Справа № 645/1/26
Провадження № 1-кс/645/37/26
У Х В А Л А

іменем України

02 січня 2026 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря судових засідань - ОСОБА_2

прокурора Немишлянської окружної прокуратури м.Харкова - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

підозрюваного - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 погоджене з прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 по кримінальному провадженню № 0001690 від 31.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засудженого,

встановив:

Старший слідчий слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 , в якому просить суд застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з моменту затримання, включно, із поміщенням до Харківського слідчого ізолятору.

Клопотання вмотивоване тим, що до ЧЧ ВП №2 ХРУП №2 ГУНП в Харківській області надійшло повідомлення зі служби «102» про те що, 31.12.2025 о 08 год. 59 хв. за адресою: м. Харків, вул. вул. Харківських Дивізій, 17, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи в салоні автомобіля марки Renault Mеgane білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив постріл зі зброї моделі «ПМР» калібру 9 mm № НОМЕР_2 в область грудної клітини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , чим спричинив тілесні ушкодження останньому та вчинив грубе порушення громадського порядку (ІКС ІПНП 28207 від 31.12.2025). Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення проти громадського порядку та моральності за наступних фактичних обставин. Так, 31.12.2025, приблизно о 08:00 год, більш точний час не встановлений, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рухаючись наа транспортному засобі Renault Mеgane білого кольору д.н.з. НОМЕР_1 , маючи при собі самозарядний пістолет моделі «ПМР» калібру 9 mm № НОМЕР_2 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю самозахисту - пристроєм призначеним для відстрілу (стрільби) патронів, споряджених гумовими снарядами травматичної (несмертельної) дії, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду, тобто є предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень, який належить останньому, був зупинений співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_3 на території двору за адресою АДРЕСА_2 для виконання завдання про оповіщення та перевірки документів. В ході розмови з співробітниками ТЦК та СП ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 почав рух до двору за адресою: АДРЕСА_3 , де у подальшому знову був зупинений групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У цей час у ОСОБА_5 , раптово виник протиправний умисел, спрямований на грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства із використанням для цього заздалегідь заготовленого пістолету «ПМР» калібру 9 mm № НОМЕР_2 . Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, ОСОБА_5 , 31.12.2025 року, приблизно в 08:59 год., розуміючи, що він перебуває в громадському місці за адресою: АДРЕСА_3 , де розташовані житлові багатоквартирні будинки, з хуліганських мотивів, які виразилися в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю, яка виразилися в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, демонструючи байдуже ставлення до суспільних відносин, прагнучи показати свою зневагу до існуючих норм та правил поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок інших осіб, протиставляючи себе суспільству, державі, з мотивів явної неповаги до суспільства, умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпричинно, з хуліганських спонукань, взяв до рук пістолет моделі «ПМР» калібру 9 mm № НОМЕР_2 , який є гладкоствольною вогнепальною зброєю самозахисту - пристроєм призначеним для відстрілу (стрільби) патронів, споряджених еластичними снарядами травматичної (несмертельної) дії, що відноситься до травматичної зброї з вогнепальним принципом метання снаряду, тобто є предметом, спеціально пристосованим для нанесення тілесних ушкоджень через відкриті водійські двері автомобіля здійснив із нього один постріл у бік співробітника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який знаходився навпроти нього, а саме, в область грудної клітини, спричинивши останньому відповідно до виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 13374 від 31.12.2025 тілесні ушкодження у вигляді вогнепального поранення лівої половини грудної клітини, тим самим створивши реальну загрозу життю та здоров`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 31.12.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.31.12.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень. Вивченням особи підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що останній є громадянином України, уродженцем міста Ворожба, Сумської області, має середню освітою, офіційно не працевлаштований, раніше не судимий. Підставою застосування запобіжного заходу стосовно підозрюваного ОСОБА_5 є наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України

В судовому засіданні прокурор підтримав подане клопотання та вказує на наявність ризиків передбачених ст.177 КПК України а тому просить суд обрати відносно підозрюваного міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного проти задоволення клопотання заперечувала, надала клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту - в період доби з 21.00 до 07.00.,зазначила, що надані стороною обвинувачення дані не свідчать про те, що застосування більш м`яких запобіжних заходів є недостатнім для запобігання ризиків, передбачених п. п. 1,3,5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

У судовому засіданні підозрюваний, не оспорював обставин вчинення кримінального правопорушення, встановлених органом досудового розслідування однак, проти клопотання прокурора заперечував, клопотання свого захисника підтримав у повному обсязі просив його задовольнити..

Заслухавши учасників судового засідання, вивчивши надані матеріали суд вважає клопотання прокурора та захисника такими, що підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 131 КПК України визначено, що заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, запобіжні заходи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

На підставі ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанції процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» № 14 від 19.12.2014 зазначено, що відповідно до ч. 6 ст. 22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. У ході судового провадження сторона обвинувачення зобов`язана доводити реальність ризиків, що виправдовують обмеження свободи.

Крім того, з аналізу ч. 2 ст. 177 КПК України вбачається, що, крім наявності ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першої статті 177 КПК, слід враховувати, що підставою застосування запобіжного заходу має бути наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішенні по справі «Нечипорук і Йонкало проти України» у пункті 175 зазначив, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Крім того, згідно рішення ЄСПЛ у справах «Фокс, Камбел і Харлі проти Об`єднаного Королівства» від 30.08.1990, «Мюррей проти Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

31.12.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області затримано ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

31.12.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України - саме хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому із застосуванням предмета, спеціально пристосованого та заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень.

Причетність ОСОБА_5 до кримінального правопорушення у повній мірі підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом затримання у порядку ст. 208 КПК України від 31.12.2025, в ході якого у ОСОБА_5 було вилучено пістолет моделі «ПМР» калібру 9 mm № НОМЕР_2 з якого було здійснено постріл. (фактичний час затримання - 10 год. 30 хв. 31.12.2025)

- протокол огляду місця події від 31.12.2025;

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом впізнання з потерпілим ОСОБА_7 ;

- допитами в якості свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які підтвердили обставини вчинення зазначеного кримінального правопорушення ОСОБА_5

- протоколом впізнання зі свідками ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 .

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів суд доходить переконання, що слідчим, прокурором доведено наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст. 296 КК України.

Також прокурором в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме останній може:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 усвідомлюючи реальну можливість притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого кримінального правопорушення, побоюючись отримати значний термін покарання у вигляді позбавлення волі на строк до 7 років, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, залишити та/або змінити своє фактичне місце проживання.

- незаконно впливати на свідків, оскільки ОСОБА_5 відомі їх повні анкетні дані, а також зважаючи на те, що один зі свідків є родичем підозрюваного, існує ризик того, що у разі застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, підозрюваний зможе здійснювати вплив на вказаних осіб з метою зміни їх показів на свою користь;

- також, вважаємо, що оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти громадського порядку та моральності, не має сталого джерела доходу, дане у сукупності вказує на крайній характер його протиправної поведінки та дає підстави вважати, що підозрюваний може в подальшому вчинити інші кримінальні правопорушення, у тому числі, проти громадського порядку та моральності, що свідчить про наявність ризику передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Отже, слідчий суддя доходить переконання про існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність обрання підозрюваному запобіжного заходу з метою запобігання вказаним ризикам та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Вирішуючи питання про те, чи є підстави для обрання підозрюваному саме запобіжного заходу у вигді тримання під вартою, слідчий суддя керується вимогами ст. 29 Конституції України, статті 9 Загальної Декларації прав людини, ст. 5 Конвенції «Про захист прав людини та основоположних свобод», ст. 12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише у передбачених законом випадках, за встановленою процедурою.

У відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Також слідчим суддею приймається до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найбільш суворішим запобіжним заходом. А за змістом ч. 1 ст. 183 КПК України взяття під варту ще й винятковий запобіжний захід, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

За змістом ч. 4 ст. 194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення також існування хоча б одного із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, але не доведе недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, слідчий суддя, суд мають право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

З огляду на викладене, слідчий суддя доходить висновку, що стороною обвинувачення не доведено неможливості застосування щодо ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з позбавленням волі, зокрема цілодобового домашнього арешту.

Натомість з урахуванням обставин вчинення кримінального правопорушення, за яким особі оголошено підозру, наявності ризиків, передбаченихст.177КПКУкраїни, а також даних про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має постійне місце проживання, суд вважає, що підстави для застосування виняткового запобіжного заходу, яким є тримання під вартою, відсутні. Натомість належним і достатнім запобіжним заходом, який дозволить запобігти ризикам щодо ухилення останнього від органів досудового розслідування,суду, впливу на свідка тазабезпечитьвиконанняним покладених процесуальних обов`язків, може бути цілодобовий домашній арешт з покладенням на підозрюваного обов`язків, визначених п.п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Так, застосування домашнього арешту передбачає відчутне втручання у приватне життя особи шляхом покладання на неї за рішенням суду заборон та обмежень. Із цих підстав за оцінками Європейського суду із прав людини домашній арешт розглядається в тій самій площині, що й тримання особи під вартою, оскільки він пов`язаний із позбавленням свободи, виходячи з розуміння положень Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Виходячи з переліку запобіжних заходів, закріплених у ст. 176 КПК України, домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі. Такий запобіжний захід має застосовуватися у тих випадках, коли застава є занадто м`яким запобіжним заходом, а тримання під вартою - занадто суворим. Отже, за ступенем суворості такий захід межує з позбавленням волі у значенні ст. 5 КЗПЛ. Зокрема, у справі "Вітторіо і Луіджи Манчині проти Італії" ЄСПЛ зазначив, що і тримання під вартою у в`язниці, і домашній арешт були для заявників позбавленням свободи, виходячи із розуміння п.п. "с" п. 1 ст. 5 КЗПЛ.

Домашній арешт за своєю сутністю є комплексом призначених за рішенням суду заборон і обмежень, які накладаються на підозрюваного (обвинуваченого) у зв`язку з його повною чи частковою ізоляцією у певному приміщенні, спрямовані на досягнення мети цього запобіжного заходу, реалізуються й контролюються правоохоронними органами у взаємодії з органом досудового розслідування, у чиєму провадженні знаходиться справа.

Стосовно клопотання захисника про обрання запобіжного заходу у виді нічного домашнього арешту, то на даний час об`єктивних даних, або документальних підтверджень про те,що зазначений запобіжний захід буде достатнім, для запобіганням ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України суду ненадано.

З огляду на викладене клопотання прокурора та захисника підлягають частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 177-179, 193, 194, 196, 206, 372, 395 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0001690 від 31.12.2025, за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засудженого - задовольнити частково.

Клопотання захисника ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту - в період доби з 21.00 до 07.00. - задовольнити частково.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 діб до 27 лютого 2026 року, заборонивши залишати житло за адресою: АДРЕСА_4 .

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду; повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну місця проживання та/або місця роботи (служби).

Строк дії ухвали до 27 лютого 2026 року.

Виконання ухвали покласти на Відділ поліції № 2 Харківського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції в Харківській області.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів після її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строків на її оскарження, а в разі оскарження, після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлено 03 січня 2026 року.

Слідчий суддя