УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщені суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 16.10.2025 у кримінальному провадженні №0000617 від 17.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, про відмову у визнанні потерпілим,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшла скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 16.10.2025 у кримінальному провадженні №0000617 від 17.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.

Скаргу мотивовано тим, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000617 від 17.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

ОСОБА_5 в своїй скарзі зазначає, що відомості про вчинення вказаного кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29.03.2024, за його заявою від 19.02.2024.

В подальшому, ОСОБА_5 звернувся до органу досудового розслідування із заявою про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування було розпочато на підставі його заяви, та вказаним правопорушення йому було завдано фізичної та моральної шкоди, а також шкоди діловій репутації.

Водночас, постанову слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 16.10.2025 було відмовлено у визнанні його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

В той же час, на переконання заявника вказане рішення є необґрунтованим та передчасним, а тому просив слідчого суддю його скасувати.

Явка ОСОБА_5 , в судове засідання не забезпечена у зв`язку з неможливості забезпечити його присутність у судовому засіданні за допомогою відео-конференц зв`язку з технічних причин.

Слідчий Державного бюро розслідувань, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду скарги, в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, дійшов висновку про наступне.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно положень ст. 55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Так, з матеріалів скарги вбачається, що Державним бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000617 від 17.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України.

ОСОБА_5 звернувся до органу досудового розслідування із заявою про визнання його потерпілим у даному кримінальному провадженні, оскільки досудове розслідування було розпочато на підставі його заяви, та вказаним правопорушення йому було завдано фізичної та моральної шкоди, а також шкоди діловій репутації.

Водночас, постанову слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 16.10.2025 було відмовлено у визнанні його потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Так, слідчий у постанові послалася на те, що під час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні об`єктивні дані щодо завдання ОСОБА_3 будь якої матеріальної або маральної шкоди не встановлено.

Проте, такий висновок слідчого є передчасним і таким, що не підтверджений сукупністю належних та допустимих доказів, здобутих в ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000617.

При цьому, всупереч положенням ст.110 КПК України, вказана постанова слідчого не містить достатніх відомостей про зміст обставин, які стали підставами для прийняття постанови, у ній не наведено належних мотивів на спростування доводів ОСОБА_3 зазначених у заяві та клопотанні про визнання потерпілим, не наведено обґрунтування необхідності прийняття рішення про відмову у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні.

Слід зазначити, що ч. 5 ст. 55 КПК України надає слідчому, прокурору право винести постанову про відмову у визнанні потерпілим в тому разі, якщо заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди.

В той же час, слідчим в постанові зроблено загальний висновок про відсутність даних про заподіяння шкоди, без посилання на матеріали досудового розслідування, слідчі дії, які були проведені та дають підстави вважати, що ОСОБА_3 не було завдано шкоди.

Враховуючи вищевикладене, постанова слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 16.10.2025 у кримінальному провадженні №0000617 від 17.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, про відмову у визнанні потерпілим, підлягає скасуванню, а скарга ОСОБА_3 підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 55, 220, 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 16.10.2025 у кримінальному провадженні №0000617 від 17.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, про відмову у визнанні потерпілим - задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 16.10.2025 у кримінальному провадженні №0000617 від 17.07.2024, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, про відмову у визнанні потерпілим.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1