Справа №705/2389/17
1-кп/705/607/25 УХВАЛА
25 липня 2025 року м.Умань
Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції),
заставодавця ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 ,
У провадженні Уманського міськрайонного суду Черкаської області перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.
Щодо обвинуваченого ОСОБА_4 на стадії досудового розслідування ухвалою від 22.03.2017 обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою та визначено розмір застави 50 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 160000 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
29.04.2017 заставодавцем ОСОБА_6 сплачено розмір застави.
04.05.2017 ОСОБА_4 було звільнено з під варти у зв`язку з внесенням застави заставодавцем ОСОБА_6
23.07.2025 захисником обвинуваченого ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 у системі «Електронний суд» сформовано клопотання про зміну обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу на особисте зобов`язання з покладенням відповідних обов`язків: повідомляти суд про зміну свого місця проживання, з`являтися до суду за першою вимогою та утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні. Клопотання мотивував тим, що на сьогодні відсутні підстави для продовження застосування запобіжного заходу застави, оскільки відсутні факти та не знайшли підтвердження ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, які приймались судами до уваги при прийнятті рішення щодо запобіжного заходу. ОСОБА_4 не переховувався від слідства та/або суду, за час ведення досудового слідства та перебування справи в суді, а напрочуд протягом 8 років постійно з`являвся на виклики до слідчого та/або до суду. ОСОБА_4 жодного разу не вчиняв і не мав наміру вчиняти будь-які дії, спрямовані на вплив свідків. Наголошуємо, що всі свідки вже були допитані як слідством так і в суді, а отже ОСОБА_4 не може жодним чином впливати на їх покази. ОСОБА_4 не продовжував та не скоював інших правопорушень. В подальшому ОСОБА_4 не має наміру переховуватися від суду, ризик впливу на свідків відсутній, можливість перешкоджати кримінальному провадженню будь-яким чином у обвинуваченого також відсутня, скоювати нові злочини він не збирається. Сама лише тяжкість інкримінованого злочину не може бути підставою для продовження дії запобіжного заходу, про що неодноразово вказував у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини (наприклад, справа Летельє проти Франції). Наявна російська агресія та воєнний стан в Україні негативно впливає на матеріальний стан особи, яка внесла кошти в якості застави за ОСОБА_4 . Також просимо суд прийняти до уваги, що обвинувачений є особою з інвалідністю ІІІ групи з дитинства, має неповнолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснює догляд за бабусею ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Тому наявні всі підстави для зміни обвинуваченому запобіжного заходу.
Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просив клопотання задовольнити в повному обсязі з підстав, зазначених у клопотанні. Зазначив, що підстави для застосування запобіжного заходу у вигляді застави відпали. Справа перебуває на розгляді 8 років. Обвинувачений з`являється на усі виклики, свідки допитані, не вчинив інших правопорушень. Крім того, обвинувачений на утриманні має неповнолітню дитину та здійснює догляд за бабусею.
Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав думку свого захисника та просив задовольнити клопотання. Додав, що він є приватним підприємцем, сплачує податки, ним не було вчинено навіть адміністративного правопорушення.
Заставодавець ОСОБА_6 у судовому засіданні просив суд клопотання задовольнити та повернути йому сплачений розмір застави у повному обсязі. Зазначив, що сплачені ним кошти знецінюються та на даний час він їх потребує, зокрема на навчання дітей.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання. Зазначив, що судовий розгляд кримінального провадження триває повторно після скасування вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 27.12.2023. Обвинувальний вирок суду був скасований через відсутність запису допиту свідків. Дійсно, обвинувачений з`являється на усі судові засідання, але вважає, що це завдяки заставі, оскільки сплачений її розмір стимулює обвинуваченого не здійснювати будь-яких дій, що перешкоджають кримінальному провадженню. Крім того, до клопотання не долучено жодних документів щодо заставодавця. Звернув увагу суду, що попередній вирок є обвинувальним, хоча це і не є доказом у даній справі.
Дослідивши клопотання захисника обвинуваченого, думку учасників справи, дослідивши долучені до клопотання матеріали, суд доходить такого висновку.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Згідно з ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, за вчинення яких передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна.
Ухвалою слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.03.2017 щодо ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід тримання під вартою та визначено розмір застави 50 розмірів мінімальної заробітної плати, що становить 160000 гривень, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.
29.04.2017 відповідно до квитанції № 0.0.756428710.1 ОСОБА_6 вніс грошові кошти в розмірі 160000 гривень як розмір застави.
Відповідно до ч. 1 ст. 333 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом.
За змістом ст. 201 КПК України обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути таке клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.
Частиною 3 статті 182 КПК України передбачено, що при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки й наслідки їх невиконання.
Згідно з вимогами ст. 182 КПК України та параграфу 1 глави 18 КПК України не передбачено строку дії застави як запобіжного заходу.
З моменту внесення застави на підозрюваного покладаються обов`язки визначені ухвалою слідчого судді строком на два місяці та не продовження цих обов`язків не тягне за собою припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави.
Закінчення строку дії покладених на підозрюваного слідчим суддею обов`язків не припиняє дію основного запобіжного заходу (яким в цьому випадку є застава) і не являється підставою або умовою повернення визначеної в ухвалі про застосування запобіжного заходу і внесеної застави.
Відповідно до вимог ч. 11 ст. 182 КПК України, п. 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року № 15 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 січня 2012 року № 27), застава повертається заставодавцю лише після припинення дії запобіжного заходу у вигляді застави та постановлення вироку (ухвали), у якому міститься рішення про повернення застави.
При цьому, після внесення грошових коштів як застави за підозрювану особу, строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді застави, відповідно до ст. 203 КПК України діє до моменту прийняття остаточного рішення, а саме ухвалення вироку чи закриття кримінального провадження, оскільки відповідно до ст. 182 КПК України цей запобіжний захід не має граничного строку дії, вимоги клопотання про повернення застави є такими, які суперечать меті застосування запобіжного заходу, а на даний час меті застави, а тому, за наведених обставин, враховуючи, що дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, діє як захід забезпечення запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду та виконання процесуальних обов`язків, належної процесуальної поведінки.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді застави на даний час не припинив свою дію.
Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним (обвинуваченим) покладених на нього процесуальних обов`язків.
Зміна запобіжного заходу пов`язана з виникненням нових обставин, які впливають на виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим ризикам кримінального провадження.
У своєму клопотанні сторона захисту в обґрунтування підстав для зміни запобіжного заходу вказує на виконання обвинуваченим всіх покладених на нього обов`язків та відсутність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.
Посилання в клопотанні сторони захисту на належне виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, як на підставу для зміни запобіжного заходу, суд вважає необґрунтованими, оскільки це не спростовує ризики, про які йдеться в ухвалі слідчого судді від 22.03.2017. Посилання захисника про відсутність ризику впливу на свідків, оскільки вони були допитані у судових засіданнях, суд не бере до уваги, оскільки судовий розгляд справи лише розпочато судом після скасування Черкаським апеляційним судом вироку суду від 27.12.2023, яким було засуджено ОСОБА_4 , в повній мірі не досліджено доказів, не допитано свідків та обвинуваченого.
Водночас виконання покладених обов`язків є обов`язковим для особи, щодо якої вони застосовані, їх виконання не можна представляти як таке, що залежить від волі обвинуваченого і, тим більше, обумовлювати зміну запобіжного заходу. Більше того, покладені обов`язки мають додатковий до основних процесуальних обов`язків обвинуваченого характер. Виконання таких обов`язків не може впливати на суть та порядок виконання запобіжного заходу застави у визначеному розмірі, оскільки частиною 8 ст.182 КПК України, крім іншого, передбачено звернення застави в дохід через не з`явлення обвинуваченого за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомлення про причини своєї неявки.
Покликання сторони захисту на життєві обставини обвинуваченого, пов`язані із наявністю у обвинуваченого ОСОБА_4 групи інвалідності, неповнолітньої дитини на утриманні та здійснення догляду за бабусею, не є підставою для зміни запобіжного заходу. Крім того, не є підставою для повернення застави введений в Україні воєнний стан та матеріальне становище особи, якою було внесено кошти.
Належна процесуальна поведінка обвинуваченого, на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжні заходи у вигляді застави є таким, що достатньою мірою гарантує належну поведінку обвинуваченого у кримінальному провадженні.
Отже, на переконання суду, запобіжний захід у вигляді застави наразі покликаний забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, Водночас, зміна запобіжного заходу у вигляді застави на більш м`який, у вигляді особистого зобов`язання, на переконання суду, не зможе запобігти ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України. Натомість загроза втрати значної кількості коштів, сплачених як застава, є достатньо дієвим чинником, який може запобігти ризикам, які встановлені судом, зокрема, ризику переховування від суду.
Крім того, суд звертає увагу на те, що згідно з ч. 7 ст. 182 КПК України підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Зі змісту наведеної статті вбачається, що внесення застави є правом заставодавця, а не обов`язком.
Тобто, ухвалення тією чи іншою особою (заставодавцем) такого рішення є добровільним. Ухвалюючи його, ці особи самостійно обирають джерело грошових коштів, які мають бути внесені у якості застави та усвідомлюють, принаймні, мають усвідомлювати, що ці кошти вносяться на увесь строк дії запобіжного заходу.
З урахуванням викладеного, з огляду на те, що судовий розгляд даного кримінального провадження продовжується, дія запобіжного заходу у вигляді застави не припинилась, судом не встановлено обґрунтованих підстав для зміни даного запобіжного заходу на інший більш м`який, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 .
На підставі викладеного, керуючись статтями 176, 177, 179, 182, 183, 201, 315, 369-372 КПК України, суд
Відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 .
Ухвала окремому оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Суддя ОСОБА_1