ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/663/26 Справа № 208/9710/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2026 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Заводського районного суду міста Кам`янського від 08 жовтня 2025 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000701 відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тукумс, Латвія, громадянина України, який має професійну-технічну освіту, не працює, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Встановлені судом першої інстанції фактичні обставини.

Вироком Заводського районного суду міста Кам`янського від 08 жовтня 2025 року затверджено угоду про визнання винуватості від 25.09.2025, укладену між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним за ч. 4 ст. 185 КК України та призначено йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22.04.2025, у виді 2 (двох) місяців обмеження волі, що відповідно до п.п.б п.1 ч.1 ст.72 КК України становить 1 місяць позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1 (один) місяць позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили залишено ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою. Строк відбуття покарання обчислювати з моменту його фактичної затримання з 04.07.2025.

Вирішено питання щодо речових доказів та щодо розподілу судових витрат.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Як встановлено судом, 19.05.2025 приблизно об 11:00 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 перебував за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Заводський район, просп. Відродження, буд. 32А, а саме у приміщенні ресторану Noir, де побачив пляшку алкогольного напою віскі Jack Daniels об`ємом 3 літри. У цей час у ОСОБА_8 раптово виник протиправний умисел на таємне викрадення зазначеної пляшки алкогольного напою віскі Jack Daniels об`ємом 3 літри.

Реалізуючи свій протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ (законодавчо продовженого по теперішній час), 19.05.2025 приблизно о 11:00 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено), перебуваючи у приміщенні ресторану Noir, за адресою: Дніпропетровська область, м. Кам`янське, Заводський район, просп. Відродження, буд. 32А, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, тобто усвідомлюючи таємний характер свого діяння, діючи повторно, ОСОБА_8 викрав пляшку алкогольного напою віскі Jack Daniels об`ємом 3 літри, яка на праві власності належить ОСОБА_10 , вартістю 3608 гривень 40 копійок.

Утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілій ОСОБА_10 майнової шкоди на загальну суму 3608 гривень 40 копійок.

Таким чином, ОСОБА_8 , обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Окрім цього 26.05.2025 приблизно 14:20 год. (більш точний час під час досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 знаходився в 1 му під`їзді будинку АДРЕСА_3 , де виявив, що двері квартири АДРЕСА_4 не зачинені. У цей момент у ОСОБА_8 раптово виник прямий протиправний злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднаного із проникненням до житла.

Реалізуючи свій прямий протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане із проникненням до житла, усвідомлюючи, що він діє в умовах воєнного стану введеного Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ (законодавчо продовженого по теперішній час), 26.05.2025 приблизно 14:20 год. ОСОБА_8 через незачинені вхідні двері проник до приміщення квартири АДРЕСА_5 де у коридорі на тумбочці побачив жіночу сумку білого кольору в середині якої знаходився мобільний телефон Sigma mobile, моделі «X-treme PQ38», який на праві власності належить ОСОБА_11 . Продовжуючи свій протиправний умисел, скориставшись тим, що мешканці квартири сплять через, що його дії залишаються непоміченими, тобто усвідомлюючи таємний характер свого діяння, діючи повторно, ОСОБА_8 викрав мобільний телефон Sigma mobile, моделі «X-treme PQ38» чорного кольору, вартістю 3190 гривень 95 копійок.

Утримуючи вказане майно при собі, ОСОБА_8 залишив місце вчинення кримінального правопорушення, отримавши реальну можливість розпоряджатись викраденим майном, тобто довів свій протиправний умисел до кінця.

Своїми протиправними діями ОСОБА_8 заподіяв потерпілому ОСОБА_11 майнової шкоди на загальну суму 3190 гривень 95 копійок.

Таким чином, ОСОБА_8 обвинувачується у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, поєднанному із проникненням у житло, вчиненому в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Обвинувачений в апеляційній скарзі та в доповненні до неї просить застосувати до нього вимоги ч. 2 ст. 84 КК України або змінити вид покарання на більш м?який (умовний термін), з огляду на те, що суд першої інстанції не врахував стан його здоров?я. Під час медичного обстеження у нього було виявлено злоякісну пухлину дихальних шляхів, у зв?язку з чим йому було проведено оперативне втручання в лікарні ім. Мечникова і йому потрібна терапія, якій в умовах позбавлення волі неможливо.

Зазначає, що суд також не врахував обставини, які пом?якують покарання, а саме:

- речі які були вкрадені, добровільно видані мною;

- майнова шкода повністю відшкодована;

- активне сприяння розкриттю злочину;

- цивільні позови не заявлено;

- потерпілі не просили суд позбавлення волі;

- одружений, має постійне місце проживання.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечував.

Обвинувачений та захисник просили задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого з підстав та мотивів, викладених в ній.

Мотиви суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, думку та пояснення учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню, а вирок суду першої інстанції є повністю обґрунтованим, відповідним обставинам кримінального провадження, ступеню тяжкості вчиненого злочину та даним про особу обвинуваченого, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за вказаних у вироку обставин, а також, щодо кримінально-правової кваліфікації злочинів, ніким із учасників судового провадження не оскаржуються, а тому не є предметом апеляційного розгляду.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин вчинення кримінальних правопорушень, які могли б істотно вплинути на висновок суду про винуватість ОСОБА_8 та на кваліфікацію її дій, не виявлено.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, тобто, ухваленим компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбаченим цим кодексом; ухваленим судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України; в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Однією з підстав для зміни судового рішення при розгляді справи у суді апеляційної інстанції, згідно з ч. 2 ст. 409 КПК України, може бути невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинами кримінального провадження.

Згідно з вимогами ст. ст. 65 і 69 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин. При цьому, за наявності декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, мотивуючи своє рішення, може призначити основне покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією кримінального закону, або перейти до іншого, більш м`якого покарання, не зазначеного у санкції статті.

Виходячи з положень ст. 50 КК України, рішення суду про призначення покарання, повинно досягати мети виправлення та запобігання вчинення нових злочинів як обвинуваченим, так й іншими особами.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження вбачається, при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин, характер кримінального правопорушення, яке пов`язано із злочинами проти власності, яке виразилось у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та правильно врахував суспільну небезпеку скоєного кримінального правопорушення.

Належно прийняв до уваги дані про особу ОСОБА_8 , який раніше судимий, не працевлаштований, одружений, на утриманні нікого не має, зокрема, забезпечення власних потреб за рахунок вчинення злочинів проти власності

Апеляційний суд вважає, що висновки районного суду щодо можливості затвердження укладеної 25 вересня 2025 року між прокурором Кам`янської окружної прокуратури ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_8 відповідність змісту і форми такої угоди вимогам ч.4 ст. 469,470 КПК України, правильності правової кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.4 ст.185 КК України ґрунтуються на зібраних по справі та перевіреними судом доказах, є обґрунтованими та належним чином умотивованими.

Відповідно до змісту зазначеної угоди (а.п.74-80) обвинувачений ОСОБА_8 ініціював укладення такого виду угоди, повністю визнав свою винуватість у вчинених повторних епізодах крадіжки чужого майна в умовах воєнного стану та щиро розкаявся, сприявши у забезпеченні швидкого досудового розслідування.

Сторони також погодили розмір покарання, яке повинне бути призначено ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 185, КК України, за сукупністю вироків, у остаточному вигляді 5 років 1 місяць позбавлення волі.

При цьому ОСОБА_8 , у присутності його захисника ОСОБА_7 зазначив про добровільність свого бажання укласти таку угоду та розуміння обмеження апеляційного оскарження вироку суду у такому разі.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого щодо можливості застосування до нього положень статті 84 Кримінального кодексу України, а саме звільнення від відбування покарання у зв`язку з тяжкою хворобою, колегія суддів вважає такі доводи необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 84 КК України звільнення особи від відбування покарання за хворобою допускається у разі, якщо після набрання вироком законної сили у засудженого встановлено тяжке захворювання, яке перешкоджає відбуванню призначеного покарання, за умови підтвердження такого захворювання у порядку та за переліком, визначеним законодавством. Таким чином, застосування вказаної норми є можливим виключно після набрання обвинувальним вироком законної сили та за наявності належних і допустимих доказів дійсного існування у засудженого захворювання, яке відповідно до встановленого переліку є підставою для звільнення від відбування покарання.

З огляду на наведене, посилання обвинуваченого на необхідність застосування статті 84 КК України на стадії апеляційного перегляду вироку є передчасним та таким, що не ґрунтується на вимогах кримінального закону. Крім того, матеріали кримінального провадження не містять належних доказів, які б підтверджували наявність у обвинуваченого тяжкого захворювання, що унеможливлює відбування ним призначеного покарання.

Як убачається зі змісту оскаржуваного вироку, суд першої інстанції ретельно перевірив укладену між сторонами угоду на відповідність вимогам чинного Кримінального процесуального кодексу України, у тому числі щодо допустимості її укладення з урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_8 кримінальних правопорушень. У вироку належним чином викладено формулювання обвинувачення, з яким погодилися сторони угоди, надано правильну правову кваліфікацію дій обвинуваченого за частиною четвертою статті 185 КК України, а також призначено покарання виду та розміру, яке повністю відповідає умовам укладеної угоди.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_8 , а призначене йому покарання є законним, обґрунтованим та таким, що відповідає вимогам кримінального і кримінального процесуального законодавства України.

А тому, на підставі викладеного та керуючись положеннями ст. ст. 405, 418, 419 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду міста Кам`янського від 08 жовтня 2025 року відносно ОСОБА_8 , за ч. 4 ст. 185 КК України - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк, з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Судді Дніпровського

апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4