печерський районний суд міста києва
Справа № 757/5732/25-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000593, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд слідчого судді надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2024 у справі №757/51676/23-к на земельну ділянку з кадастровим номером :04:007:5041, площею 0,0613 га (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), яка зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 .

Обґрунтовуючи клопотання, адвокат зазначає, що арешт накладено необґрунтовано і на даний час такий ступінь втручання у права і свободи ОСОБА_4 не виправдовує потреб досудового розслідування, оскільки згідно з ст. 2 КПК України, з метою забезпечення кримінального провадження має бути застосовано такий спосіб обтяження, який є пропорційним його завданням.

ОСОБА_4 наголошує на відсутності підстав чи розумних підозр вважати, що арештоване майно останнього є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного чи юридичної особи та/або для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди тощо. Майно ОСОБА_4 не вилучене з цивільного обороту, його використання не потребує наявності будь-яких ліцензій або дозволів. ОСОБА_4 не має ніякого відношення до осіб, які мають причетність до кримінального провадження, в рамках якого здійснювався арешт майна. ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000593 від 01.07.2022.

Арештоване майно на праві приватної власності належить ОСОБА_4 . Право власності на вказане майно останнім набуто у встановлений законом спосіб, а саме придбано ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2021 у громадянина України ОСОБА_5 , та не було набуте у власність внаслідок будь яких угод між ОСОБА_4 та службовими особами Національного аграрного університету (на даний час Національний університет біоресурсів і природокористування України), що підтверджується договором та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які додаються. Крім того, попередній власник земельної ділянки ОСОБА_5 (продавець) також не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000593 від 01.07.2022.

На земельний ділянці знаходиться садовий будинок загальною площею 125 м.кв. (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна 224), який також на праві власності належить ОСОБА_4 , і арешт на який не накладався. Зазначений садовий будинок також придбано ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2021 у громадянина України ОСОБА_5 , та не був набутий у власність внаслідок будь-яких угод між ОСОБА_4 та службовими особами Національного аграрного університету (на даний час Національний університет біоресурсів і природокористування України), що підтверджується договором та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, які додаються.

Адвокат ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, будучи повідомленим про час, місце та дату судового засідання у спосіб, що відповідає вимогам ст. 135 КПК України, причини неприбуття не повідомив, жодних заяв на адресу суду не направив.

Слідчий ГСУ НП України ОСОБА_6 подав до суду заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із службовою необхідністю та неможливістю прибути в судове засідання, натомість не долучив до вказаної заяви своїх повноважень.

Прокурор в судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце розгляду клопотання Офіс Генерального прокурора повідомлений завчасно та належним чином. Будь-яких заяв на адресу суду не надходило.

З урахуванням викладеного, принципів диспозитивності кримінального провадження та розумності строків, слідчий суддя вважає, що сторонам було надано достатньо часу та можливостей для реалізації свого права для участі в розгляді клопотання або ж повідомлення своєї процесуальної позиції по суті клопотання шляхом подання до суду письмової позиції, а тому обґрунтовані підстави для відкладення розгляду відсутні, неявка учасників провадження, що повідомлені належним чином, розгляду клопотання по суті не перешкоджає.

Вивчивши матеріали справи, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

З огляду на наведену норму закону в даному випадку обов`язок доказування того, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба, покладено на особу, що звернулась із клопотанням про скасування арешту.

Як вбачається із матеріалів, що надані в обґрунтування клопотання про скасування арешту майна, Головним слідчим управлінням Національної поліції України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000593 від 01.07.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 366 КК України.

В рамках означеного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 13.02.2024 у справі №757/51676/23-к накладено арешт на нерухоме майно, а саме на земельні ділянки, зокрема з кадастровим номером :04:007:5041, площею 0,0613 га, зареєстрована на праві власності за ОСОБА_4 (РНОКПП: НОМЕР_1 ).

У вказаній ухвалі слідчий суддя дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на земельні ділянки з метою збереження речових доказів, оскільки є достатні підстави вважати, що вказане майно є предметом, доказом злочину, та прокурором доведено, що у разі незастосування такого заходу забезпечення існують ризики зникнення, відчуження та перетворення цього майна.

Водночас у клопотанні про скасування арешту майна жодним чином не спростовано тих висновків, до яких дійшов слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва при постановленні ухвали про накладення арешту від 13.02.2024.

У своєму клопотанні представник власника майна посилається на те, що ОСОБА_4 є законним власником земельної ділянки, оскільки придбав їх на підставі договору купівлі-продажу від 25.05.2021.

Натомість, належність арештованого майна вже була предметом оцінки слідчого судді при вирішенні питання про арешт майна 13.02.2024.

Відповідно до абз. 1 ч. 3 ст. 170 КПК у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (арешт з метою забезпечення збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Абзацом 2 ч. 10 ст. 170 КПК України визначено, що не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Поряд з тим, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що предметом досудового розслідування є незаконна приватизація земель державної форми власності лісогосподарського призначення, що перебували у постійному користуванні ВП НУБіП «Боярська ЛДС», що входить до складу Національного університету біоресурсів і природокористування України.

В результаті виділення та поділу цих земельних ділянок і утворилася земельна ділянка з кадастровим номером :04:007:5041.

Отже, предметом досудового розслідування вказаного кримінального провадження, є в тому числі нерухоме майно ОСОБА_4 , на котре накладено арешт.

Щодо доводів представника власника майна з приводу того, що ОСОБА_4 не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні №0000593, то слід зазначити, що арешт майна, накладений у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, по суті є формою забезпечення доказів у кримінальному провадженні та не вимагає обов`язкового повідомлення підозри у кримінальному провадженні, не пов`язується з особою, підозрюваною, обвинуваченою, засудженої чи юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя звертає увагу, що досудове розслідування у вказаному провадженні триває, і з метою недопущення можливості приховування, зникнення, втрати, використання чи відчуження означеного майна існує необхідність у подальшому застосуванні вказаного заходу забезпечення кримінального провадження.

Аналізуючи доводи клопотання про скасування арешту майна в сукупності з вищенаведеними обставинами, слідчий суддя приходить до висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість арешту, накладеного на належне ОСОБА_4 майно, та не доводять, що в застосуванні арешту відпала потреба, а відтак не знаходить підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 170-174, 309, 372, 376, 392 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1