Справа № 538/2261/25
Провадження №1-кп/538/60/26
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2026 року Лохвицький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лохвиця Полтавської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001204 від 26.11.2025 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Токарі, Лохвицького району Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, до мобілізації працюючого ФОП, раніше несудимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України,

в с т а н о в и в :

Органами досудового розслідування ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що ОСОБА_6 10.07.2019 року отримав кваліфікаційний сертифікат інженера- землевпорядника від № 014378, а 10.10.2019 - кваліфікаційний сертифікат інженера-геодезиста № 014424. ОСОБА_6 , здійснюючи адміністративно-господарські функції, пов`язані із землеустроєм, за спеціальним повноваженням, наділеним законом, є службовою особою в розумінні ч. 3 ст. 18 КК України.

27.04.2020 між ОСОБА_4 , з одного боку та ОСОБА_7 , укладено договір №2020-79 на розробку «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, за межами населених пунктів».

Відповідно до п.3.1. Вимог до технічного і технологічного забезпечення виконавців (розробників) робіт із землеустрою, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 11 квітня 2013 р. № 255, виконавець (розробник) робіт із землеустрою при проведенні цих робіт повинен дотримуватися технологічних вимог, серед іншого: дотримуватися умов договору щодо розроблення документації із землеустрою; забезпечувати виконання робіт із землеустрою відповідно до вимог законодавства України, що регулює земельні відносини, а також державних стандартів, норм і правил.

Відповідно до п.1.1 Типового договору про розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 4 березня 2004 р. N 266, виконавець зобов`язується виконувати з дотриманням вимог законодавства проектно- вишукувальні роботи з розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки , а замовник - прийняти та оплатити виконані роботи.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 ЗК України, віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підстав рішень органів державної влади. Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Відповідно до ч.1 ст. 53 ЗК України до земель історико-культурного призначення належать землі, на яких розташовані пам`ятки культурної спадщини, їх комплекси (ансамблі), історико-культурні заповідники, історико- культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби.

Згідно з ч. 1 ст. 54 ЗК України землі історико-культурного призначення можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності.

Відповідно до п. «г» ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі під об`єктами природно-заповідного фонду, історико-культурного та оздоровчого призначення, що мають особливу екологічну, оздоровчу, наукову, естетичну та історико-культурну цінність, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про охорону культурної спадщини» залишки стародавніх поселень відносяться до археологічних нерухомих об`єктів культурної спадщини.

Згідно ч.2 ст. 17 Закону України «Про охорону культурної спадшини», усі пам`ятки археології, в тому числі ті, шо знаходяться під водою, включаючи пов`язані з ними рухомі предмети, є державною власністю. Такі рухомі предмети підлягають віднесенню до державної частини Музейного фонду України, обліку та збереженню у порядку, визначеному законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст.186 ЗК України, схеми землеустрою і техніко- економічні обґрунтування використання та охорони земель адміністративно- територіальних одиниць погоджуються територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, структурним підрозділом відповідної обласної. Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері лісового господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань лісового господарства, територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства, а на території Автономної Республіки Крим - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань водного господарства, структурним підрозділом відповідної районної. Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері містобудування та архітектури, а якщо місто не входить до території певного району - виконавчим органом відповідної міської ради у сфері містобудування та архітектури, а в разі якщо такий орган не утворений - органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань містобудування та архітектури чи структурним підрозділом відповідної обласної державної адміністрації з питань містобудування та архітектури.

Відповідно до ч. 3 ст. 186-1 ЗК України, проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої на території земель історико- культурного призначення, пам`яток культурної спадщини місцевого значення, їх охоронних зон, в історичних ареалах населених місць та інших землях історико-культурного призначення, крім випадків, зазначених в абзаці третьому цієї частини, підлягає також погодженню з органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим у сфері охорони культурної спадщини, відповідним структурним підрозділом обласної. Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації у сфері охорони культурної спадщини.

Згідно положень ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

На території Миргородського району Полтавської області, поблизу с.Шкадрети, розташована пам`ятка археології місцевого значення - поселення Шкадрети І (друга чверть II тис. до н.е., бабинська культура, друга чверть І тис. н.е. черхняхівська культура) взятий під охорону Наказом Міністерства культури України № 228 від 27.03.2013 «Про затвердження науково-проектної документації щодо меж і режимів використання зон охорони пам`яток, історичних ареалів та занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України» занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення об`єкти культурної спадщини у Полтавській області, згідно з переліком, викладеним у додатку № 3.

Згідно з Додатком № 3 до Наказу Міністерства культури України № 228 від 27.03.2013 до переліку об`єктів культурної спадщини в Полтавській області, що заносяться до Державного реєстру нерухомих пам`яток України за категорією місцевого значення, входить Поселення Шкадрети І (друга чверть II тис. до н.е., бабинська культура; друга чверть І тис. н.е., черняхівська культура), що знаходиться поблизу с. Шкадрети Вирішальнецької сільської ради Лохвицького району (на даний час Сенчанська територіальна громада Миргородського району), за 0,25-0,35 км на північний схід-північ від північної околиці села, загальною площею 1,3414 га. (охоронний номер - 4714-Пл),

Вказаний об`єкт культурної спадщини розташований на земельній ділянці загальною площею 2,0000 га, поблизу с. Шкадрети Вирішальнецької сільської ради Лохвицького району (на даний час Сенчанська територіальна громада Миргородського району).

27.04.2020 ОСОБА_6 будучи кваліфікованим інженером- землевпорядником, здійснюючи на виконання умов договору №2020-79 на розробку «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, за межами населених пунктів», перебуваючи за місцем здійснення своєї діяльності за адресою: м.Лохвиця, вул. Садова, 15, діючи недбало, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість діяти в інтересах служби, всупереч вимогам ч. 1 ст.20, ст.ст.186, 186-1 ЗК України п.3.1. Вимог до технічного і технологічного забезпечення виконавців

(розробників) робіт із землеустрою, затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України 11 квітня 2013 р. № 255, п.1.1. Договору, не отримавши у встановленому законом порядку будь-якої інформації (лист або висновок) органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини стосовно наявності / відсутності на території земельної ділянки об`єкта культурної спадщини, за наявності реальної можливості отримати таку інформацію, самостійно визначив відсутність об`єкту, віднесеного до інших, ніж землі сільськогосподарського призначення, категорій земель, а саме історико-культурного призначення, на території земельної ділянки загальною площею 2, 0000 га, на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району (на даний час Сенчанська територіальна громада Миргородського району) Полтавської області та включив до складу проекту землеустрою перелік використанні земельної ділянки, що відводиться у власність ОСОБА_7 на підставі Наказу Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 8750-СГ від 27.03.2020, яким засвідчив відсутність обмежень у використанні вказаних земельних ділянок за кодом 01.02. «Охоронна зона навколо об`єкта культурної спадщини». У подальшому, ФОП ОСОБА_6 , на підставі розробленого ним же у 2020 році «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області за межами населених пунктів» (згідно додатку до завдання на виконання робіт) код - 01.03 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2, 0000 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району (на даний час Сенчанська територіальна громада Миргородського району) Полтавської області (кадастровий номер: :00:002:0245), у базі даних Державного земельного кадастру сформував та зареєстрував як об`єкт речового права, земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0245, без урахування наявності на території вказаної земельної ділянки об`єкта культурної спадщини - Поселення Шкадрети І (друга чверть II тис. до н.е., бабинська культура; друга чверть І тис. н.е., черняхівська культура), поблизу с. Шкадрети Вирішальненської сільської ради Лохвицького району (на даний час Сенчанська територіальна громада Миргородського району), за 0,25-0,35 км на північний схід-північ від північної околиці села, загальною площею 1,3414 га. (охоронний номер - 4714-Пл).

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 3154-СГ від 26.04.2021 «Про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність» затверджено «Проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_7 із земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району Полтавської області, за межами населених пунктів» на території Вирішальненської сільської ради Лохвицького району (на даний час Сенчанська територіальна громаді Миргородського району) Полтавської області та надано у власність ОСОБА_7 земельну ділянку площею 2, 0000 га (кадастровий номер: :00:002:0245).

У подальшому, 08.07.2020 на земельну ділянку з кадастровим номером :00:002:0245, без урахування наявності на території вказаної земельної ділянки об`єкта культурної спадщини - Поселення Шкадрети І (друге чверть II тис. до н.е., бабинська культура; друга чверть І тис. н.е., черняхівське культура), поблизу с. Шкадрети Вирішальнецької сільської ради Лохвицького району (на даний час Сенчанська територіальна громада Миргородського району), за 0,25-0,35 км на північний схід-північ від північної околиці села, загальною площею 1,3414 га. (охоронний номер - 4714-Пл), зареєстроване право приватної власності за ОСОБА_7 .

Таким чином, вищевказана недбалість ОСОБА_4 , призвела де протиправного, всупереч вимогам п. «г» ч. 4 ст. 84 ЗК України, вибуття у приватну власність пам`ятки археології місцевого значення - Поселення Шкадрети І (друга чверть II тис. до н.е., бабинська культура; друга чверть І тис. н.е., черняхівська культура), поблизу с. Шкадрети Вирішальнецької сільської ради Лохвицького району (на даний час Сенчанська територіальна громада Миргородського району), за 0,25-0,35 км на північний схід-північ від північної околиці села, загальною площею 1,3414 га. (охоронний номер - 4714-Пл), вартість якого відповідно до суми грошової оцінки зруйнованих археологічних культурних нашарувань на пам`ятці археології місцевого значення становить 386 395 391,44 гривень, що в 367 645 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян станом на 01.01.2020 та є тяжкими наслідками інтересам держави.

Таким чином, за неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що спричинило тяжкі наслідки інтересам держави, ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

До суду надійшло клопотання захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудового розслідування за № 0001204 від 26.11.2025, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

У судовому засіданні захисник підтримала своє клопотання посилаючись на викладені у ньому обставини.

Обвинувачений підтримав клопотання свого захисника, просив його задовольнити. Зазначив, що йому зрозумілі наслідки закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання.

До матеріалів справи долучено письмову заяву представника потерпілої юридичної особи, який вказує, що претензій до ОСОБА_4 не має.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання обвинуваченого підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

У відповідності до вимог п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч.3 ст.288 КПК).

Таким чином, за змістом статей 284 - 288 КПК України підставами для звільнення особи від кримінальної відповідальності при розгляді справи в суді є наявність відповідної норми кримінального закону, яка передбачає таке звільнення, клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності та згода обвинуваченого на закриття кримінального провадження на цих підставах.

Отже, наявність цих умов є правовою підставою для прийняття судом рішення про звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності. Визнання підозрюваним, обвинуваченим своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення як обов`язкової умови такого звільнення кримінальним процесуальним законом не передбачено.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України.

Суть обвинувачення ОСОБА_4 роз`яснено та є зрозумілою.

Судом також роз`яснено обвинуваченому підстави звільнення від кримінальної відповідальності та його право заперечувати проти закриття кримінального провадження.

З`ясовано, що ОСОБА_6 наполягає на звільненні його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

За нормами ст.12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 367 КК Українивідносяться до нетяжкого злочину.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Таким чином, на момент розгляду судом кримінального провадження щодо ОСОБА_4 минуло понад 5 років, тобто передбачений законом строк давності притягнення його до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення сплинув.

Прокурор не зазначав, не надавав та у матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б свідчили про ухилення ОСОБА_4 від слідства та суду після вчинення ним зазначеного кримінального правопорушення або про скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Також, обвинувачений особисто надав свою згоду на закриття кримінального провадження щодо нього у зв`язку із закінченням строків давності шляхом подання захисником до суду відповідної заяви та її підтримання в судовому засіданні.

Крім того, суд зазначає, що дотримання умов, передбачених частинами 1-3 ст.49 КК України і звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим.

Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа) досудове розслідування, попередній розгляд справи суддею, підготовче судове засідання, судовий розгляд справи судом першої інстанції, на стадії провадження в суді апеляційної інстанції, але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст.49 КК України, та за згодою підозрюваного, обвинуваченого, підсудного ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого, підсудного від кримінальної відповідальності.

У відповідності до ч.3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Враховуючи викладене та приймаючи до уваги, що перебіг давності притягнення до кримінальної відповідальності, в розумінні ст.49 КК України, не зупинявся і не переривався, суд приходить до переконання, що клопотання захисника обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності є таким, що відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак його слід задовольнити, звільнивши обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі п. 3 ч.1 ст.49 КК України, закривши відносно нього кримінальне провадження за ч. 2 ст.367 КК України.

Також суд зазначає, що відмова суду у звільненні обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності буде порушенням прав обвинуваченого, що є недопустимим.

Суд також звертає увагу, що така відмова може призвести до порушення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, щодо розгляду справи упродовж розумного строку, що є також неприпустимим.

Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 3 392 грн 64 коп слід віднести на рахунок держави, оскільки згідно з положеннями ч.2 ст. 124 КПК України вказані витрати підлягають стягненню з обвинуваченого лише у разі ухвалення обвинувального вироку, а у даному кримінальному провадженні суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі та звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 286, 288, 314, 372, 395 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 про закриття кримінального провадження зі звільненням від кримінальної відповідальності, у зв`язку з закінченням строків давності відносно нього за ч. 2 ст. 367 КК України задовольнити.

Звільнити ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, на підставі п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України, у зв`язку закінченням строків давності.

Кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, внесеного до ЄРДР за за № 0001204 від 26.11.2025, закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду впродовж 7-ми діб через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького

районного суду ОСОБА_8