Справа № 165/3123/25 Провадження № 1-в/165/80/25 НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25 вересня 2025 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 (в режимі ВКЗ),

підозрюваного ОСОБА_4 (в режимі ВКЗ),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань Нововолинського міського суду клопотання прокурора у кримінальному провадженні №0000182 від 27 січня 2025 року про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нововолинська Волинської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимостей немає, який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України,

встановив:

До суду надійшло зазначене клопотання про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України за наступних обставин.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 14.01.2023 № 14 (по стройовій частині) солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 , який прибув з військової частини НОМЕР_3 , з 14.01.2023 зараховано в списки особового складу частини на всі види забезпечення та призначено на посаду старшого навідника 1 протитанкового відділення взводу вогневої підтримки 9 десантно-штурмової роти 3 десантно-штурмового батальйону військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, а громадяни України проходять військову службу відповідно до законодавства.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в України» від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №2102-IX, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан. Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено воєнний стан на всій території України, дія якого продовжена на даний час.

Будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_2 , солдат ОСОБА_4 , відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний додержуватися Конституції та законів України, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, знати та виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, бути дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статті 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язують військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять), чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу військова служба призупиняється для військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини або місця служби, дезертирували із Збройних Сил України та інших військових формувань або добровільно здалися в полон, якщо інше не визначено законодавством. Військовослужбовці, військову службу яких призупинено, звільняються з посад та вважаються такими, що не виконують (не несуть) обов`язків військової служби.

Контракт про проходження військової служби, а також виплата грошового та здійснення продовольчого, речового, інших видів забезпечення таким військовослужбовцям призупиняються. Час призупинення військової служби військовослужбовцям не зараховується до строку військової служби, вислуги у військовому званні та до вислуги років для виплати надбавки за вислугу років і призначення пенсії. На них не поширюються пільги та соціальні гарантії, встановлені законодавством для військовослужбовців. Військовослужбовці, військову службу яким призупинено, не входять

до чисельності Збройних Сил України та інших військових формувань.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 25.08.2023 №239 солдат ОСОБА_4 , який перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 , вважається таким, що з 25 серпня 2023 виключений з котлового забезпечення та якому призупинено виплату грошового забезпечення, вважається з 25 серпня 2023 року відсутній на військовій службі з невідомих причин.

В подальшому, 21.02.2025 відповідно до листа командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини, на всі види забезпечення та вважати таким, що прибув до району проведення польового табірного збору на території військового містечка № НОМЕР_4 військової частини НОМЕР_5 .

Таким чином, солдат ОСОБА_4 , діючи в порушення зазначених норм законодавства, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), не маючи наміру назавжди ухилитися від проходження військової служби, 25 серпня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та в період часу з 25.08.2023 по 21.02.2025 був відсутній на службі без поважних причин, а службовий час проводив за адресою свого проживання: АДРЕСА_1 , на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби.

ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він під час проходження військової служби у Збройних Силах України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, не отримавши дозволу відповідного командира (начальника), в порушення вимог ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 127, 128, 129, 130, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, 25 серпня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , що за адресою: АДРЕСА_2 , та в період з 25.08.2023 по 21.02.2025 був відсутній на службі без поважних причин, а службовий час проводить на власний розсуд, не пов`язуючи його з обов`язками військової служби, чим вчинив самовільне залишення військової частини військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.

Прокурор в судовому засіданні клопотання про звільнення підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 5 ст. 407 КК України, підтримав, просив його задоволити.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора та просив звільнити від кримінальної відповідальності.

Заслухавши пояснення підозрюваного ОСОБА_4 , думку прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 44 Кримінального кодексу України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Частиною 5 ст. 401 КК України визначено, що особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення,передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. У разі наявності підстави для звільнення від кримінальної відповідальності, передбаченої частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, прокурор або суд повинен також отримати письмову згоду командира (начальника) військової частини (установи) про можливість продовження проходження військової служби таким підозрюваним або обвинуваченим.

За змістом ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. У разі закриття судом кримінального провадження та звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 401 Кримінального кодексу України, суд своєю ухвалою зобов`язує після набрання такою ухвалою законної сили невідкладно поновити звільнену особу на військовій службі та звільнену особу не пізніше 72 годин зобов`язує прибути до відповідної військової частини або місця служби для продовження проходження військової служби.

Відповідно до письмової згоди від 25.08.2025 №6/18/2/4318 командир військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_5 надав згоду на продовження проходження військової служби у Збройних Силах України солдату ОСОБА_4 , який самовільно залишив в/ч НОМЕР_2 .

Враховуючи, що підозрюваний ОСОБА_4 під час дії воєнного стану вперше вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 КК України, визнав, що самовільно залишив військову частину за обставин, викладених у підозрі у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, виявив бажання повернутися до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби, наявна письмова згода командира військової частини на продовження проходження ОСОБА_4 військової служби, суд приходить до висновку, що підозрюваного ОСОБА_4 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а кримінальне провадження відносно нього закрити.

Керуючись ст.ст.284-286, ч.3 ст.288 КПК України, ч. 5 ст. 401 КК України, суд

постановив:

Звільнити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, у зв`язку із добровільним зверненням ОСОБА_4 із клопотанням про намір повернутися до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби та наявністю письмової згоди командира військової частини НОМЕР_1 на продовження проходження військової служби ОСОБА_4 .

Кримінальне провадження №0000182 від 27 січня 2025 року за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку із звільненням підозрюваного ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності.

Зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , на військовій службі.

Зобов`язати ОСОБА_4 не пізніше 72 годин з дня набрання ухвалою суду законної сили прибути до військової частини НОМЕР_1 для продовження проходження військової служби.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_6