Справа № 399/192/25
Провадження № 1-кп/399/31/2025
В И Р О К

Іменем України

30 квітня 2025 року смт Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка Донецької області, українця, громадянина України, освіта неповна загальна середня, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

встановив:

Обвинувачений ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з проникненням у інше приміщення в умовах воєнного стану, таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, в умовах воєнного стану та таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, з проникненням у житло в умовах воєнного стану за наступних обставин.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року та який триває по теперішній час на підставі Указів Президента України, прийнятих упродовж 2023 - 2024 років.

09 грудня 2024 року близько, 17 години 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 , на подвір`ї якого побачив корпус зчеплення «МТЗ-80». Реалізуючи свій умисел направлений на таємне викрадення майна обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, через частково не огороджену ділянку місцевості зайшов на територію вищевказаного домоволодіння. Продовжуючи свої злочинні дії, перебуваючи на території подвір`я вищевказаного домоволодіння, ОСОБА_3 , переконавшись, що його дії нікому не помітні, діючи в умовах воєнного стану, за допомогою власної мускульної сили завантажив на тачку, яку заздалегідь взяв з собою за для полегшення вчинення злочину, корпус зчеплення «МТЗ-80» вартістю 14500 гривень.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 14500 гривень.

Крім того, 12 грудня 2024 року близько, 15 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , проходив повз домоволодіння АДРЕСА_2 . В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_3 з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник умисел направлений на таємне викрадення майна, що знаходилося на частково огородженій парканом території приватного домоволодіння АДРЕСА_2 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_5 . Реалізуючи свій умисел обвинувачений ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його дії нікому не помітні, через частково не огороджену ділянку місцевості зайшов на територію вищевказаного домоволодіння.

Продовжуючи свої дії, перебуваючи на території подвір`я вищевказаної ділянки, обвинувачений ОСОБА_3 підійшов до вхідних дверей одного з господарських приміщень та за допомогою власної мускульної сили демонтував кріплення навісного замку тим сам проник до господарського приміщення звідки, діючи в умовах воєнного стану, таємно повторно викрав бувший у користуванні, технічно справний свердлильний станок-верстат НС 12 вартістю 7475 гривень.

В подальшому обвинувачений ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 7475 гривень.

Крім того, 28 грудня 2024 року обвинувачений ОСОБА_3 перебував вдома за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_6 та вітчимом ОСОБА_7 . Цього ж дня за вказаною адресою прибув ОСОБА_8 , який разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 відпочивали та вживали алкогольні напої.

У вечірній час, близько 19 години 00 хвилин ОСОБА_8 пішов до однієї з житлових кімнат вказаного будинку, де ліг спати маючи на плечі барсетку в якій знаходилися грошові кошти в сумі 10000 гривень.

В цей час у обвинуваченого ОСОБА_3 з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник умисел направлений на таємне повторне викрадення майна, що знаходилося у барсетці ОСОБА_8 , який спав в приміщені житлової кімнати будинку АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій умисел, обвинувачений ОСОБА_3 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, діючи в умовах воєнного стану, таємно повторно викрав грошові кошти у розмірі 10000 гривень.

В подальшому ОСОБА_3 утримуючи викрадені грошові кошти при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 10000 гривень.

Крім того, 25 січня 2025 року близько, 17 години 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_3 , проходив повз домоволодіння АДРЕСА_3 .

В цей час, у обвинуваченого ОСОБА_3 з корисливих мотивів з метою незаконного збагачення виник умисел направлений на таємне викрадення майна, що знаходилося на частково огородженій парканом території приватного домоволодіння АДРЕСА_3 , яке на праві приватної власності належить ОСОБА_9 .

Реалізуючи свій умисел до кінця, ОСОБА_3 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, розуміючи, що його злочинні дії нікому не помітні, з корисливих мотивів, за допомогою власної фізичної сили, відчинив хвіртку до вказаного домоволодіння, таким чином незаконно проник на його територію.

Продовжуючи свої дії, перебуваючи на території подвір`я вищевказаної ділянки, ОСОБА_3 підійшов до приміщення житлового будинку та скориставшись незачиненими вхідними дверима проник до приміщення літньої веранди, яке є частиною житлового будинку, звідки, діючи в умовах воєнного стану, таємно повторно викрав бувший у користуванні, технічно справний, автомобільний акумулятор RED X 190Ah 1350А вартістю 6735 гривень 41 копійка.

В подальшому ОСОБА_3 утримуючи викрадене майно при собі, з місця вчинення злочину зник, розпорядився ним на свій власний розсуд, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 6735 (шість тисяч сімсот тридцять п`ять) гривень 41 (сорок одна копійка).

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому. Суду пояснив, що 9 грудня 2024 року близько 17 години з території двору домоволодіння АДРЕСА_2 належне ОСОБА_10 таємно викрав корпус зчеплення «МТЗ-80», який здав на металолом за 400 гривень. 12 грудня 2024 року близько 15 години знову прийшов до того ж домоволодіння та проник до території сараю зірвав замок з вхідних вдерей, проник туди і викрав свердлильний станок-верстат, з яким зник з місця вчинення злочину та продав вказаний станок за 3000 гривень третім особам. Також 28 грудня 2024 року близько 19 години по місцю свого проживання викрав у ОСОБА_8 , який спав та не помітив крадіжки грошові кошти в сумі 10000 гривень, що знаходились в барсетці на плечі потерпілого. Крім того, 25 січня 2025 року близько, 17 години 30 хвилин, прийшов на територію приватного домоволодіння АДРЕСА_3 належить ОСОБА_9 та скориставшись незачиненими вхідними дверима проник до приміщення літньої веранди та викрав автомобільний акумулятор. Додав, що на даний час викладене майно потерпілим повернуто. Грошові кошти потерпілому ОСОБА_8 частково повернув та віддасть решту найближчим часом.

Показання обвинуваченого ОСОБА_3 повністю відповідають обставинам справи, тому об`єму обвинувачення, який встановлений судом, та підтверджуються сукупністю досліджених судом доказів, які не суперечать одне одному, допустимі за способом збирання та відповідають об`єктивній істині.

Обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження правильно зрозумілі суть та обставини кримінального провадження. ОСОБА_3 в судовому засіданні дав покази правдиво та добровільно, оскільки повністю визнає провину у вчиненні злочину. У зв`язку з цим після роз`яснення всім учасникам судового провадження наслідків, передбачених ч. 3 ст. 349 КПК України, та за їх згодою при дослідженні доказів у кримінальному провадженні суд обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_3 так як немає жодного сумніву в добросовісності та істинності його позиції, а також усі учасники судового провадження згодні та не оспорюють обставини вчинення злочину, його кваліфікацію, вказану в обвинувальному акті у кримінальному провадженні.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи та оцінюючи усі зібрані у кримінальному провадженні та досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, допустимість, належність та достовірність яких не викликає жодних сумнівів, проводячи судовий розгляд у межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, суд вважає із достовірністю встановленою та доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна в умовах воєнного стану, таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, з проникненням у інше приміщення в умовах воєнного стану, таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, в умовах воєнного стану та таємного викрадення чужого майна, вчиненого повторно, з проникненням у житло в умовах воєнного стану, а тому його дії слід кваліфікувати за ч. 4 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид і розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує відповідно до ст.ст. 50, 65 - 67 КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, дані про особу обвинуваченого.

Пом`якшуючими покарання обставинами відповідно до ст. 66 КК України для обвинуваченого є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку та визнання вини.

У відповідності зі ст. 67 КК України, обтяжуючих обставин для обвинуваченого ОСОБА_3 не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_3 на диспансерному обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує всі обставини провадження та характеризуючі дані про особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я.

Суд приймає до уваги досудову доповідь уповноваженого органу з питань пробації з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, складену відповідно до вимог ст. 314-1 КПК України.

Зважаючи на вимоги ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч. 2 ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

За таких умов, за глибоким переконанням суду, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, ставлення обвинуваченого до скоєного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі. При цьому суд вважає необхідним врахувати і те, що відповідно до вимог ст. 50 КК України покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність, а повинно служити запобіганням до вчинення нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Вказане покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Частиною 1 статті 534 КПК України, регламентовано, що у разі необхідності спосіб, строки і порядок виконання можуть бути визначені у самому судовому рішенні.

Також, частиною 1 статті 165 КВК визначено, що іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку, тому початок іспитового строку слід рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 30 квітня 2025 року.

Цивільний позов у провадженні не заявлено, судові витрати вітсутні.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 органом досудового розслідування не обирався, відсутні також підстави і для обрання запобіжного заходу судом.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373-374 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку тривалістю 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з моменту проголошення вироку, тобто з 30 квітня 2025 року.

Речовий доказ: корпус зчеплення МТЗ-80, який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_5 - залишити у його розпорядженні.

Речовий доказ: свердлильний станок верстат НС-12 - який знаходиться на зберіганні потерпілого ОСОБА_5 - залишити у його розпорядженні.

Речовий доказ: автомобільний акумулятор RED X 190Ah 1350А який знаходиться на зберіганні потерпілої ОСОБА_11 - залишити у її розпорядженні.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Вирок може бути оскаржений до Кропивницького апеляційного суду через Онуфріївський районний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання. Вручити учасникам процесу копію вироку негайно, після його проголошення. Учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні, направити копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1