Провадження № 1-кс/202/8698/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про арешт майна

04 грудня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001049 від 01.10.2025 за ознаками злочину, передбачених ч.4 ст.189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, що слідчими слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001049, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням у вказаному кримінальному провадженні здійснюється групою прокурорів Дніпропетровської обласної прокуратури.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений досудовим розслідуванням час та місці, однак не пізніше 30.06.2025, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, діючи умисно, маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом протиправного вимагання сплати грошових коштів у вигляді відсотків від неіснуючого боргу, вступив у злочину змову із ОСОБА_5 , з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_6 , який здійснює підприємницьку діяльність та є одним із засновників ФГ «Юлія-Вікторія» ().

26.11.2025 ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

26.11.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме у вимаганні передачі чужого майна з погрозою обмеження законних інтересів потерпілого, а також пошкодження та знищення майна потерпілого, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою конфіскації майна як виду покарання.

Враховуючи, що санкція ч. 4 ст. 189 КК України передбачає додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, просив слідчого суддю накласти арешт на належне підозрюваному майно, а саме: автомобіль марки «MERSEDES-BENZ EQB 300», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 (ключ запалення до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ), а також на автомобіль марки «TESLA MODEL Y», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_5 , (ключа-карту від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ), які були вилучені під час проведення обшуків 26.11.2025.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_7 надав заяву про розгляд клопотання без його участі та письмові заперечення на клопотання у яких зазначив, що під час проведення обшуків у ОСОБА_4 було вилучене майно, яке зазначено у клопотанні, але у той же слідчим не надано доказів, що воно відповідає критеріям ст.98 КПК України. Крім того, кримінальним провадженням шкода не завдана, а відтак є непропорційним заходом забезпечення кримінального провадження накладення арешту з забороною усіх трьох складових права власності. Враховуючи викладене просив у задоволенні клопотання відмовити частково.

Неявка власника майна та прокурора, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України.

СУ Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001049, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 01.10.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

26.11.2025 у кримінальному провадженні повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Санкція ч.4 ст.189 КК України передбачає покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

З доданих до клопотання реєстраційних карток на ТЗ, слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності належать: автомобіль марки «MERSEDES-BENZ EQB 300», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 (ключ запалення до нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 ); автомобіль марки «TESLA MODEL Y», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_5 , (ключ-карта від нього та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_6 ).

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є забезпечення конфіскації як виду покарання. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Приписами ч.5 ст.170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Звертаючись із клопотанням слідчий як мету арешту майна зазначив - забезпечення конфіскації.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.189 КК України, санкція якої передбачає конфіскацію майна, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню в частині арешту автомобілів.

Вирішуючи питання про спосіб арешту слідчий суддя, враховуючи мету арешту, вважає за необхідне визначити спосіб арешту заборона відчуження, що не позбавляє ОСОБА_4 права користуватися належними йому транспортними засобами, і не призведе до незворотних наслідків для нього.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити частково.

Накласти арешт на належні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

?автомобіль марки «MERSEDES-BENZ EQB 300», VIN: НОМЕР_1 , д.н.з НОМЕР_2 ;

?автомобіль марки «TESLA MODEL Y», VIN: НОМЕР_4 , д.н.з НОМЕР_5 ,

шляхом заборони їх відчуження.

В іншій частині клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого групи прокурорів у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Повний текст ухвали слідчий суддя склала 04.12.2025

Слідчий суддя ОСОБА_8