ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 650/2372/25
Номер провадження: 11-сс/819/52/25
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року Херсонський апеляційний суд у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

за участі:

прокурора: ОСОБА_6

підозрюваного: ОСОБА_7

адвоката: ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000227за апеляційною скаргою прокурора Бериславської окружної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Високопілля Високопільського району Херсонської області, громадянина України, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 09.06.2025 року включно.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 такі обов`язки:

- прибувати по першому виклику до слідчого, прокурора та суду на першу таку вимогу;

- не відлучатися із фактичного місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду цілодобово;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або місця роботи.

Вимоги і узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу слідчого судді від 12.04.2025 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування, тобто до 09.06.2025 року включно.

Зазначає, що вказана ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилається на те, що суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст. 177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних дій.

Зазначає, що досудовим розслідуванням встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України стосовно підозрюваного ОСОБА_7 .

Встановлено ризик переховування ОСОБА_7 від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення відповідальності за вчинення тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років та зважаючи на те, що він постійного місця роботи немає, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей не має, раніше не судимий, тобто у ОСОБА_7 відсутні міцні соціальні зв`язки, він, під час дії на території України воєнного стану, з метою створення перешкод досудовому слідству, може виїхати нa місцевість, що перебуває на території громади, яка перебуває в тимчасовій окупації, у зв`язку з цим, у правоохоронних органів фактично не буде можливості затримати підозрюваного та як наслідок, притягнути останнього до кримінальної відповідальності.

Також посилається на існування ризику передбаченого п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки ОСОБА_7 , перебуваючи на волі може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а саме ухилятись від явки до органів досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення відповідальності, а також враховуючи тe, що ОСОБА_7 , повідомлено про підозру у вчиненні тяжкого злочину, він може затягувати строки проведення досудового розслідування.

Зазначає, що слідчий суддя своїм рішенням не забезпечив впевненості в належній процесуальній поведінці підозрюваного ОСОБА_7 , у зв`язку з чим ухвала слідчого судді від 12.04.2025 підлягає скасуванню.

Позиції учасників.

Прокурор підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги.

Підозрюваний ОСОБА_7 та адвокат ОСОБА_8 заперечили проти задоволення апеляційних вимог прокурора, посилаючись на їх необґрунтованість.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження, які надійшли із суду першої інстанції та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Застосування запобіжних заходів стає можливим при наявності ризиків. Ризик це невизначена подія, яка по суті, представляє собою ймовірність отримання несприятливих для досудового слідства та суду подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного.

З матеріалів провадження вбачається, що 09.04.2025 року до ЄРДР за №0000227були внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

11.04.2025 року ОСОБА_7 затримано на підставі ст. 208 КПК України.

11.04.2025 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Із матеріалів провадження, повідомлення про підозру вбачається, що ОСОБА_7 підозрюється в тому, що він в один із днів серпня місяця 2024 року (більш точну дату та час досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим), перебуваючи на відкритій території, в місці розташування колишніх позицій військових зс рф, що розташовані на відстані близько 1 км. від с.Новопетрівка Бериславського району Херсонської області в бік с. Костирка Бериславського району Херсонської області, переслідуючи прямий злочинний умисел, спрямований на порушення правового режиму поводження з бойовими припасами та вибуховими речовинами, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу, діючи у порушення вимог п.п. 1, 2, 3, 6, 9, 15 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою КМУ № 576 від 12.10.1992, в порушення вимог п. 12.12 Інструкції затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічним за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», шляхом привласнення знайденого придбав:

- 12 металевих циліндричних предметів зовні схожих на бойові частини до НАР-С8 КОМ з вибуховою речовиною та підривачами, які відповідно до довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів №161/1 від 11.04.2025 року є надзвичайно небезпечною вибуховою речовиною та підривачами;

- 118 металевих циліндричних предмета, зовні схожих на гранати ВОГ-17м, які відповідно до довідки про категорію небезпечності виявлених вибухових матеріалів № 161/2 від 11.04.2025 являються боєприпасами до автоматичного станкового гранатомета;

- 5 металевих циліндричних предметів, зовні схожих на гранати ВОГ-25 із маркуванням «ВНГ-К 3144 -3-03» на двох предметах та «ВНГ-К 70-3-04» на трьох предметах, які відповідно до довідки про категорію небезпечності виявлення вибухових матеріалів № 161/5 від 11.04.2025 року являються боєприпасами до підствольного гранатомета та 2872 патрони калібру 5,45х 39мм., 1144 патрони калібру 7,62х54 мм., 131 патрон 12,7х108 мм., які перемістив до свого місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де зберігав, доки вони не були виявлені та вилучені працівниками поліції в ході проведення санкціонованого обшуку у період часу з 12.16 по 19.22 години 11.04.2025.

ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України як придбання, зберігання бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Слідчий звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів, мотивуючи його тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і що лише запобіжний захід у виді тримання під вартою зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п. 1, 4, ч. 1 ст. 177 КПК України.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя не погодився з доводами клопотання про необхідність застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, та застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та навів мотиви прийняття такого рішення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України , визнав доведеним існування ризику переховування від органу досудового розслідування та суду та дійшов висновку, що запобігти існуючому ризику зможе більш м`який запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Ризики , передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя визнав такими, що не доведений слідчим та прокурором.

Колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді про те, що більш м`який запобіжний захід ніж тримання під вартою, а саме цілодобовий домашній арешт, буде достатнім для забезпечення належної поведінки підозрюваного та запобігатиме встановленому слідчим суддею ризику . Доводи апеляційної скарги такі висновки слідчого судді не спростовують та не доводять існування ризику , передбачених п. 4 ч.1 ст. 177 КПК.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України підтверджується сукупністю доказів, зібраними на цій стадії досудового розслідування та перевірена слідчим суддею при розгляді клопотання.

На даній стадії кримінального провадження лише вирішується питання про обґрунтованість підозри та наявність ризиків для обрання відповідного запобіжного заходу.

Разом із тим, один лише факт наявності обґрунтованої підозри у вчиненні тяжкого злочину не може виправдати застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки необхідно встановлювати законність, виправданість та співмірність запобіжного заходу, запропонованого органом досудового розслідування, із характером протиправних дій, зокрема інкримінованих підозрюваному у кримінальному провадженні, особою підозрюваного, наявністю у нього родини та утриманців, можливими ризиками вчинення підозрюваним протиправної поведінки, що може зашкодити меті досудового розслідування

Обмеження розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою лише переліком законодавчих (стандартних) підстав для його застосування без встановлення їх наявності та обґрунтованості до конкретної особи, є порушенням вимог п. 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Як видно із ухвали, слідчий суддя врахував поряд із тяжкістю кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 сукупність відомостей про його особу , його соціальні зв`язки , репутацію, зокрема те, що він постійного місця роботи не має, за місцем проживання характеризується посередньо, одружений, неповнолітніх та малолітніх дітей не має, раніше не судимий, що дало слідчому судді підстави для висновку про доведеність існування ризику , передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК і що більш м`який запобіжний захід зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та запобігти встановленому ризику.

Доводи апеляційної скарги прокурора такі висновки не спростовують.

Прокурором в апеляційній скарзі не наведено обставин, які б свідчили про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою для запобігання встановленому ризику. Фактично доводи апеляційної скарги зводяться до твердження про доведеність існування ризиків, передбачених п. 1, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України. Прокурор не наводить у чому саме полягає незаконність ухвали слідчого судді , апелянт не вказує які саме обставини залишилися без оцінки суду .

Твердження апелянта про те, що підорюваний може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та навмисно затягувати досудове розслідування позбавлені відповідного доказового підтвердження та переконливого обґрунтування.

Будь-які відомості про те, що після повідомлення про підозру ОСОБА_7 порушував покладені на нього обов`язки, не з`являвся за викликом до слідчого чи прокурора , іншим чином намагався перешкодити кримінальному провадженню матеріали справи не містять. Про такі випадки не було зазначено і прокурором під час апеляційного розгляду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 404 КПК України апеляційний розгляд здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку доведеності його винуватості, не може виправдати застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, оскільки прокурором не доведено виправданість та співмірність запобіжного заходу у виді тримання під вартою, запропонованого органом досудового розслідування, враховуючи відомості про особу підозрюваного, його процесуальну поведінку на стадії досудового розслідування.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвала підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження є необґрунтованими.

Слідчим суддею, як видно, були проаналізовані відомості та обставини, на які посилається апелянт у сукупності з фактичними обставинами кримінального провадження, які зазначені у клопотанні слідчого, які і дали підстави для висновку про те, що на цій стадії досудового розслідування запобіжний захід у виді домашнього арешту, який прирівнюється до позбавлення волі для цілей статті 5 Конвенції, із забороною залишати житло цілодобово з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та дієвість кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що з підстав та доводів, зазначених в апеляційній скарзі ухвала суду скасуванню не підлягає, тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 407, 419, 422, 376 ч.2 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу прокурора Бериславської окружної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Залишити без змін ухвалу слідчого судді Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2025 року, якою застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту щодо ОСОБА_7 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4