Справа № 461/6704/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/2426/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

Головуючої судді ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року про продовження строку тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_7 ,-

з участю прокурора ОСОБА_8 ,

адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

ВСТАНОВИЛА:

даною ухвалою, клопотання слідчого задоволено.

Продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 60 діб, тобто до 18 жовтня 2025 року.

Визначено підозрюваному ОСОБА_7 заставу у сумі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень, та у разі внесення застави покласти на підозрюваного строком на 60 діб наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою;

- не відлучатися з Львівської області без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- утримуватися від спілкування із свідком ОСОБА_10 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Мотивуючи своє рішення, суд першої інстанції, зокрема, вказав, що стороною обвинувачення доведено продовження існування ризиків, тому інші запобіжні заходи з об`єктивних причин не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, крім того, кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване на незаконне переправлення осіб призовного віку чоловічої статі у період дії воєнного стану під час загальної мобілізації через державний кордон за межі України, що підриває обороноздатність України.

На вказану ухвалу адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року, оскаржувану ухвалу змінити. Зменшити йому розмір застави до двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 60 560 грн. В решті оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Зазначає, що вказана підозра є неконкретизованою. Так, не зрозуміло, які саме організаційні дії вчинив ОСОБА_7 , у чому проявилося його сприяння перетину кордону; які саме поради та вказівки він надавав, та які перешкоди усував. Як наслідок, не зрозуміло, у чому проявилася об`єктивна сторона інкримінованого складу злочину.

Звертає увагу на те, що жодних дій, спрямованих на організацію незаконного перетину кордону, ОСОБА_7 фактично не вчинив, перетин кордону свідком ОСОБА_10 не відбувся.

Стверджує, що повідомлена ОСОБА_7 підозра є необгрунтованою, неконкретизованою та внутрішньо суперечливою, а кваліфікація його дій за ч. 3 ст. 332 КК України - неправильною.

Зауважує, що стороною обвинувачення за більш ніж два місяці досудового розслідування не надано доказів того, що підозрюваний ОСОБА_7 дійсно мав намір та реальну (об`єктивну) можливість організувати переправлення свідка ОСОБА_10 за кордон.

Зазначає, що клопотання сторони обвинувачення про обрання запобіжного заходу не містить посилання на матеріали справи, які б підтверджували заявлені ризики.

Крім цього, всупереч п. 6 ч. 1 ст. 184 КПК України у клопотанні сторони обвинувачення та в оскаржуваному судовому рішенні відсутнє обґрунтування неможливості запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Наголошує, що в оскаржуваній ухвалі жодним чином не мотивовано, чому слідчий суддя визначив максимальний розмір застави без урахування майнового стану підозрюваного.

Щодо строку на апеляційне оскарження зазначає, що апеляційна скарга подана засобами поштового зв`язку в межах п`ятиденного строку з моменту проголошення повного тексту ухвали, тому оскільки п`ятий день припав на 30.08.2025 (вихідний день - суботу), апеляційну скаргу подано на наступний за ним робочий день - понеділок (01.09.2025), відтак вважає такий пропущено з поважних причин.

Заслухавши доповідь судді, виступ захисників адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , пояснення підозрюваного ОСОБА_7 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку прокурора ОСОБА_8 , який апеляційну скаргу заперечив, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Поважність причин пропуску адвоката ОСОБА_6 , строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

Як слідує з матеріалів клопотання, у провадженні слідчого управління ГУНП у Львівській області перебуває кримінальне провадження за № 0000339 від 20.02.2025, за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

27 червня 2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 28.06.2025 щодо підозрюваного ОСОБА_7 , застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, з утриманням його у ДУ «Львівська установа виконання покарань №19», з можливістю внесення застави в розмірі 242240 гривень, строком на 60 днів, тобто до 25 серпня 2025 року включно.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 08.07.2025 року ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 28 червня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 з визначенням розміру застави було залишено без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 без задоволення.

Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 20.08.2025 року було продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000339 від 20.02.2025 року за підозрою ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, до 4 місяців, тобто до 27 жовтня 2025 року.

На переконання колегії суддів, судове рішення про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_7 постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199 КПК України.

Так, судом встановлено, що стороною обвинувачення доведено продовження існування ризиків, а саме: ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто переховування підозрюваного від органу досудового розслідування та/або суду. Про існування вказаного ризику свідчить те, що у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованого злочину ОСОБА_7 загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років і це може стимулювати підозрюваного до втечі, у тому числі з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені злочини підозрюваний може незаконно перетнути державний кордон України;

ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, тобто незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, обґрунтовується тим, що з урахуванням принципу безпосередності дослідження показань (ст. 23 КПК України) свідки судом ще не допитані та надані ними під час досудового розслідування показання не можуть лягти в основу вироку відносно нього. Крім того, слідчий суддя враховує, що на даний час в рамках кримінального провадження не допитано усіх свідків, показання яких будуть мати важливе значення для встановлення усіх обставин вчинення кримінального правопорушення, а також не встановлено усіх осіб, які можуть бути причетними до вчинення злочину. Відповідно, ОСОБА_7 може намагатись вплинути на таких осіб з метою надання показань, які б виправдовували його у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, а також узгоджувати з ними свої показання та створювати штучні докази непричетності до вчинення інкримінованого злочину;

- ризик передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України (перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином) полягає у тому, що для закінчення досудового розслідування та прийняття остаточного рішення у даному кримінальному провадженні необхідно провести низку слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а перебуваючи на волі, ОСОБА_7 може перешкоджати їх проведенню, зокрема, може негативно впливати на хід досудового розслідування, узгоджувати свої показання з показанням свідків та осіб, які ще не допитані в ході досудового розслідування, давати цим особам поради з врахуванням відомих їй обставин справи, схиляти їх до дачі завідомо неправдивих показань в ході досудового розслідування з метою створення собі штучного алібі щодо його непричетності до вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, тим самим перешкоджати кримінальному провадженню.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання матеріалами, а відповідні ризики, які враховані при застосуванні та продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного на даний час не зменшилися та продовжують існувати, також те, що строк досудового розслідування продовжено до 27.10.2025.

Колегія суддів вважає, що ризики, враховані при обранні запобіжного заходу не зменшились, а відтак продовження дії раніше обраного запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою є необхідним, у зв`язку із чим немає підстав вважати, що належну процесуальну поведінку підозрюваного зможе забезпечити більш м`який запобіжний захід про що фактично просить апелянт.

Як вбачається з матеріалів провадження, при розгляді клопотання слідчий суддя врахував передбачені КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду про те, що інші запобіжні заходи не забезпечать законослухняну поведінку підозрюваного, також те, що кримінальне правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинено в умовах воєнного стану, запровадженого у зв`язку із широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти Української Держави та Українського Народу та спрямоване на незаконне переправлення осіб призовного віку чоловічої статі у період дії воєнного стану під час загальної мобілізації через державний кордон за межі України, що підриває обороноздатність України, тому є необхідним продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 на 60 діб.

Таким чином, доводи апелянта про необхідність застосування більш м`якого запобіжного заходу є безпідставними, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Дійшовши правильного висновку про необхідність продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_7 , слідчий суддя при визначенні розміру застави врахував та навів в ухвалі достатні обгрунтування щодо визначеного ним розміру застави, який на переконання колегії суддів, буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на підозрюваного обов`язків.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги. Підстави для скасування ухвали слідчого судді відсутні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

поновити адвокату ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року.

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 20 серпня 2025 року, якою продовжено строк тримання під вартою з визначенням розміру застави ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4