Справа № 401/3055/21
Провадження № 1-кп/401/39/25
УХВАЛА

17 грудня 2025 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області, в складі колегії суддів Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

захисника обвинуваченого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції з особистим кабінетом захисника та прокурора, обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000043 від 09.01.2020 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого п.1 ч.2 ст.115 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

У провадженні Світловодського міськрайонного суду знаходиться вказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження строку обраного обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Клопотання обґрунтовано тим, що у ході досудового розслідування слідчим суддею відносно ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та встановлена наявність ризиків передбачених п. 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, знищення, спотворення речей та документів, які мають значення для справи, незаконного впливу на потерпілих та свідків, а також необхідністю запобігання вчинення іншого кримінального правопорушення.

Зазначає, що обвинувачений ОСОБА_7 може здійснювати вплив на потерпілих та свідків вчинити інші кримінальні правопорушення та ухилитись від суду. Прокурор вважає, що підстави для зміни на більш м`який запобіжний захід або скасування даного запобіжного заходу відсутні.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 вважає за необхідне скасувати обраний ОСОБА_7 раніше запобіжний захід, оскільки вважає, що ризики на які посилається прокурор є лише припущенням, вина ОСОБА_7 у вчинені особливо тяжкого злочину не доведена, наявність ризиків не підтверджена належними доказами.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового провадження колегія суддів дійшла такого висновку.

Згідно матеріалів кримінального провадження обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Обираючи вказаний запобіжний захід стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 слідчий суддя встановив наявність ризиків, передбачених п.п.1- 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконний вплив на потерпілих та свідків, спотворення речей та документів, які мають значення для справи та скоєння інших кримінальних правопорушень та вважав за недоцільне застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого просив скасувати обраний запобіжний захід, проте не надав доказів того, що ризики, які були встановлені слідчим суддею змінились.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, за наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Строк тримання обвинуваченого ОСОБА_7 під вартою спливає, тому виникла необхідність у вирішенні питання щодо доцільності подальшого застосування саме такого виду запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.

Згідно зі ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим частиною першою цієї статті. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України.

Відповідно до ч.1, п.4 ч.2 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно уразі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно п. 36 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Москаленко проти України» № 37466/04 від 20 серпня 2010 року, яке набуло статусу остаточного, суд зазначив, що суворість покарання, яке може бути призначене, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року Європейський суд з прав людини вказав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінювані ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

З огляду на викладене та враховуючи, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення та суворості можливого покарання, існують ризики того, що перебуваючи на волі обвинувачений може переховуватися від суду та без перешкод залишити своє місце проживання з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, перешкоджаючи тим самим кримінальному провадженню, також може незаконно впливати на свідків, які ще не допитані, та вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про те, що ризики, передбачені п.п.1-5 ч.1 ст.177 КПК України не зменшилися, застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не лише права обвинувачених, але й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства, з метою запобігти ризикам, суд не знаходить підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу на більш м`який.

Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України, ст. ст. 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, та вважає доцільним продовжити дію запобіжного заходу обраного ОСОБА_7 у виді тримання під вартою.

В силу п .2 ч.4 ст.183 КПК України, розмір застави в даному кримінальному провадженні не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 331 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою терміном на 60 днів, який обраховувати з 17 грудня 2025 року по 14 лютого 2026 року включно.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та до ДУ Кропивницький слідчий ізолятор для відома.

Ухвала може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3