Справа № 751/1233/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/352/25
Категорія - ч. 1 ст. 115 КК України. Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 травня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

за участю сторін кримінального провадження

обвинуваченого ОСОБА_6

його захисника - адвоката ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

Розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000644 від 26 лютого 2023 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2025 року,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Чернігова, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, розлученого, який зі слів має на утриманні неповнолітнього сина 2008 року народження, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , фактично проживаючого по АДРЕСА_2 в цьому ж місті, в силу ст. 89 КК України не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_6 засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до 8 років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 обраховується з дня його фактичного затримання, з 26 лютого 2023 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України у строк покарання ОСОБА_6 зарахований строк його попереднього ув`язнення в період з 26 лютого 2023 року по 24 січня 2025 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Питання про долю речових доказів і документів вирішено у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судом ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що 25 лютого 2023 року, близько 22 год. 30 хв., у квартирі АДРЕСА_3 та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи умисно, з мотивів раптово виниклих особистих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки свого діяння, та свідомо бажаючи настання смерті ОСОБА_9 , умисно завдав тому численні удари руками, ногами та дерев`яною битою, а саме: не менше 11 травматичних впливів в ділянку голови, 7 в ділянку тулуба, 1 в ділянку шиї, 8 в ділянки верхніх кінцівок, 3 в ділянки нижніх кінцівок, за механізмом удару та тертя, чим спричинив потерпілому ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді: закритої травми шиї (синці передньої поверхні шиї, переломи щитовидного хряща та великих ріжків під`язикової кістки, синці та садна тулуба і кінцівок, які у своїй сукупності мають ознаки легких тілесних ушкоджень); закритої травми грудної клітки (перелом 9-го ребра справа, який має ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості); внутрішньочерепної травми у вигляді синців, забійної рани обличчя та волосистої частини голови, перелому кісток носа, масивного крововиливу в шкірно-м`язевий лоскут голови, лінійного перелому потиличної кістки, субдурального, субарахноїдального крововиливів, вогнища забою головного мозку, які в своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 помер на місці події.

Смерть ОСОБА_9 настала від набряку головного мозку, який розвинувся унаслідок внутрішньочерепної травми.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити через суворість призначеного строку покарання, застосувати положення ст. 69 КК України та призначити коротший термін позбавлення волі, оскільки з його навичками у будівництві та ремонті, які він набував усе життя, він буде корисний у відновленні країни більше ніж за гратами.

Мотивує тим, що окрім пом`якшуючої обставини щире каяття, про яку вказав суд у вироку, є й інші обставини, які в силу вимог ст. 66 КК України суд має всі підстави визнати такими, що пом`якшують покарання.

Як пом`якшуючу обставину просить врахувати стан його здоров`я та пенсійний вік його батьків.

Вказує на те, що прокинувшись 26 лютого 2023 року о 04 год. 21 хв. у квартирі АДРЕСА_3 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, виявивши непритомного ОСОБА_10 , почав надавати йому медичну допомогу, яку міг. Зрозумівши, що ОСОБА_11 мертвий, одразу пішов до кімнати, де взявши телефон викликав швидку допомогу за номером «103».

Просить врахувати ці обставини, як пом`якшуючі, адже після виклику швидкої допомоги він залишався на місці та чекав на приїзд лікарів, не намагався переховуватися від слідства, хоча при собі мав і документи і гроші, а потерпілого, зважаючи на його спосіб життя, тривалий час міг ніхто не шукати.

Просить суд не врахувати стан алкогольного сп`яніння, як обтяжуючу обставину, адже саме це стало причиною конфлікту, будучи тверезим він би цього ніколи не зробив.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду щодо ОСОБА_6 змінити, застосувати положення ст. 69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч. 1 ст. 115 КК України, з огляду на встановлені пом`якшуючі обставини, щирість каяття винного та усвідомлення ним протиправності своєї поведінки.

Просить врахувати, що ОСОБА_6 має батьків пенсійного віку, страждає на тяжке захворювання (гепатит «С»), що з огляду на визначений судом термін покарання у вигляді 8 років, поставить під загрозу його життя, адже хвороба має тенденцію до швидкого загострення без ефективного та регулярного лікування, яке неможливо отримати в умовах позбавлення волі.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого та його захисника, які просили про пом`якшення покарання, прокурора, яка не погодилася з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника задоволенню не підлягають.

Висновки суду про винуватість ОСОБА_6 в умисному вбивстві потерпілого ОСОБА_9 , відповідають фактичним обставинам справи, зібраним та перевіреним у судовому засіданні доказам, в апеляційній скарзі не оскаржуються, а тому під час апеляційного перегляду не перевіряються.

Призначаючи покарання, суд має враховувати, що відповідно до правових позицій, викладених у ст.ст. 50, 65 КК України, метою покарання є як кара, так і виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів. Досягнення вказаної мети є однією з форм реалізації визначених у ч. 1 ст. 1 КК України завдань закону про кримінальну відповідальність правового забезпечення охорони від злочинних посягань прав і свобод людини і громадянина, власності та інших охоронюваних законом цінностей, а також запобігання злочинам.

У будь-якому разі призначене покарання має відповідати характеру протиправного діяння, його небезпечності, наслідкам, що наступили в результаті злочинних дій, даним, що всебічно характеризують особу винного й відображають його посткримінальну поведінку як прояв ставлення до скоєного. Адже така співмірність є критерієм справедливості кримінальної відповідальності.

Призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченого санкцією ч. 1 статті 115 КК України, на підставі ст. 69 КК України, можливе у виключних випадках та лише за умови наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, при наявності позитивних даних про особу обвинуваченого.

Як судом першої інстанції, так і колегією суддів апеляційного суду, обставин, які б істотно знижували ступінь суспільної небезпеки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення та давали підстави для призначення покарання нижчого ніж визначено санкцією частини статті, що йому інкримінується, встановлено не було.

ОСОБА_6 визнаний винуватим у тому, що спричинив ОСОБА_9 не менше тридцяти травматичних впливів, серед яких: не менше одинадцяти в ділянку голови, семи в ділянку тулуба, одного в ділянку шиї, восьми в ділянку верхніх кінцівок, трьох в ділянку нижніх кінцівок. При цьому, удари обвинувачений наносив не тільки руками та ногами, а й дерев`яною битою.

Від отриманих тілесних ушкоджень в область голови, які спричинили набряк головного мозку, який розвинувся внаслідок внутрішньочерепної травми, потерпілий помер на місці.

З огляду на висновки судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 , колегія суддів не погоджується з твердженнями сторони захисту про те, що після нанесення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_6 намагався надати потерпілому посильну допомогу та викликав швидку допомогу.

Так, експерт прийшов до беззаперечного висновку про те, що смерть ОСОБА_9 наступила до трьох годин після отримання ушкоджень, а за умови негайного надання спеціалізованої допомоги в умовах профільного стаціонару прогноз щодо його життя був би більш сприятливим.

Більш того, вказуючи на те, що суд мав би визнати поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, як таку що пом`якшує ступінь його суспільної небезпеки, адже ОСОБА_6 викликав допомогу та не намагався втекти хоча мав таку можливість, сторона захисту залишає поза увагою встановлені під час досудового розслідування та судового розгляду обставини.

Зокрема, з матеріалів провадження убачається, що 26 лютого 2023 року о 04 год. 24 хв. зі служби «102» надійшло повідомлення про те, що 26 лютого 2023 року о 04 год. 20 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , заявник ( ОСОБА_6 ) повідомив, що у ванній кімнаті на полу виявив тіло без ознак життя свого товариша ОСОБА_12 , приблизно 38 років, увесь в крові, обличчя дуже сильно побите. Двері у квартиру відчинені, тож він має підозру, що поки він спав, то до квартири міг хтось зайти. Його товариш багато в кого крав мобільні телефони. Зауважив, що перед цим вони випивали разом алкоголь, після чого він пішов спати, в той час з ОСОБА_13 було все гаразд.

По приїзду поліції було прийняте рішення про затримання ОСОБА_6 з тих підстав, що останній помітно нервував та плутався у своїх показаннях.

Положення трупу, зафіксоване на момент виявлення, вказує на те, що обвинувачений навряд чи намагався надати йому допомогу, як він про це стверджує в апеляційній скарзі. При цьому, матеріали провадження містять відомості лише про його звернення на службу номеру «102», в ході якого обвинувачений повідомив про смерть свого товариша потерпілого ОСОБА_9 , тобто точно усвідомлював, що в результаті його дій наступила смерть потерпілого, але він свідомо намагався увести слідство в оману, повідомляючи про те, що потерпілого могли побити інші особи, в той час коли він спав, адже двері до квартири були відчиненими.

З огляду на встановлені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що обвинувачений, після нанесення такої значної кількості ударів потерпілому ОСОБА_9 (не менше 30), не зважаючи на опір потерпілого, не покликав на допомогу, а просто пішов до кухні, де продовжив вживати алкоголь зі свідком у провадженні, викликавши поліцію лише після того, як переконався, що ОСОБА_9 помер.

Більш того, ОСОБА_6 міг уникнути конфлікту взагалі, якби у разі загострення конфлікту з потерпілим, залишив квартиру, в якій проживав лише з доброї волі загиблого, тобто усвідомлював, що не мав законних підстав перебувати в цьому помешканні. Отже, якщо його не влаштовувало життя в квартирі потерпілого, стиль життя та життєва позиція ОСОБА_9 , він міг спокійно залишити його житло та винаймати інше, проживати за місцем реєстрації тощо.

Не зважаючи на те, що потерпілий запевняв обвинуваченого, що не брав горілку, намагався уникнути конфлікту, коли пішов до ванної кімнати, щоб змити крові, обвинувачений пішов за ОСОБА_9 , взявши до рук дерев`яну биту, продовжив наносити тілесні ушкодження потерпілому.

Об`єктивно, ОСОБА_6 не мав жодних прав та жодних вагомих підстав на те, щоб спричиняти таку значну кількість ударів потерпілому, які в результаті призвели до його смерті. Жодної загрози життю ОСОБА_6 від дій потерпілого не було.

Підставою для конфлікту став нікчемний привід зникнення пляшки горілки, яку придбав обвинувачений, та якої він не виявив на столі після повернення. Така обставина лише підвищує ступінь суспільної небезпеки обвинуваченого, адже у вирішенні звичайних питань та дрібних конфліктних ситуацій ОСОБА_6 обирає застосування небезпечних заходів нанесення тілесних ушкоджень, при чому, спосіб їх нанесення та кількість становлять загрозу для життя інших осіб.

Факт перебування ОСОБА_6 у стані алкогольного сп`яніння не є причиною конфлікту, як він намагається переконати, а є саме обтяжуючою обставиною, як про це вірно вказав суд, оскільки саме перебування у стані алкогольного сп`яніння та сварка за пляшку алкоголю призвели до таких тяжких наслідків смерті людини.

Кримінальне правопорушення, передбачене ст. 115 КК України є умисним. Характер та послідовність дій обвинуваченого, з урахуванням характеру та кількості спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, використання при їх нанесення різних способів (удари наносились руками, ногами, дерев`яною битою, головою об стіну у ванній кімнати) свідчать про те, що обвинувачений, навіть перебуваючи у стані сильного алкогольного сп`яніння, мав передбачати тяжкі наслідки від своїх дій, тим більше ним було нанесено не менше 30 травмуючих дій, з який одинадцять ударів в область життєво важливого органу людини голови.

Досліджені судом першої інстанції матеріали кримінального провадження дають повну можливість оцінити тяжкість нанесених тілесних ушкоджень потерпілому, якого обвинувачений фактично забив до смерті, залишивши ОСОБА_9 помирати, а сам пішов вживати алкоголь зі свідком ОСОБА_14 , залишивши потерпілого без шансів вижити на підлозі при вході до власної квартири.

Приймає до уваги колегія суддів й показання й допитаних в судовому засіданні суду першої інстанції свідків, які пояснили, що дебоші в квартирі потерпілого стали виникати після того, як там став проживати ОСОБА_6 , а потерпілий ОСОБА_9 став іноді з`являтися з видимими тілесними ушкодженнями, при цьому, походження синців він сусідам не пояснював.

Тобто, від початку ОСОБА_6 знав про свою перевагу над потерпілим, а відчуття безкарності за нанесені йому тілесні ушкодження та усвідомлення, що потерпілий не скаржиться на протиправні дії винного, призвели до настання смерті ОСОБА_9 , якому ОСОБА_6 наніс таку значну кількість травматичних дій, в тому числі й в життєво важливі органи. При цьому, поведінка обвинуваченого після нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 є занадто цинічно та самопевною вживання алкоголю в той час, як на підлозі помирає людина, що не може залишитись поза увагою при призначенні винному виду та строку покарання.

Тих пом`якшуючих обставин, про які вказує обвинувачений в апеляційній скарзі, як то з`явлення із зізнанням, надання допомоги потерпілому активне сприяння у розкритті злочину, його вчинення у стані сильного душевного хвилювання, під час судового розгляду та апеляційного перегляду встановлено не було.

Обвинувачений викликав поліцію, але це не було з`явлення із зізнанням, оскільки він намагався переконати поліцейських в тому, що спав, а до квартири могли потрапити невідомі та нанести ушкодження потерпілому. Факт надання допомоги потерпілому спростовується показаннями свідків та встановленими обставинами обвинувачений продовжив вживання алкогольних напоїв в той час, як на підлозі помирав забитий ним його товариш ОСОБА_9 .. Факт душевного хвилювання спростовується тим, що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння, а потерпілий жодними своїми діями та поведінкою не міг спровокувати його на таке жорстоке до нього відношення, натомість достеменно встановлено, що обвинувачений й до цього дозволяв собі бити загиблого.

Отже, усім наведеним обвинуваченим та його захисником обставинам вчинення кримінального правопорушення, поведінці підозрюваного, а потім й обвинуваченого під час досудового розслідування та судового розгляду, факт щирого каяття, відомостям щодо стану його здоров`я, була надана оцінка судом першої інстанції, який при призначенні покарання, що і дало суду підстави для призначення ОСОБА_6 покарання в межах, наближених до мінімальної межі санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Інших пом`якшуючих обставин ні судом першої інстанції, ні колегією суддів не встановлено, як не встановлено і позитивних даних про особу винного, який будучи особою працездатного віку, не працює, в силу ст. 89 КК України вважається не судимим, за місцем відбування покарання характеризується задовільно, розлучений, позитивних характеристик за місцем проживання не має, міцні соціальні зв`язки відсутні.

Обране ОСОБА_6 покарання, повністю узгоджується з критерієм справедливості, правову позицію щодо якого висловив Конституційний Суд України у своєму рішенні від 02 листопада 2004 року № 15-рп/2004 у справі N 1-33/2004, зазначивши, що окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Справедливе застосування норм права є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного та особою винного.

Отже, з урахуванням обтяжуючої покарання обставини вчинення кримінального правопорушення особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, за наявності обставини, яка його пом`якшує щире каяття, даних про особу винного, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, його особі та визначеній у частині другій статті 50 КК України меті, яку повинно нести в собі призначене вироком суду покарання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 532 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 24 січня 2025 року щодо ОСОБА_6 , без змін.

Ухвала набуває законної сили після її проголошення й може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а для засудженого, який тримається під вартою, в той же строк, з дня вручення копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_15 ОСОБА_16 ОСОБА_17