Справа № 740/4748/24
Провадження № 1-кс/740/422/25
УХВАЛА

12 травня 2025 року м. Ніжин

Слідчий суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

-скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

-слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ніжині скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_5 , на постанову слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 28 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000593 від 06 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

установив:

08.05.2025 до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області через систему «Електронний суд» надійшла вказана скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 , в якій скаржник просив скасувати постанову слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області від 28 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000593 від 06 серпня 2024 року.

Скарга мотивована тим, що вищевказана постанова слідчого є незаконною. Приймаючи вказане процесуальне рішення, слідчий діяв не об`єктивно, не оцінив усіх обставин справи та не здійснив необхідних процесуальних дій, а тому його висновок про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, в діях водії транспортних засобів: ОСОБА_6 та ОСОБА_5 не відповідає обставинам справи. Основними доказами для прийняття постанови про закриття кримінального провадження були висновки експертів, які слідчим оцінені не об`єктивно. Зокрема, слідчий посилається на висновок експерта № СЕ-19/125-25/3344-ІТ від 17.03.2025, але зазначає лише частину висновку, а саме: «…у вказаній дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку ДТП, за показами свідка ДТП ОСОБА_6 , в діях водія ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 14.6 (а) ПДР України, які з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з виникненням події вказаної ДТП». Однак у вказаному висновку експерт надав відповідь на запитання щодо моделі розвитку ДТП за показами свідка ОСОБА_5 , а саме: «…У діях водія автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , за моделлю розвитку ДТП, за показами свідка ДТП ОСОБА_5 , вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України, яка з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку із настанням події вказаної ДТП». У постанові про призначення інженерно-транспортної експертизи від 05.04.2025 слідчий не зазначив, чи це повторна чи додаткова експертиза, чому попередній висновок експерта є недостатнім. При цьому слідчий на вирішення поставив експертам питання про те, чи є показання водія автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , зокрема, щодо траєкторії його руху до моменту первинного контакту, технічно спроможними, з урахуванням слідів, зафіксованих під час огляду місця ДТП, зокрема, слідів гальмування лівого колеса вказаного автомобіля, залишеного ним до первинного контакту, позначених на схемі № 4. Однак слідчий не поставив експертам питання про технічну спроможність показань свідка ОСОБА_6 , що свідчить про його упередженість.

У судовому засіданні скаржник підтримав доводи, викладені в скарзі, просив її задовольнити та скасувати постанову слідчого про закриття кримінального провадження. Скаржник зазначив, що ОСОБА_5 не погоджується з рішенням слідчого про закриття вказаного кримінального провадження, оскільки в постанові слідчий зробив висновок, що саме ОСОБА_5 винуватий у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, оскільки крім нього більше ніхто не отримав тілесних ушкоджень. Однак у висновку експерта від 17.03.2025, на який посилається слідчий у постанові, встановлено, що й інший учасник ДТП ОСОБА_6 своїми діями порушив ПДР України. Призначаючи ще одну експертизу в межах вказаного кримінального провадження, слідчий поставив під сумнів лише покази ОСОБА_7 , що свідчить про його упередженість, оскільки експерт у своєму висновку від 17.03.2025 не ставить під сумнів покази обох водіїв.

У судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні скарги, вважав прийняту ним постанову про закриття кримінального провадження обґрунтованою, такою, яка прийнята на підставі висновків експертиз. Повідомив, що здійснював досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні із самого початку, з моменту внесення відомостей до ЄРДР, проводив огляд місця події, під час якого зафіксував усі сліди, які залишили транспортні засоби. Сліди, зафіксовані на місці події, свідчать, що водій ОСОБА_5 , виконуючи маневр обгону на перехресті, виїхав на смугу зустрічного руху, потім продовжив рух, виїхавши на смугу розгону, тобто лівим колесом автомобіля він перетнув дві смуги руху. Уже звідти, побачивши дорожню огорожу, йому не залишалося нічого іншого, як звернути вправо, застосувавши гальмування, від чого на дорожньому покритті залишилися сліди. Після цього стався контакт між автомобілями. При цьому під час слідчого експерименту ОСОБА_5 зазначав, що виїхав на зустрічну смугу та продовжив рух прямо до самого первинного контакту, що не узгоджується з обставинами, встановленими під час огляду місця події. Однак це не єдина невідповідність, яка була помітна під час слідчого експерименту. Зокрема, не співпадало розташування транспортних засобів. Під час призначення першої експертизи слідчий був упевнений, що покази свідка ОСОБА_5 є технічно неспроможними, оскільки не відповідають тим обставинам, які були встановлені під час огляду місця події. У першому висновку, а саме в описовій частині експерт не проводив детальний аналіз вказаної дорожньо-транспортної пригоди, вказав лише про порушення норм ПДР України водіями. Оскільки надані під час слідчого експерименту покази свідка ОСОБА_5 викликали сумніви, оскільки практично подія відбулася за інших обставин, та оскільки експерт у першому висновку не провів детальний аналіз вказаних обставин, то слідчий призначив нову експертизу, на вирішення якої поставив питання, чи є технічно спроможними покази ОСОБА_5 . Згідно з висновком експерта покази ОСОБА_5 в частині напрямку руху його транспортного засобу є технічно неспроможними, а тому його покази не брал ися до уваги під час прийняття рішення про закриття провадження. Слідчий не ставив під сумнів питання про технічну спроможність показань свідка ОСОБА_6 , оскільки вони узгоджувалися з обставинами справи, а тому відсутні підстави призначати нову експертизу.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000593 від 06 серпня 2024 року, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Установлено, що відповідно до витягу з ЄРДР за № 0000593 від 06.08.2024, на лінію «102» 06.08.2024 надійшло повідомлення, що на трасі М-02 «Кіпті-Глухів-Бачівськ» сталася ДТП за участі автомобіля марки Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався по вказаній автодорозі та здійснював маневр повороту ліворуч до с. Лісове, та автомобіля марки Range Rover, р. н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , який, рухаючись у попутному напрямку, здійснив зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , унаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження, а саме ампутацію кінцівки ноги.

Постановою слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 28 квітня 2025 року закрито кримінальне провадження № 0000593 від 06.08.2024 у зв`язку з відсутністю в діях водіїв ОСОБА_6 та ОСОБА_5 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В указаній постанові слідчий встановив, що під час проведення огляду місця ДТП 06.08.2024 зафіксовано, що дорожньо-транспортна пригода сталася на нерегульованому перехресті нерівнозначних доріг поза межами населеного пункту; дорожнє покриття асфальтобетонне, сухе, чисте; ділянка дороги горизонтальна, пряма; ширина проїзної частини автодороги М-02 «Кіпті-Глухів-Бачівськ» на місці події - 14 м (має дві смуги для руху в напрямку м. Борзна та дві смуги для руху в напрямку с. Вертіївка, ширина кожної - 3,5 м); дорожня розмітка на ділянці автодороги М-02 «Кіпті-Глухів-Бачівськ», де трапилась ДТП, - 1.1, 1,3, 1.5, 1.7, які позначають межі смуг руху, 1.14.2, 1.18; дорожні знаки на ділянці дороги М-02 «Кіпті-Глухів-Бачівськ», де трапилась ДТП, - 1.32, 5.20.1, 5.38.1, 5.38.2; сліди на дорожньому покритті на місці ДТП; сліди гальмування лівого колеса автомобіля Range Rover, залишені ним до моменту первинного контакту, сліди розбризкування технічної рідини на траєкторії руху правих коліс автомобіля Range Rover до моменту первинного контакту, сліди ковзання (подряпини), залишені деталями передньої підвіски автомобіля Volkswagen Passat після первинного контакту, сліди гальмування лівого колеса автомобіля Range Rover, залишені ним після первинного контакту, місце осипу уламків, сліди юзу автомобіля Range Rover, залишені ним після контакту передньою лівою частиною з металевим відбійником.

Свідок ОСОБА_8 під час допиту повідомив, що 06.08.2024 близько 13 год. 45 хв. він, керуючи автомобілем марки Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , рухався автодорогою М-02 «Кіпті-Глухів-Бачівськ» від с. Вертіївка Ніжинського району в напрямку м. Борзна. При наближенні до перехрестя з другорядною дорогою до с. Лісове, куди він мав намір повернути, він зменшив швидкість свого руху та увімкнув покажчик лівого повороту. Перед самим перехрестям він подивився в дзеркало заднього виду та, впевнившись у відсутності перешкоди, розпочав маневр повороту ліворуч. Під час виконання маневру повороту ліворуч, коли автомобіль вже знаходився на смузі зустрічного руху, він відчув удар у переднє ліве крило свого автомобіля.

Свідок ОСОБА_5 під час допиту повідомив, що 06.08.2024 близько 13 год. 30 хв. він керував автомобілем марки Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , та рухався по автодорозі М-02 від с. Вертіївка в напрямку м. Борзна. Проїхавши поворот до с. Мала Кошелівка, він побачив легковий автомобіль, який рухався попереду в попутному напрямку. На той момент ОСОБА_5 рухався зі швидкістю близько 100 км/год, а автомобіль, який рухався попереду, рухався повільніше. ОСОБА_5 вирішив обігнати вказаний автомобіль, увімкнувши покажчик лівого повороту та виїхавши на смугу зустрічного руху, переконавшись перед цим у безпечності вказаного маневру. Інших транспортних засобів у момент початку маневру обгону на дорозі не було.

Перехрестя попереду, a також дорожнього знаку, попереджуючого про наближення до перехрестя, ОСОБА_5 не бачив. У той момент, коли ОСОБА_5 наблизився до вказаного автомобіля на відстань близько 20 м, вказаний автомобіль раптом почав повертати ліворуч, виїжджаючи на смугу зустрічного руху, якою рухався ОСОБА_5 . До цього моменту ОСОБА_5 не бачив, щоб на вказаному автомобілі був увімкнений покажчик лівого повороту або ж світились ліхтарі червоного кольору («стоп-сигнали»). У цей момент, з метою уникнути зіткнення ОСОБА_5 натиснув на педаль гальм та повернув кермо ліворуч. Далі відбулось зіткнення між передньою правою частиною автомобіля під керуванням ОСОБА_5 та передньою лівою боковою частиною вказаного автомобіля.

Під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_5 , останній показав місце початку здійснення ним маневру обгону, траєкторію свого руху до моменту зіткнення, відповідно до якої в момент початку зміни напрямку руху автомобілем Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , автомобіль Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , розташовувався позаду нього в межах смуги зустрічного руху, місце початку зміни напрямку руху автомобілем Volkswagen Passat, p. н. НОМЕР_1 , місце первинного контакту та взаєморозташування транспортних засобів у цей момент, а також, що з моменту початку зміни напрямку руху автомобілем Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_3 , до моменту первинного контакту, автомобіль Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , подолав відстань 2,8 м за час 0,45 с. - 0,51 с.

Під час слідчого експерименту зі свідком ОСОБА_6 , останній показав місце початку зміни ним напрямку руху під час виконання маневру повороту ліворуч, місце первинного контакту та розташування його автомобіля у цей момент, траєкторію та швидкість свого руху, відповідно до яких з моменту початку зміни ним напрямку руху до моменту первинного контакту, автомобіль Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , подолав відстань 5,6 м за час 1,68 с. - 1,79 с., а також зазначив, що в момент зміни ним напрямку руху під час виконання маневру повороту ліворуч автомобіль Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , розташовувався позаду нього в межах крайньої лівої смуги для руху в напрямку м. Борзна.

Відповідно до висновка судово-медичної експертизи № 127 від 30.10.2024 у ОСОБА_5 мали місце наступні тілесні ушкодження: політравма; закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку; закрита травма грудної клітки та органів черевної порожнини; травматична ампутація лівої нижньої кінцівки на рівні переходу середньої третини в нижню лівого стегна; забійна рана голови, грудної клітки зліва; осадніння правої гомілки; травматичний шок І-ІІ ст.; забій легень; забійна рвана рана ділянки грудної клітки зліва; геморагічний шок І ст. Указані тілесні ушкодження виникли внаслідок ударної дії тупих твердих предметів, по давності утворення можуть відповідати даті 06.08.2024 та умовам, зазначеним у постанові про призначення вказаної експертизи, і в сукупності, як такі, що обумовлені комплексом однієї травми в умовах дорожньо-транспортної пригоди, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень.

Згідно з висновком експерта № CE-19/125-24/10205-IT від 14.10.2024 на момент огляду в робочій гальмівній системі та системі рульового керування автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , несправностей, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено.

Відповідно до висновка експерта № CE-19/125-24/10203-ІТ від 12.10.2024 на момент огляду в робочій гальмівній системі та системі рульового керування автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , несправностей, які б перебували в причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, не виявлено. На гальмівному шлангу живлення робочого гальмівного механізму правого переднього колеса виявлено механічне пошкодження у вигляді розриву, час виникнення якого не встановлено.

Як убачається з висновка експерта № CE-19/125-24/10206-ІТ від 21.10.2024, первинний контакт автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_3 , та автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , відбувся приблизно в місці розташування початку слідів ковзання (подряпин) автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , позначка № 6 на схемі, тобто на проїзній частині автодороги M-02 на відстані близько 4,8 м за кілометровим знаком «60» та відстані близько 1,5 м ліворуч від дорожньої розмітки 1.5, відносно руху в напрямку від с. Вертіївка до м. Борзна. Первинний контакт відбувся між правим переднім кутом автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , та лівими передніми дверима автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , на відстані приблизно 183 см від передньої габаритної частини автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , а повздовжня вісь автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_3 , була відхилена від повздовжньої осі автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 (проти годинникової стрілки) на кут приблизно 30°.

Відповідно до висновків експертів № CE-19/125-25/3344-ІТ від 17.03.2025 та № CE-19/125-25/4920-IT від 25.04.2025, зокрема, у вказаній дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди, за показами свідка ДТП ОСОБА_6 , водій автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 ; у вказаній дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди, за показами свідка ДТП ОСОБА_6 , в діях водія автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 14.6 (а) ПДР України, які з технічної точки зору перебували в причинному зв`язку з виникненням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди; в діях водія автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди, за показами свідка ДТП ОСОБА_6 , не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б перебували в причинному зв`язку з настанням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди; покази ОСОБА_5 під час слідчого експерименту щодо траєкторії руху керованого ним автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , безпосередньо перед зіткненням є технічно неспроможними (такими, що не відповідають, з технічної точки зору, об`єктивним обставинам виникнення вказаної дорожньо-транспортної пригоди). Подальше дослідження за технічно неспроможними вихідними даними не є можливим через те, що їх використання може призвести до заздалегідь хибного висновку.

Як установлено слідчим у постанові про закриття кримінального провадження від 28 квітня 2025 року, під час досудового розслідування проведені всі можливі та необхідні слідчі дії, за результатами яких встановлено, що в діях водія ОСОБА_6 не виявлено порушень вимог ПДР України, які б перебували у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди, а отже в його діях відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Натомість причиною настання дорожньо-транспортної пригоди є порушення вимог п. 14.6 (а) ПДР України водієм ОСОБА_5 , але враховуючи те, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди жодна особа, окрім самого водія ОСОБА_5 , не отримала тілесних ушкоджень, тому в діях водія ОСОБА_5 відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. За таких обставин, слідчий дійшов висновку, що кримінальне провадження підлягає закриттю.

Згідно з матеріалами кримінального провадження 28.02.2025 постановою слідчого у вказаному кримінальному провадженні призначено інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортної пригод», на вирішення якої слідчий поставив такі питання: чи мав у вказаній дорожній ситуації водій автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 технічну можливість своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 ?; як з технічної точки зору повинен був діяти водій автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 у вказаній дорожній ситуації відповідно до вимог ПДР України, та чи відповідали його дії вказаним вимогам?; як з технічної точки зору повинен був діяти водій автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 у вказаній дорожній ситуації відповідно до вимог ПДР України, та чи відповідали його дії вказаним вимогам?; з технічної точки зору дії кого з водіїв перебувають у причинному зв`язку з настанням указаної дорожньо-транспортної пригоди?

Згідно з висновком експерта від 17.03.2025 № СЕ-19/125-25/3344-ІТ за результатами судової інженерно-транспортної експертизи: 1) у цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди, за показами свідка ДТП ОСОБА_5 , водій автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 , виконуючи вимоги п. 10.1 ПДР України, мав технічну можливість своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 . У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди, за показами свідка ДТП ОСОБА_6 , водій автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 не мав технічної можливості своїми односторонніми діями уникнути зіткнення з автомобілем Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_4 ; 2) У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_5 та свідка ДТП ОСОБА_6 , з технічної точки зору, водій автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 повинен був діяти відповідно до п. 10.1, 10.4, 16.13 ПДР України. У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_5 , з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_5 , ОСОБА_6 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України. У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_6 , з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_5 , ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України; 3) У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_5 , з технічної точки зору, водій автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до п. 12.6 (г), 14.6 (а) ПДР України. У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_6 , з технічної точки зору, водій автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 повинен був діяти відповідно до п. 14.6 (а) ПДР України. У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_5 , з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 12.6 (г), 14.6 (а) ПДР України. У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_6 , з технічної точки зору, в діях водія автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 14.6 (а) ПДР України. У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_6 , в діях водія автомобілю Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 14.6 (а) ПДР України, які з технічної точки зору, перебували в причинному зв`язку з виникненням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди. У діях водія автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_6 не вбачається невідповідностей вимогам ПДР України, які б перебували в причинному зв`язку з настанням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди. У цій дорожньо-транспортній ситуації за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_5 , в діях водія автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 12.6 (г), 14.6 (а) ПДР України, які з технічної точки зору, знаходились в причинному зв`язку з виникненням події вказаної дорожньо-транспортної пригоди. У діях водія автомобіля Volkswagen Passat, р. н. НОМЕР_1 , ОСОБА_6 за моделлю розвитку дорожньо-транспортної пригоди за показами свідка ДТП ОСОБА_5 вбачається невідповідність вимогам п. 10.1 ПДР України, яка, з технічної точки зору, перебуває в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

05.04.2025 слідчий в указаному кримінальному провадженні постановою призначив інженерно-транспортну експертизу за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставин і механізму дорожньо-транспортних пригод», на вирішення якої експертам поставив питання: чи є показання водія автомобіля Land Rover Range Rover Sport, р. н. НОМЕР_2 , ОСОБА_5 , зокрема, щодо траєкторії його руху до моменту первинного контакту, технічно спроможними, з урахуванням слідів зафіксованих під час огляду місця ДТП, зокрема, слідів гальмування лівого колеса автомобіля Range Rover, залишеними ним до моменту первинного контакту, позначених на схемі № 4?

Відповідно до висновка експерта № СЕ-19/125-25/4920-ІТ від 25.04.2025 покази водія ОСОБА_5 під час слідчого експерименту, вказані у постанові про призначення цієї експертизи щодо траєкторії руху керованого ним автомобіля Land Rover Range Rover Sport р. н. НОМЕР_2 , безпосередньо перед зіткненням є технічно неспроможними.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться: верховенство права; законність; рівність перед законом і судом; повага до людської гідності; доступ до правосуддя та обов`язковість судових рішень; змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів, а також у доведенні перед судом їх переконливості; безпосередність дослідження показань, речей і документів; забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Разом з цим у ч. 5 цієї статті вказано, що кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Так, у п. 42 рішення Європейського суду з прав людини від 13 січня 2011 року у справі «Михалкова та інші проти України» вказано, що за статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод держава зобов`язана «гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», що також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування. Розслідування має бути ретельним, безстороннім і сумлінним. Розслідування повинне забезпечити встановлення винних осіб та їх покарання. Органи державної влади повинні вжити всіх заходів для отримання всіх наявних доказів, які мають відношення до події, показань очевидців, доказів експертиз. Будь-які недоліки у розслідуванні, які підривають його здатність встановити відповідальну особу, створюють ризик недодержання такого стандарту.

Практика ЄСПЛ щодо проведення ефективного офіційного розслідування кримінальних справ є сталою та вказує на те, що згідно з мінімальними критеріями ефективності, які суд визначив у своїй практиці, таке розслідування має бути незалежним, безстороннім і підлягати громадському контролю, а компетентні органи повинні діяти зі зразковою ретельністю та оперативністю. Розслідування має бути ретельним. Це означає, що органи влади завжди повинні добросовісно намагатися з`ясувати, що трапилося і не покладатися на поспішні та необґрунтовані висновки для закриття кримінальної справи або використовувати такі висновки як підставу для своїх рішень. Вони повинні вживати усіх розумних і доступних їм заходів для забезпечення збирання доказів, що стосуються події, включаючи, зокрема показання свідків та висновки судових експертиз тощо. Будь-який недолік розслідування, який підриває його здатність встановлення причини або винних осіб, створюватиме небезпеку недотримання цього стандарту (рішення у справах «Олександр Ніконенко проти України», Мута проти України», Карабет та інші проти України»).

За змістом ст. 93 КПК України, метою проведення слідчих дій є виключно збирання доказів, а ст. 91 КПК України передбачає виключний перелік обставин, які підлягають доказуванню.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

За загальним правилом, визначеним у ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказуванню підлягає збирання, перевірка та оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Вичерпний перелік підстав закриття кримінального провадження міститься у ст. 284 КПК України.

Зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження може бути закрито лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин справи та оцінки слідчим (прокурором) всіх зібраних та перевірених доказів (ст. 2, 284 КПК України).

Постанова слідчого (прокурора) про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу (ст. 110 КПК України).

Таким чином, прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосуються цього провадження в сукупності.

На слідчого суддю відповідно до норм КПК України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діях особи складу злочину, то слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважав, що особою (особами) вчинено злочин, а у разі, якщо особі (особам) ставилося в вину декілька протиправних діянь, які підпадають під ознаки різних статей кримінального закону, то чи містить постанова висновки слідчого щодо відсутності вини особи (осіб) у вчиненні кожного з них.

Однак указаним вище вимогам процесуального закону оскаржувана постанова слідчого не відповідає.

Зокрема, ініціювавши проведення експертизи щодо з`ясування питання про технічну спроможність показань свідка ОСОБА_5 , слідчий залишив поза увагою висновок інженерно-транспортної експертизи від 17.03.2025, згідно з якою порушення Правил дорожнього руху України під час ДТП убачаються не лише в діях водія ОСОБА_5 , а й іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_6 , а тому слушними є доводи скаржника про те, що слідчий не надав належної оцінки показанням іншого учасника ДТП водія ОСОБА_6 , не призначив відповідної експертизи з метою з`ясування питання про технічну спроможність його показань, що є необхідним за обставин указаного кримінального провадження.

Установлення обставин технічної спроможності показань стосовно одного учасника ДТП, без з`ясування аналогічного питання стосовно другого учасника ДТП вочевидь свідчить про неповноту проведеного досудового розслідування та порушення принципу об`єктивності дослідження всіх обставин події.

Указані обставини надають обґрунтовані підстави вважати, що досудове розслідування у кримінальному провадженні проведено без всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів, тому висновок слідчого про закриття кримінального провадження є передчасним, а постанова про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого, дізнавача чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова про закриття кримінального провадження - скасуванню.

Керуючись ст. 2, 110, 303, 307, 309 КПК України, -

ухвалив:

Скаргу задовольнити.

Постанову слідчого СВ Ніжинського РУП ГУ НП в Чернігівській області ОСОБА_4 від 28 квітня 2025 року про закриття кримінального провадження № 0000593 від 06 серпня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, скасувати.

Повернути Ніжинському РУП ГУ НП в Чернігівській області матеріали кримінального провадження № 0000593 від 06 серпня 2024 року (1 т.).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1