також зазначає, що зважаючи на дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, зважаючи на конкретні обставини у кримінальному провадженні (роль підозрюваного в інкримінованому правопорушенні), можливим є встановити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінально-процесуальним законодавством України.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг і узагальнені доводи осіб, які їх подали.

В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати, та обрати запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що ризики є недоведеними з огляду на особу підозрюваного, його характеризуючі дані, міцність соціальних зв`язків, раніше не судимий.

Зазначає, що є підстав для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Прокурор в апеляційній скарзі просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що слідчим суддею не враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочину із застосуванням насильства та безпідставно не використав право не визначати розмір застави.

Зазначає, що ризики, передбачені п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України є об`єктивно наявними.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_7 та його захисник ОСОБА_8 підтримали апеляційну скаргу сторони захисту, просили її задовольнити, заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту, підтримав свою апеляційну скаргу.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача щодо суті поданої апеляційної скарги, думку учасників провадження, перевіривши матеріали провадження і доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Пунктом «с» частини першої статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Зокрема, у п. 126 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кавала проти Туреччини" (заява №28749/18), Суд зазначив, що особа може бути затримана відповідно до п. 1 (с) ст. 5 Конвенції лише в рамках кримінального провадження з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення. Для того, щоб арешт за обґрунтованою підозрою був виправданий не потрібно, щоб поліція отримала достатньо доказів для пред`явлення обвинувачення або для арешту, або під час перебування заявника під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням зазначених вимог закону, а висновки слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному є правильними та такими, що узгоджуються з позицією, висловленою ЄСПЛ у вищезазначених рішеннях.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами, на які послався слідчий суддя в обґрунтування оскаржуваного рішення.

Також колегією суддів, всупереч доводам апеляційної скарги захисника, встановлено, що під час апеляційного розгляду знайшла своє підтвердження та обставина, що заявлені ризики, які виправдовують тримання підозрюваного під вартою, мають місце.

Апеляційний суд погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, щодо наявності ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, та відсутності інших, заявлених в клопотанні слідчого, ризиків, оскільки слідчий суддя навів з цього приводу достатньо мотивів.

Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, дані про особу ОСОБА_7 , який підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України, слідчий суддя, в супереч доводам сторони захисту, дійшов правильного висновку, що до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

При цьому, слідчим суддею було враховано, що ОСОБА_7 раніше не судимий, має міцні соціальні зв`язки, та правильно зазначено, що зважаючи на суспільний інтерес, що з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи підозрюваного, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в пункті 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», виправданим є застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки такий запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дотримання покладених на нього процесуальних обов`язків

Також, слідчий суддя, з урахуванням положень ч. 4 ст. 183 КПК України, обставин справи, прийшов до правильного висновку про можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 з визначення застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, яка, в разі її сплати, може забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Даний розмір застави, на час розгляду справи апеляційним судом, було сплачено, а тому вважати її завідомо непомірною для ОСОБА_7 підстав не має.

Будь-яких істотних порушень кримінального процесуального закону при постановленні зазначеної ухвали судом апеляційної інстанції не встановлено, а тому за наслідками апеляційного розгляду апеляційний суд вважає необхідним ухвалу суду залишити без змін, а апеляційні скарги захисника та прокурора залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги захисника ОСОБА_8 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , та прокурора відділу Дніпропетровської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 06 жовтня 2025 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4