Справа №705/6396/24
1-кс/705/659/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 травня 2025 року м. Умань

Слідчий суддя Уманського міськрайонного суду Черкаської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю:

заявника не з`явився,

представника заявника ОСОБА_3 ,

дізнавача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

1. Короткий зміст клопотання

Представник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням, у якому просив скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2024 у справі №705/6396/24, а саме: на автомобіль марки "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , та зобов`язати дізнавача, в чиєму провадженні перебуває вказане кримінальне провадження, повернути ОСОБА_5 або уповноваженій ним особі автомобіль марки "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 .

Клопотання мотивоване тим, що в провадженні дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000931 за ч. 1 ст. 309 КК України. 19.11.2024 року працівниками Уманського РУП вилучено транспортний засіб "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 . Підставою для вилучення транспортного засобу стало виявлення у ньому зіп-пакету із вмістом білої кристалічної речовини, зовні схожої на наркотичну.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду від 21.11.2024 в рамках справи №705/6396/24 накладено арешт на вказаний автомобіль.

Враховуючи, що заявник не приймав участі у розгляді судом клопотання про накладення арешту на вказане майно, то відповідно має право звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування накладеного арешту.

З моменту вилучення вказаного транспортного засобу і по теперішній час минуло понад 5 місяців. Враховуючи незначну складність провадження вказаної категорії, той факт, що розслідується один епізод правопорушення, той об`єм слідчих дій, який по суті можна виконати в рамках вказаного провадження, вважає, що цього часу було цілком достатньо для того, щоб дізнавач, який розслідує вказане кримінальне провадження провів всі можливі слідчі дії з використанням вказаного автомобіля.

Власнику транспортного засобу ОСОБА_5 про підозру у вказаному кримінальному провадженні не повідомлялось. Сам ОСОБА_5 наразі є діючим військовослужбовцем, 01.03.2025 року під час захисту Батьківщини отримав тяжке поранення та перебуває у відпустці по лікуванню. Враховуючи наявне поранення, відстань від місця постійного проживання (с. Краснопілка Уманського району) до медичних закладів м. Умань, потребу у систематичному відвідуванні останнім медичного закладу, ОСОБА_5 потребує повернення належного йому автомобіля.

2. Позиції сторін

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_3 підтримав своє клопотання з наведених у ньому підстав та просив його задовольнити.

Дізнавач ОСОБА_4 не заперечувала проти задоволення клопотання.

3. Встановлені обставини справи та застосовані норми права

Слідчий суддя, дослідивши клопотання та долучені до нього документи, приходить до наступних висновків.

Слідчим суддею встановлено, що провадженні дізнавача СД Уманського РУП ГУНП в Черкаській області перебуває кримінальне провадження №0000931 за ч. 1 ст. 309 КК України.

Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2024 року накладено арешт на автомобіль марки "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , який був вилучений 19.11.2024 під час проведення огляду місця події.

Зі змісту цієї ухвали вбачається, що постановою слідчого у кримінальному провадженні від 19.11.2024, зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Арешт майна накладений з метою забезпечення збереження речових доказів у відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 170 КПК України.

Відповідно до ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно п. 3,4 ч. 1 ст.169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено, зокрема : у випадках, передбачених ч.6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», за наявності кримінального провадження власник чи інший володілець майна може звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного чи оспорюваного права власності у загальному порядку. Після підтвердження цього права зазначена особа, як і титульний власник майна, у тому числі й особа, яка не є учасником кримінального провадження, має право на звернення з клопотанням про скасування арешту та вирішення інших питань, які безпосередньо стосуються її прав, обов`язків чи законних інтересів, у порядку, передбаченому статтями 174, 539 Кримінального процесуального кодексу України до суду, що наклав арешт чи ухвалив вирок.

Згідно зі ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.

Крім того, на підставі вимог ч.5 ст.9 КПК України, слідчий суддя враховує, що виходячи з положень Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства.

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Ісмаїлов проти росії" від 06.11.2008 року, де зазначались порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права".

У справі «Бакланов проти росії» (рішення від 9 червня 2005 р.), та у справі «Фрізен проти росії» (рішення від 24 березня 2005 р.) ЄСПЛ зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним, тобто, для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи (справа «Ізмайлов проти росії», п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 р.).

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Системний аналіз наведених положень дає підстави стверджувати, що обґрунтованим арештом майна є такий арешт, накладених ухвалою слідчого судді (суду), постановленою на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та яким надано належну оцінку.

Таким чином, кримінальне процесуальне законодавство надає право слідчому судді, суду скасувати арешт майна, накладений рішенням слідчого судді суду першої інстанції, з таких підстав:

- у подальшому застосуванні такого арешту відпала потреба;

- арешт на майно накладено необґрунтовано.

Обов`язок доведення таких обставин покладається на особу, яка подає клопотання про скасування арешту майна.

Враховуючи вище викладене, пояснення представника заявника, а також те, що дізнавач не заперечувала проти скасування накладеного арешту на автомобіль, оскільки на даний час необхідності в його утриманні для виконання завдань кримінального провадження немає , слідчий суддя приходить до висновку, про можливість скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2024 у справі №705/6396/24, а саме: на автомобіль марки "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_5 .

Щодо зобов`язання дізнавача повернути ОСОБА_5 або уповноваженій ним особі автомобіль марки "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , про що просив заявник, слідчий суддя зазначає, що норми КПК України при скасуванні арешту на майно передбачають обов`язок повернення слідчим майна його володільцю, на момент розгляду клопотання вести мову про невиконання слідчим даного обов`язку неможливо, тому в цій частині клопотання необхідно відмовити.

За таких обставин, клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 107, 167, 168, 233 - 235, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21.11.2024 у справі №705/6396/24, а саме: на автомобіль марки "TOYOTA AVENSIS" д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_5 .

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складений 26 травня 2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1