Номер провадження: 11-кп/813/1448/26
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.02.2026 року м. Одеса

Суддя-доповідач судової палати з розгляду кримінальних справ Одеського апеляційного суду ОСОБА_2 , проаналізувавши апеляційну скаргу прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.11.2025, якою у к/п №0000249 від 08.08.2017 було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності

установив:

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції було відмовлено в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про скасування арешту на майно, відмовлено в задоволенні клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Згодом, 09.12.2025 прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку було подано апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду, в якій останній, посилаючись на незаконність та необґрунтованість просить її скасувати.

Окрім того, в межах апеляційної скарги прокурор ОСОБА_3 ставить питання про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження вказаної ухвали суду, посилаючись при цьому на поважність причин його пропуску, зокрема, у зв`язку із тим, що судом 02.12.2025 було надано лише вступну та резолютивну частину ухвали, натомість, повний текст оскаржуваної ухвали до Одеської обласної прокуратури на теперішній час не надходив.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2026 зазначене кримінальне провадження за апеляційною скаргою сторони обвинувачення на ухвалу Приморського райсуду м. Одеси від 26.11.2025 надійшло в провадження головуючого судді ОСОБА_2 , суддів-учасників колегії ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Ухвалою судді-доповідача Одеського апеляційного суду від 12.01.2026 було призначено розгляд клопотання прокурора ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження вищезгаданої ухвали Приморського райсуду м. Одеси від 26.11.2025 на 11.03.2026 на 11:45 год.

Разом із тим, дослідивши матеріали судового провадження, що надійшли із суду 1-ої інстанції, суддя-доповідач дійшов висновку про те, що оскаржувана ухвала Приморського райсуду м. Одеси від 26.11.2025, якою було відмовлено в задоволенні клопотання сторони обвинувачення про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку із закінченням строків давності, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку з огляду на наступне.

Частина 1 ст. 24 КПК України встановлює, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя-доповідач застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03, право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що держава має право встановлювати певні обмеження права осіб на доступ до суду, такі обмеження мають переслідувати легітимну мету, не порушувати саму сутність цього права, а між цією метою і запровадженими заходами має існувати пропорційне співвідношення (п. 57 Рішення у справі «Ашингдейн проти Сполученого Королівства» від 28.05.1985, п. 96 Рішення у справі «Кромбах проти Франції» від 13.02.2001).

Вимогами ч. 1 ст. 392 КПК України передбачено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами 1-ої інстанції та не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

В свою чергу, відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України, ухвали, постановлені під час судового провадження в суді 1-ої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених ч. 1 цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 цієї статті.

Системний аналіз приписів ч. 11 ст. 284 та ч. 5 ст. 288 КПК України свідчить про те, що в апеляційному порядку може бути оскаржена лише ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Окрім того, окремої уваги вартий правовий висновок, викладений в постанові ККС у складі ВС від 01.05.2025 у справі №570/2722/19 (провадження №51-4656км24), відповідно до якого ухвала про відмову в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності, постановлена під час судового розгляду в суді 1-ої інстанції, не підлягає апеляційному оскарженню.

Водночас, відповідно до правової позиції, викладеної в постанові ККС у складі ВС від 16.06.2022 у справі №641/2699/17 (провадження №51-4504км21), не може бути предметом окремого апеляційного оскарження ухвала місцевого суду, якою відмовлено в задоволенні клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

З урахуванням викладених вище вимог кримінального процесуального закону та судової практики вбачається, що рішення суду 1-ої інстанції про відмову в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.

Враховуючи викладене вище, суддя-доповідач доходить висновку про те, що оскаржувана ухвала Приморського райсуду м. Одеси від 26.11.2025, якою було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України, суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження лише, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, або судове рішення оскаржене виключно з підстав, з яких воно не може бути оскарженим згідно з положеннями ст. 394 цього Кодексу.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 оскаржує ухвалу, яка не підлягає оскарженню в апеляційному порядку, то вважаю, що необхідно не здійснювати розгляд клопотання про поновлення строку на її апеляційне оскарження і відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора ОСОБА_3 та повернути її апелянту.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 24, 117, 335, 350, 370, 392, 399, 419, 532, 615 КПК України, суддя доповідач

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 26.11.2025, якою у к/п №0000249 від 08.08.2017 було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Копію ухвали разом із апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами надіслати прокурору відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 .

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Одеського апеляційного суду ОСОБА_2