Номер провадження: 11-кп/813/1933/25
Справа № 509/630/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,

захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.05.2025 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Нова Прага Олександрійського району Кіровоградської області, громадянки України, з вищою освітою, не працюючої, не заміжньої, являється особою з інвалідністю ІІ групи, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Одеси, громадянина України, з вищою освітою, працюючого спортивним лікарем в БК "Біпа Одеса", не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше не судимого,

обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023 року) КК України,

установив

Вироком Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.05.2025 року ОСОБА_7 визнано винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених

ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України та призначено покарання:

-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнено від покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5-ти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття покарання, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України.

ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України та призначено покарання:

-за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі;

-за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді 2 років обмеження волі;

-за ч. 4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023) КК України у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнено від покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5- ти років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбуття покарання, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. п.1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вищевказаним вироком суду також вирішено питання речових доказів та процесуальних витрат.

Зміст оскарженого судового рішення та обставини, встановлені судом першої інстанції.

Як вбачається з вироку, 22.04.1993 року на підставі рішення № 582 виконавчого комітету Жовтневої районної ради народних депутатів на підставі заяви обвинуваченої ОСОБА_7 про створення малого приватного підприємства «Картас» створено Мале приватне підприємство «Картас» та видано свідоцтво № 332 про реєстрацію Малого приватного підприємства «Картас» та 18.11.1994 року видано свідоцтво № НОМЕР_1 про державну реєстрацію суб`єкта підприємницької діяльності Мале приватне підприємство «Картас», та з цього часу до 18.08.2020 обвинувачена ОСОБА_7 являлась єдиним засновником та директором МПП «КАРТАС».

Протоколом №2/2020 загальних зборів учасників МПП «КАРТАС» від 18.08.2020 року прийнято рішення про прийняття до складу учасників МПП «КАРТАС», код ЄРДПОУ 20925332, ОСОБА_11 та обрання ОСОБА_11 директором МПП «КАРТАС». Протоколом №19/07 від 19.07.2022 загальних зборів учасників МПП «КАРТАС» код ЄРДПОУ 20925332 прийнято рішення про звільнення ОСОБА_11 із посади директора та прийняття на посаду директора МПП «КАРТАС», код ЄРДПОУ 20925332, обвинуваченого ОСОБА_8 .

В подальшому, у невстановлений досудовим розслідуванням та судом час, але не пізніше 2020 року, у обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діючи спільно за попередньою змовою, а також за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, виник єдиний прямий умисел на посягання на заволодіння земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_5 площею 1 га, яка належить Міністерству освіти і науки України в особі Одеського державного екологічного університету .

Реалізуючи спільний прямий умисел та усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, перебуваючи в межах м. Одеси, більш точне місце встановити не надалось можливим, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно за попередньою змовою, а також за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, не пізніше травня 2020 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, надали невстановленим особам, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, свої особисті дані та відомості щодо МПП «КАРТАС», код ЄРДПОУ 20925332, з метою підроблення офіційного документа, а саме Технічного звіту з кадастрової зйомки земельної ділянки МПП «Картас» за адресою: АДРЕСА_5 , виготовленої нібито ФОП ОСОБА_12 , щодо схематичного розміщення земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_5 .

Після чого, невстановлені досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, перебуваючи в межах м. Одеси на початку травня 2020 року, більш точного місця, дати та часу встановити не надалось можливим, виготовили документ, який не видавався ФОП « ОСОБА_12 », а саме технічний звіт з кадастрової зйомки земельної ділянки МПП «Картас» за адресою: місто Одеса, вул. Зої Космодемянської, 9/1, щодо схематичного розміщення земельної ділянки за адресою: місто Одеса, вул. Зої Космодемянської, 9/1.

В подальшому, невстановлені досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, перебуваючи в межах міста Одеса, в кінці травня 2020, більш точне місце, дату та час встановити не надалось можливим, передали, підроблений технічний звіт з кадастрової зйомки з вказаної земельної ділянки обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається підприємством, установою, організацією, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, за попередньою змовою групою осіб .

Крім того, продовжуючи реалізацію раніше узгодженого плану, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно за попередньою змовою, а також за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, не пізніше 03.07.2020 року, більш точну дату та час встановити не виявилось можливим, надали невстановленим особам, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, свої особисті дані та відомості щодо МПП «КАРТАС» код ЄРДПОУ - 20925332, з метою підроблення останніми офіційного документа, а саме державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №?030975 згідно якого, МПП «Картас» на підставі нібито рішення Одеського міського суду Київського району № 2-2738/96 від 2 вересня 1996 року передано у власність земельну ділянку для дачного будівництва площею 1,00 га по вулиці Зої Космодем`янської, 9/1, який нібито зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 44/5186 10.12.1996 року.

Після чого, невстановлені досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, перебуваючи в межах м. Одеси, не пізніше 03 липня 2020 року, більш точне місце, дату та час встановити не надалось можливим, виготовили документ, який не видавався Одеською міською радою народних депутатів, а саме державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №?030975, згідно якого МПП «Картас» на підставі рішення Одеського міського суду Київського району № 2-2738/96 від 2 вересня 1996 року передано у власність земельну ділянку для дачного будівництва площею 1,00 га по вулиці Зої Космодемянської, 9/1, та зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №44/5186 10.12.1996 року, тобто підробили офіційний документ, що містить зафіксовану на матеріальному носії інформацію, яка підтверджує певний факт та здатний спричиняти певні правові наслідки.

В подальшому, невстановлені досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, не пізніше 03.07.2020 року, перебуваючи в межах м. Одеси, більш точну дату, час та місце встановити не надалось можливим, передали підроблений державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №?030975 обвинуваченим ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та іншим невстановленим досудовим розслідуванням особам, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження.

Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення офіційного документа, який видається підприємством, установою, організацією, яка має право видавати такі документи, і який надає права, з метою використання його підроблювачем, вчинений повторно та за попередньою змовою групою осіб. .

В подальшому, обвинувачений ОСОБА_8 , діючи відповідно до раніше узгодженого плану за попередньою змовою із обвинуваченою ОСОБА_7 та іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, 03.07.2020 року, знаходячись безпосередньо в приміщенні нотаріальної контори приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 за адресою: АДРЕСА_6 , обвинувачений ОСОБА_8 надав приватному нотаріусу ОСОБА_13 завідомо підроблений офіційний документ, а саме: державний акт на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №?030975 згідно якого МПП «Картас» виданого на підставі нібито рішення Одеського міського суду Київського району № 2-2738/96 від 2 вересня 1996 року, згідно якого передано у власність земельну ділянку для дачного будівництва площею 1,00 га на території Київського району м. Одеси по вулиці Зої Космодем`янської, 9/1, який нібито зареєстровано книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №44/5186 10.12.1996 року.

Цього ж дня, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 виготовлено та посвідчено копію державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №?030975 та здійснено запис до реєстру для реєстрації нотаріальних дій за номером 816 від 03.07.2020 року.

Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК?України, як використання завідомо підробленого документа, за попередньою змовою групою осіб.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно за попередньою змовою відповідно до раніше узгодженого плану, а також за попередньою змовою з іншими невстановленими на теперішній час особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, 08.07.2020 року прибули до ТОВ «Центр приватизації», де перебуваючи в приміщенні офісу № 403 ТОВ «Центр приватизації» по вулиці Космонавтів, будинок № 32 в місті Одесі, звернулись до ОСОБА_14 із клопотанням про оформлення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), загальною площею 1,0000 га. за адресою: місто Одеса, вулиця Зої Космодемянської, 9/1, яка нібито належить МПП «Картас» на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №?030975 від 10.12.1996 року, зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №44/5186 та надали завідомо підроблений офіційний документ копію державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №?030975, посвідчену 03.07.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_13 .. Після чого, в середині липня 2020 року, більш точну дату та час встановити не надалось можливим, обвинувачена ОСОБА_7 разом із обвинуваченими ОСОБА_8 та іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, отримали відповідні документи.

Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК?України, як використання завідомо підробленого документа, вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, 29.07.2021 року приблизно об 11 годині 46 хвилин обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно за попередньою змовою відповідно до раніше узгодженого плану, а також за попередньою змовою з іншими невстановленими особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, з метою подальшої реєстрації права власності на земельну ділянку, прибули до відділу ЦНАП Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, що знаходиться за адресою: Одеська обл., Овідіопольський район, смт. Овідіополь, вул. Т.?Шевченка, 149, де надали державному реєстратору відділу ЦНАП Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_15 , завідомо підроблений офіційний документ, а саме: нотаріально посвідчену копію державного акту на право приватної власності на землю серія ІІ-ОД №?030975.

Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК?України, як використання завідомо підробленого документа, вчиненого повторно та за попередньою змовою групою осіб.

В подальшому, державним реєстратором відділу ЦНАП Овідіопольської селищної ради Овідіопольського району Одеської області ОСОБА_16 відповідно до порядку встановленим ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Постанови КМУ від 25.12.2015 №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», внесені 29.07.2021 року відомості до державного реєстру та прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (щодо права власності) про набуття МПП «КАРТАС» код ЄРДПОУ 20925332 права власності на земельну ділянку за кадастровим номером :50:002:0019, що знаходиться за адресою: місто Одеса, вулиця Зої Космодем`янської, 9/1, площею 1 гектар.

Таким чином, обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , діючи спільно за попередньою змовою, а також за попередньою змовою з іншими невстановленими на теперішній час особами, матеріали відносно яких виділено в окреме провадження, шляхом обману, використовуючи завідомо підроблені офіційні документи, набули право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :50:002:0019, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_5 , площею 1га, чим заподіяли майнову шкоду державі в особі Міністерства освіти і науки України та Одеському державному екологічному університету Код , у розмірі 19 017 432 (дев`ятнадцять мільйонів сімнадцять тисяч чотириста тридцять дві) гривні 00 копійок, шо згідно примітки до ст. 185 КК України, Закону України «Про державний бюджет на 2021 рік» перевищує 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян та є особливо великим розміром.

Таким чином, дії обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кваліфіковано за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023), як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому в особливо великих розмірах за попередньою змовою групою осіб.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

В апеляційній скарзі прокурор Київської окружної прокуратури ОСОБА_6 , не оспорюючи доведеності вини обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вважає, що вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання, з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та вимог кримінального процесуального закону.

В обґрунтування апеляційної скарги, прокурор посилається на те, що суд при призначенні покарання не врахував, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожен окремо досягли пенсійного віку, що у свою чергу відповідно до ст. 61 КК України унеможливлює призначення останнім покарання у виді обмеження волі.

На підставі цього просить вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.05.2025 року скасувати в частині призначення покарання.

Ухвалити новий вирок, яким:

ОСОБА_7 призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону до 11.08.2023 року) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставіст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_8 призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону до 11.08.2023 року) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Позиції учасників судового розгляду стосовно поданої апеляційної скарги.

В судовому засіданні апеляційного суду:

прокурор просив задовольнити апеляційну скаргу, вирок відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати в частині призначеного покарання;

обвинувачені та їх захисники не заперечували проти апеляційної скарги прокурора та просили її задовольнити.

Заслухавши суддю доповідача, учасників судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023 року) КК України, за обставин, викладених у вироку, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються наявними в ній доказами, які досліджувались в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Порушень при вирішенні судом першої інстанції питання щодо дослідження доказів відносно тих обставин, які ніким не оспорюються, апеляційним судом не встановлено, а тому ці обставини не є предметом апеляційного розгляду, у зв`язку з чим суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, переглядає вирок суду лише в межах апеляційної скарги.

Згідно вимог ст.370 КПКУкраїни,судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок повністю чи частково та ухвалити новий вирок.

Положеннями закріпленими в ст. 409 КПКУкраїнирегламентовано підстави для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, в тому числі і істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно положень ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, зокрема є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного застосування місцевим судом до обвинувачених покарання у виді обмеження волі,яке на підставі ч. 3 ст. 61 КК України не могло бути призначено, колегія суддів вважає, що вони є обґрунтованими виходячи з наступного.

Так, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , кожен окремо досягли пенсійного віку, що у свою чергу відповідно до ст. 61 КК України унеможливлює призначення останнім покарання у виді обмеження волі.

На підставі чого судом першої інстанції під час призначення покарання застосовано закон України про кримінальну відповідальність який не підлягає застосуванню, що відповідно до ч. 2 ст. 409, 413, ч. 1 ст. 421 КПК України є підставою для скасування вироку суду та постановлення нового вироку.

Неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність також призвело до невідповідності призначеного ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання тяжкості вчинених злочинів та особам обвинувачених внаслідок його м`якості.

Водночас, під час призначення покарання, апеляційний суд враховує, що обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду вину визнали в повному обсязі.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 , передбачені ст.66 КК України, є визнання провини у повному обсязі, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку, вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_7 , відповідно до ст.67 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлені.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , передбачені ст.66 КК України, є визнання провини у повному обсязі, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування завданого збитку, вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких особистих обставин.

Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_8 , відповідно до ст. 67 КК України, під час досудового розслідування та судового розгляду не встановлені.

Зважаючи на тяжкість скоєних злочинів (відповідно до вимог ст. 12 КК України злочин передбачений ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції до 11.08.2023) є особливо тяжким злочином та враховуючи осіб підсудних, кожен окремо, на обліку у нарколога та психіатра не перебуває; раніше не судимі; визнали провину в повному обсязі, пенсіонери, характеризуються за місцями проживання позитивно, в ході досудового розслідування земельна ділянка повернута законному володільцю.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суд призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, необхідні і достатні для її виправлення та попередження нових злочинів.

Статтею 65 КК України передбачено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне та достатнє для її виправлення і попередження нових злочинів.

У зв`язку із викладеним, з урахуванням осіб обвинувачених, які є особами пенсійного віку, визнання провини у повному обсязі, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, відшкодування завданого збитку, вчинення кримінальних правопорушень внаслідок збігу тяжких особистих обставин, апеляційний суд дійшов висновку про можливість призначення обвинуваченим покарання в межах передбачених санкціями ч. ч. 3, 4 ст. 358, ч.4 ст.190 (в редакції до 11.08.2023) КК України.

Поряд з цим, слід зазначити, що суд у судовому засіданні за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.49 КК України, закриває кримінальне провадження, у зв`язку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним актом.

З урахуванням строків притягнення до кримінальної відповідальності за ч.2 ст. 28 ч.4 ст. 358 КК України, визначених положеннями ч.1 ст.49 КК України, враховуючи, що кримінальне правопорушення, інкриміноване ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , мало місце у липні 2020 року, то з дня вчинення кримінального правопорушення минули строки давності притягнення до кримінальної відповідальності - 3 роки з дня вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України у випадку постановлення обвинувального вироку, суд повинен звільнити особу від покарання, на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Відтак, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають звільненню від призначеного покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 КК України, на підставах, передбачених статтею 49 цього Кодексу.

Також, відповідно до вимог ст. 75 КК України, у зв`язку з відсутністю обставин які б обтяжували покарання обвинуваченим та наявністю обставин які його пом`якшують, вважаю за можливе застосувати до обвинувачених вищевказані положення статті та звільнити їх від відбування покарання встановивши при цьому іспитовий строк.

Крім того, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтями 52 та 59 КК України, конфіскація майна є додатковим видом покарання, який полягає у примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, що належить обвинуваченому.

Водночас, застосування конфіскації майна має характер реального покарання, що пов`язане з виконанням вироку у частині позбавлення засудженого права власності.

Отже, апеляційний суд вважає, що у даному провадженні, під час застосування статті 75 КК України, конфіскація майна не підлягає призначенню, оскільки вона є реальною мірою кримінального покарання, що несумісна із звільненням особи від його відбування.

Згідно з п.2 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш тяжкого покарання.

Згідно з вимогами ч.1 ст.421 КПК України, обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

З урахуванням наведеного, доводи апеляційної скарги прокурора заслуговують на увагу, а тому вирок суду першої інстанції, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 409, п.1 ч.1 ст.413 КПК України, в частині призначеного обвинуваченим покарання підлягає скасуванню, з постановленням апеляційним судом за правилами ст. 420 КПК України у цій частині нового вироку.

Керуючись 376, 404, 405, 407, 409, 413, 420, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,-

ухвалив

Апеляційну скаргу прокурора Київської окружної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Овідіопольського районного суду Одеської області від 07.05.2025 року, відносно ОСОБА_7 , та ОСОБА_8 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.358, ч.2 ст.28 ч.4 ст.358, ч.4 ст. 190 (в редакції до 11.08.2023 року) КК України- в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій часьтині новий вирок, яким:

ОСОБА_7 призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону до 11.08.2023 року) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_7 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п.2 ч.1 ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставіст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

ОСОБА_8 призначити покарання:

- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

- за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 2 (два) роки;

- за ч. 4 ст. 190 КК України (в редакції Закону до 11.08.2023 року) у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

Відповідно до ч. 5 ст. 74 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання за ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358 КК України, на підставі п. 2 ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років з конфіскацією майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбуття покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі п. п. 1, 2 ч.1 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4