Справа № 645/8461/25
Провадження № 1-кп/645/270/26
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2026 р. Немишлянський районний суд міста Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

За участю прокурора Немишлянської окружної прокуратури м. Харкова ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою по кримінальним провадженням, внесеним до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001502 від 13.11.2025 року, 0000101 від 22.01.2025, № 0001650 від 16.12.2024 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 336 Кримінального кодексу України,

встановив:

В провадженні Немишлянського районного суду міста Харкова перебуває на розгляді об`єднане кримінальне провадження, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 336 Кримінального кодексу України.

Ухвалою слідчого судді Немишлянського районного суду міста Харкова від 25 листопада 2025 року відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб з визначенням суми застави.

Прокурор у судовому засіданні заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зазначив про існування ризиків передбачених п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які були враховані слідчим суддею при обранні запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Прокурор зазначив, що ОСОБА_4 є особою, яка раніше неодноразово судима, у тому числі за умисні злочини. Наявність не знятих та непогашених судимостей, а також фактична повторність кримінальної поведінки свідчать про його стійку антисоціальну спрямованість та нездатність дотримуватися вимог закону. Попередні заходи кримінально-правового впливу не забезпечили виправлення особи та не запобігли вчиненню нового кримінального правопорушення. Крім того зазначив, що існує ризик того, що підозрюваний, усвідомлюючи тяжкість інкримінованого злочину та можливість призначення реального покарання у виді позбавлення волі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Крім того, беручи до уваги попередні судимості, його кримінальний досвід та наявність контактів у злочинному середовищі, є підстави вважати, що він може незаконно впливати на потерпілого, свідків або інших учасників кримінального провадження з метою уникнення кримінальної відповідальності. Також враховуючи неодноразову судимість підозрюваного, наявний високий ризик вчинення ним нового кримінального правопорушення у разі його перебування на волі.

Обвинувачений проти клопотання про продовження строків тримання під вартою заперечував та просив врахувати, що він визнає вину в повному обсязі.

Потерпілі до судового засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, прокурор надав заяви від потерпілих, згідно яким потерпілі просили розгляд справи проводити за їх відсутності, клопотань не заявляли, цивільного позову не заявлено.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , суд приходить до висновку .

Згідно з ч. 1 ст. 333 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.

Згідно з ч. 1 ст. 131 КПК заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Статтею 177 КПК встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: 1) переховуватися від суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Отже, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення дієвості кримінального провадження, тобто досягнення його завдань.

На переконання суду, відповідні ризики, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені ч. 1 ст. 177 КПК, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірної можливості здійснення обвинуваченим зазначених дій. Водночас КПК не вимагає доказів того, що обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Згідно матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого: вироком Московського районного суду м. Харкова від 22.11.2001 за ч. 2 ст. 141 КК України до позбавлення волі на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України 2001 р. від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 2 року; вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.07.2003 р. за ч. 1 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на 3 роки 2 місяці, звільнений 28.03.2005 року умовно-достроково, невідбутий термін 11 міс. 5 днів; вироком Московського районного суду м. Харкова від 11.05.2006 за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до позбавлення волі на 1 рік 8 міс., звільнений 18.09.2007 р з заміною на виправні роботи, з утрим. 10 % ЗП; вироком Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27.01.2009 року за ч. 2 ст. 186, 353, 70 КК України 2001 р. до позбавлення волі на 4 роки, 27.10.2012 року звільнений по відбуттю строку покарання; вироком Київського районного суду м. Харкова від 27.03.2017 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 70 КК України 2001 р. до позбавлення волі на 3 роки, 11.07.2017 року ухвалою Апеляційного суду Харківської області вирок залишено без змін, звільнений 09.08.2019 року по відбуттю строку покарання; 28.02.2025 року до Немишлянського районного суду міста Харкова на правлено обвинувальний акт за ст. 336 КК України; 20.03.2025 року до Немишлянського районного суду міста Харкова на правлено обвинувальний акт за ч. 4 ст. 185 КК України.

Встановлено, що надані стороною обвинувачення докази доводять обставини, які свідчать про: наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України: переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення.

На теперішній час вищевказані ризики мають місце.

Ризик переховування від органів поліції та суду є реальним з огляду на тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , суворістю можливого покарання, пов`язаними із цим негативними для особи наслідками та іншими обставинами, так як санкція ч. 4 ст. 185 КК України передбачає позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

Стосовно ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України - незаконно впливати на свідків, потерпілих у цьому ж кримінальному провадженні, суд вбачає ймовірність можливості обвинуваченого незаконно впливати на учасників кримінального провадження, зокрема, оскільки обвинуваченому під час досудового розслідування в рамках чинного законодавства надано копії відповідних процесуальних документів, в яких містяться дані свідків, тому імовірна можливість, що у разі застосування більш м`якого запобіжного заходу, що обвинувачений зможе впливати на вказаних учасників кримінального провадження.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, також знайшов своє підтвердження, оскільки є вірогідність, що ОСОБА_4 може не з`являтися до суду, тим самим умисно затягувати розгляд справи, в підтвердження якого можливо зазначити факт того що ОСОБА_4 було оголошено у розшук за ухвалою Немишлянського районного суду міста Харкова по кримінальному провадженню по кримінальному провадженню за ст. 336 КК України.

В судовому засіданні також знайшов своє підтвердження ризик того, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, передбаченого п.5 ч.1 ст.177 КПК України, що підтверджується наявністю порушених кримінальних проваджень відносно обвинуваченого.

Крім того, судом враховано, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 Кримінально-процесуального кодексу України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Суд, враховуючи, що обставини по справі з часу обрання запобіжного заходу не змінились, а ризики передбачені ст. 177 КПК України, не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинувачених більш м`якого заходу забезпечення кримінального провадження, а тому суд приходить до висновку про відсутність на даний час підстав для обрання обвинуваченому інших більш м`яких запобіжних заходів, крім тримання під вартою.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків передбачених п.1, п.3, п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, для застосування стосовно обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Під час вирішення клопотання судом вивчена можливість застосування обвинуваченому більш м`яких запобіжних заходів. Однак, враховуючи існування ризиків, передбачених п.1, п.3, п. 4, п. 5 ч.1 ст.177 КПК України та оцінюючи характер та обставини справи, в тому числі, і тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання винуватим у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, суд на сьогодні не вважає можливим застосувати інші запобіжні заходи.

Даних про стан здоров`я, що унеможливлюють прибування обвинуваченого в умовах ізоляції від суспільства суду не надано.

Строк тримання під вартою обвинуваченому, встановлений ухвалою слідчого судді закінчується 26 січня 2026 року, однак, судове провадження по даному кримінальному провадженню не розпочато і потребує часу для розгляду, тому строк тримання під вартою обвинуваченому необхідно продовжити, перелічені вище обставини обумовлюють висновок суду про необхідність продовження обвинуваченому строк тримання під вартою до 60 днів, з визначенням розміру застави у раніше встановленому розмірі 30 (тридцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 194, 201, 331, 372 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачуваного у вчиненні кримінальних правопорушень- злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ст. 336 КК України задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до 15 березня 2026 року включно.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суму застави у розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області до сплину строку тримання під вартою.

При внесенні визначеної суми застави ОСОБА_4 з-під варти звільнити.

У разі внесення застави у визначеному судом розмірі вважається, що до обвинуваченого обрано запобіжний захід у виді застави.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент часу внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу протягом дії ухвали.

У випадку внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки:

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду;

- повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування з потерпілим та свідками у вказаному кримінальному провадженні.

Роз`яснити обвинуваченому, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Відповідно до вимог ст. 182 КПК України роз`яснити обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.

Встановити строк дії ухвали про тримання під вартою - до 15 березня 2026 року.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`яти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, а ОСОБА_4 - в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 16.01.2026 року.

Головуючий суддя: