Справа №: 398/6716/24
провадження №: 1-кп/398/249/25
УХВАЛА

Іменем України

"27" травня 2025 р. м. Олександрія

Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2024 року за №0001540, відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Нова Прага, Олександрійського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, неповнолітніх дітей не має, пенсіонера, який зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2024 року за №0001540 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Прокурор в судовому засіданні подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді цілодобового домашнього арешту строком на 2 місяці. В обґрунтування клопотання зазначає, що ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 01.04.2025 року ОСОБА_4 продовжено запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком до 01.06.2025 року. До спливу цього строку судове провадження не може бути завершене з об`єктивних причин. На теперішній час продовжують існувати ризики, зазначені у п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України. Задля гарантування виконання обвинуваченим передбачених ст.194 КПК України обов`язків, просить клопотання задовольнити. При вирішенні клопотання врахувати особу обвинуваченого, який обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років. У випадку обрання більш м`якого запобіжного заходу ОСОБА_4 отримає можливість залишити своє місце проживання з метою переховування від суду та впливати на свідків потерпілого з метою уникнути покарання.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні просить клопотання прокурора задовольнити частково. Наголошує на тому, що ОСОБА_4 належним чином виконує покладені на нього обов`язки, вчасно з`являється на виклики до суду та прокурора. Не має наміру ухилятися від явки до суду та перешкоджати кримінальному провадженню. Має у власності будинок, в якому і перебуває під домашнім арештом. Вважає достатнім застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді домашнього арешту у нічний час доби, який здатен в повній мірі забезпечити належне виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, дасть можливість останньому продовжити працювати у лісництві та заробляти собі на життя.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав думку свого захисника, просить клопотання прокурора задовольнити частково, визначити заборону залишати житло у нічний час доби, що дасть йому можливість працювати.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 01.04.2025 року обвинуваченому ОСОБА_4 продовжено застосований запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 01.06.2025 року, з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України, за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам обвинуваченого: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В судовому засіданні прокурор посилається на вагомість доказів обвинувачення та наявність ризиків визначених зокрема п.1, п.3 ч.1 ст.177 КПК України, тобто ризик переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків та потерпілого у цьому кримінальному провадженні.

Перевіряючи доводи прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, суд вважає наявною ймовірність того, що обвинувачений, з огляду на обставини кримінального провадження та тяжкість інкримінованого правопорушення, може ухилятись від кримінальної відповідальності шляхом переховування від суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, які судом не допитані.

Відповідно до практики ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 25.07.2001 суд зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризику повторного вчинення злочинів».

Як наголошено в ст.ст.181, 202 КПК України, домашній арешт полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосований до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчинені злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних з виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Отже, суд вважає, що для досягнення мети застосування запобіжного заходу, яка вказана у ст.177 КПК України, тобто забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а також запобігання ризикам передбаченим у п.1-5 ч.1 цієї статті, обвинуваченому ОСОБА_4 слід продовжити запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, строком на два місяці.

Суд вважає, що зазначений запобіжний захід у виді домашнього арешту, зобов`язання - прибувати за першим викликом до суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні, здатні забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, запобігти ризикам вказаним у ст.177 КПК України, тобто меті застосування запобіжного заходу.

Зазначені вище обставини вказують на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання наведеним вище ризикам.

Керуючись ст.ст.128, 177, 178, 181, 195,372 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора про продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово, строком на два місяці, тобто до 27 липня 2025 року включно.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати за першим викликом до прокурора, суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора, суд про зміну свого місця проживання, місця роботи; утримуватися від спілкування із свідками та потерпілим у даному кримінальному провадженні, та роз`яснити, що в разі невиконання таких обов`язків щодо нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід.

Виконання ухвали доручити Олександрійському РВП ГУНП в Кіровоградській області.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_4 , що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу Національної поліції з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків. Крім того у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до обвинуваченого може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,5 до 2 розмірів прожиткових мінімуми для працездатних осіб.

Копію даної ухвали направити до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області - для виконання, прокурору - для контролю.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судові рішення, які можуть бути оскаржені.

Суддя: ОСОБА_1