Справа № 946/695/26
Провадження № 1-кс/946/235/26
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2026 року слідчий суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 ,

представника скаржника ОСОБА_3 , дізнавача ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_6 про скасування постанови від 23.11.2025 року старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження №0001656 від 31.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

03.02.2026 року представник ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 звернулася до суду із скаргою, якою просить скасувати постанову від 23.11.2025 року старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001656 від 31.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

В обґрунтування вимог скарги, заявник зазначає, що за заявою ОСОБА_6 від 31.07.2019 року у єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за №0001656 за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.358 КК України. 23.11.2025 року дізнавачем СД Ізмаїльського РВП ГУНП України в Одеський області ОСОБА_4 було винесено постанову про закриття кримінального провадження, в якому вказано на відсутність доказів по кримінальному провадженню, та відсутність бажаних результатів. Вважає дану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. З висновком дізнавачем погодитись неможливо, адже ними надано вичерпний перелік підроблених документів, якій вказує на наявність складу злочину. З моменту звернення потерпілої ОСОБА_6 всупереч ст. 9 КПК України не було проведено достатньо слідчих дій спрямованих на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Не були допитані усі свідки, не були проведені слідчі дії, спрямовані на встановлення осіб, які скоїли злочин, ці особи не допитані. Крім того, коло осіб які могли бути причетні до справи визначено, це учасники цивільної справи№500/4947/14-ц за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , Ізмаїльської міської ради Одеської області. Сама позивач ОСОБА_7 не була допитана. Вважає, що в ході проведення досудового розслідування використано не увесь перелік слідчих дій спрямованих на виявлення осіб причетних до скоєння злочину.

В судовому засіданні скаржник зазначив, що злочин стосується підробки документів: акт прийому-передачі та акт встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, в яких підпис від імені ОСОБА_6 зробила інша особа. Потерпіла цих актів не підписувала. На підставі цих актів потерпілу було позбавлена земельної ділянки, на якій було розміщено її гараж. Не усі слідчі дії були вчиненні органом дізнання. Не усі особи були допитані.

Дізнавач в судовому засіданні пояснив, що встановлені усі необхідні обставини, вчинені усі слідчі дії. Заперечує проти задоволення скарги, вважає скаргу необґрунтованою. Було проведено дві почркознавчі експертизи, з яких повідомлено, що неможливо встановити факт належності підписів. Верховним судом залишено в силі рішення по цивільним справам з цього питання. Сусідка була допитана і повідомила, що вона підписувала вказані акти. Інший свідок ОСОБА_15 вже помер.

Прокурор в судовому засіданні зазначив, що встановити, чи підроблені підписи неможливо. Всі особи допитані.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, заслухавши учасників кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про обґрунтованість поданої скарги та наявність підстав для скасування оскарженої постанови про закриття кримінального провадження, з огляду наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: 1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Іліан проти Туреччини», правило встановлення обмежень до суду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру; перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

Отже, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В провадженні СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001656 від 31.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

23.11.2025 року старший дізнавач ОСОБА_4 прийняла постанову про закриття кримінального провадження №0001656 від 31.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Копію постанови представник отримав 30.01.2026 року, тому строк звернення до слідчого судді не пропущений.

Положення статті 2 КПК України визначають, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до п. 18 ч.1 ст. 3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченим нормами КПК, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з положеннями ст.7 КПК України, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться верховенство права, законність, рівність перед законом і судом, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до ч.4 ст.38 КПК України орган досудового розслідування зобов`язаний застосувати всі передбачені законом заходи для забезпечення ефективності досудового розслідування.

Згідно з п.8 ч.1 ст.40 КПК України слідчий уповноважений приймати процесуальні рішення у випадках, передбачених цим Кодексом, у тому числі щодо закриття кримінального провадження за наявності підстав, передбачених статтею 284 цього Кодексу.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим, прокурором всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 284 КПК України).

Положенням п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, за винятком випадків, передбачених ч.2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно ч.5 ст.110 КПК України, постанова слідчого, дізнавача повинна складатися з вступної, мотивувальної та резолютивної частини.

Мотивувальна частина постанови повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК України.

Як вбачається із оскарженої постанови, вона була прийнята у зв`язку з тим, що встановлено відсутність складу кримінального правопорушення відповідно п.2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування постанови дізнавачем зазначено, що досудовим розслідуванням встановлено, що 31.07.2019 до Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області надійшла заява від ОСОБА_6 про те, що у невстановлений час в невстановленому місці, невстановлена особа підробила документи. Згідно допиту потерпілої ОСОБА_16 встановлено, що потерпіла проживає за адресою: АДРЕСА_1 , однак прилегла територія нею не приватизована та знаходиться у загальному користуванні. Частина будинку АДРЕСА_2 перебувала у власності ОСОБА_17 . Наприкінці березня 2017 року потерпілій стало відомо про те, що частина будинку, яка належала ОСОБА_17 продана ОСОБА_18 26.02.2015 Ізмаїльським міськрайонним судом винесено рішення про виділення частини в натурі в окремий об`єкт нерухомості та припинення права спільної власності. Також, ОСОБА_6 стало відомо, що до Ізмаїльського міськрайонного суду було подано акт прийому-передачі межових знаків на зберігання, в якому нібито потерпіла, та інші особи поставила підпис, однак ОСОБА_6 стверджує, що вона та її дві доньки не підписували вказаний акт. Також, було призначено почеркознавчу експертизу за експертною спеціальністю 1.1 «Дослідження почерку і підписів», за результатами проведення якої було встановлено, що вирішити питання, чи виконані підписи від імені ОСОБА_6 у наданих на експертизу документах не виявилось можливим. Під час проведення досудового розслідування по даному факту проведені всі необхідні слідчих (розшукові) дії, спрямовані на встановлення осіб правопорушників та свідків даної події, однак встановити таких, не представилось можливим. Також встановлено, що Ізмаїльським міськрайонним судом Одеської області від 26.02.2015 справа №500/4947/14-ц, провадження № 2/500/394/15, про виділ частки в натурі в окремий об`єкт нерухомості, припинення права спільної часткової власності та визнання порядку користування земельною ділянкою позовні вимоги ОСОБА_7 були задоволені у повному обсязі, а саме: виділено в натурі окремий об`єкт нерухомості 3/25 частини житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_3 ; визнано за ОСОБА_7 право власності на об`єкт нерухомості - житловий будинок з надвірними спорудами по АДРЕСА_3 ; припинено між ОСОБА_7 та іншими співвласниками право спільної часткової власності на об`єкт нерухомого майна по АДРЕСА_3 : визнано порядок користування земельною ділянкою по АДРЕСА_3 відповідно до порядку користування, що складався між співвласниками житлового будинку; виділено у користування ОСОБА_7 земельну ділянку площею 268,0 кв. м з виходом на вул. Пушкіна відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи. ОСОБА_6 звернулась до Апеляційного суду Одеської області з апеляційною скаргою на вищезазначене рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області. Постановою Апеляційного суду Одеської області від 21.06.2018 апеляційну скаргу залишено без задоволення. Рішення першої інстанції залишено без змін. Враховуючи той факт, що склад кримінального правопорушення складається з об`єкту, суб`єкту, об`єктивної сторони та суб`єктивної сторони. Відсутність у діянні хоча б одного з названих елементів, свідчить про відсутність складу кримінального правопорушення. Таким чином, проведено вичерпний перелік слідчих-розшукових дій, з дотриманням вимог ст. 94 КПК України, оцінено кожний доказ з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до ч. 1 ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий суддя, виходячи з ст. 40 КПК України, позбавлений змоги надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, адже слідчий є самостійним у своїй процесуальній діяльності, а слідчий суддя наділений лише правом судового контролю та оцінки зібраних слідством доказів на етапі розслідування, однак він не може переймати на себе функції слідства (п. 18 ч. 1 ст.3, ч. 3 ст.22 КПК України). Однак, слідчий суддя вважає за необхідне роз`яснити, що слідство зобов`язане провести у провадженні такий комплекс дій, який би не залишав місце сумнівам, а зроблені ним висновки випливали б зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Так, оскаржувана постанова не є вмотивованою. Не проведено усіх необхідних слідчих дій, на яких, у тому числі, наголошує й скаржник. Не наведено в постанові вичерпний аналіз усіх слідчих дій та доказів, на підставі яких дізнавач дійшов до висновку про необхідність закриття кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 13.12.2023 дізначем прийнято постанову про призначення почеркознавчої експертизи за експертною спеціальністю 1.1. «Дослідження почерку і підписів». У вказаній постанові дізнавач зазначив про необхідність направлення експерту для дослідження наступних документів:

Об`єкт дослідження: Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, датований 10.04.2016 на 1 арк.; Акт встановлення (відновлення) в натурі меж земельної ділянки, наданої власність гр. ОСОБА_7 для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , датований 28.04.2016.

Експериментальні зразки підпису ОСОБА_6 : протокол відібрання зразків підпису від 29.07.2022 на 2 арк. з додатками (експериментальні зразки підпису) на 10 арк.;

Умовно-вільні зразки підпису ОСОБА_6 : Заява ОСОБА_6 від 31.07.2019.

Вільні зразки підпису ОСОБА_6 : Заява ОСОБА_6 від 31.10.2019 на 1 аркуші; Декларація №0001-307Н-02АО на 1 арк.

Як, вбачається з наявних у кримінальному провадженні висновків експерту №23-3152 від 13.06.2023, не були задоволенні клопотання експерта про надання вільних зразків ОСОБА_6 , що ускладнило вирішення питання у категоричній формі.

Так, згідно висновку експерта №23-6438, оцінкою результатів порівняльного дослідження встановлено, що в жодному порівнянь ні збіжні, ні розбіжні ознаки не утворюють сукупності, достатньої для якого-небудь (позитивного чи негативного) висновку про виконання досліджуваних підписів самою ОСОБА_6 . Викладене пояснюється таким чином: збіжні ознаки, хоча і чисельні, але за своїм об`ємом та значущістю не утворюють сукупності, яка індивідуалізує підписний почерк виконавця. Розбіжні ознаки не вдалося оцінити однозначно, чи то варіанти ознак підписів ОСОБА_6 , що не проявилися у наданих зразках її підписів, чи вони з`явилися в результаті виконання досліджуваних підписів іншою особою (особами). Вирішення питання у категоричній формі ускладнювалось відсутністю у розпорядженні експерта вільних підписів ОСОБА_6 (клопотання експерта щодо надання вільних зразків підпису ОСОБА_6 , не задоволено). Виходячи з викладеного, вирішити питання про те, чи виконані підписи від ОСОБА_6 у наданих на експертизу документах самою ОСОБА_6 або іншою особою (іншими особами), не виявилось можливим.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, в них наявні розрахункові книжки за оплату комунальних послуг ОСОБА_6 та багато інших документів написаних та підписаних потерпілою, однак, як вбачається з постанов про призначення експертиз, супровідних та висновків експерту, то у якості вільних зразків підпису ОСОБА_6 ці розрахункові книжки та інші документи, заяви, листи, написані та підписані ОСОБА_6 , експерту не надавалися (згадки про їх дослідження у висновку немає), що також може свідчати про ненадання експерту усіх можливих вільних екземплярів підпису, що також могло зумовити неможливість надати експертом категоричного висновку саме через брак матеріалів, а не через неможливість взагалі зробити таке дослідження і висновки.

Крім того, як вбачається з матеріалів кримінального провадження певні екземпляри вільних підписів були надані вже після проведення експертизи, а отже не були наявні у експерта під час дослідження, незважаючи на подання експертом клопотання про їх надання.

Тобто в основу оскарженої постанови покладено посилання на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, але ж відсутні вичерпні посилання на докази для прийняття такої постанови, слідчим не надано належну оцінку зібраним доказам та не вжито усіх заходів для всебічного та повного дослідження обставин кримінального провадження, не проведенні слідчі та процесуальні дії, про які йдеться у скарзі.

Крім того, в оскаржуваній постанові не наведено вчинення вичерпного переліку необхідних слідчих дій та не обґрунтовано вчинення дізнавачем вичерпних дій щодо встановлення усіх обставин досудового розслідування.

У судовому засіданні не доведено безпідставності аргументів скарги та вчинення дізнавачем усіх можливих слідчих та процесуальних дій.

Також скаржником обґрунтовано наголошується на не вчиненні дізнавачем усіх необхідних слідчих дій.

Таким чином, з огляду на викладене, слідчим суддею встановлена наявність фактів, які викликають сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стали підставою для винесення постанови про його закриття. Тому, беручи до уваги те, що постанова про закриття кримінального провадження, перешкоджає виконанню завдань кримінального провадження в частині забезпечення того, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності, слідчий суддя вважає, що висновки та процесуальне рішення дізнавача є наслідком неналежного виконання ним своїх процесуальних обов`язків та передчасними, а відтак таке слід скасувати.

Відповідно до ч.2 ст.307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав для задоволення скарги ОСОБА_6 про скасування постанови від 23.11.2025 року старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001656 від 31.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України,-

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_6 про скасування постанови від 23.11.2025 року старшого дізнавача СД Ізмаїльського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001656 від 31.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України задовольнити.

Скасувати постанову старшого дізнавача СД Ізмаїльського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 0001656 від 31.07.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 358 КК України.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали проголошено 06.02.2026р. о 10:30 год.

Слідчий суддя: ОСОБА_1