У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 183/7040/25

№ 1-кс/183/1288/25

15 липня 2025 року м. Самар

Слідчий суддя Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , вивчивши матеріали заяви, в порядку ст. 206 КПК України, адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення незаконно утримуваної особи, -

ВСТАНОВИВ:

15.07.2025 до Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 , подана в порядку ст.206 КПК України на незаконне утримання особи.

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначає, що станом на 12.07.2025, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , незаконно утримується у військовій частині НОМЕР_1 , так як був без його згоди, проти його волі, без рішення суду невідомими особами доставлений до військовій частині НОМЕР_1 , у зв`язку з чим просить слідчого суддю задовольнити скаргу та зобов`язати командування військової частини НОМЕР_1 припинити незаконне утримання та звільнити ОСОБА_3 .

Також, просив зобов`язати органи досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного позбавлення волі ОСОБА_3 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України.

Дослідивши вказане клопотання та матеріали додані до нього, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України, слідчий суддя - суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Згідно з п.10 ч.1 ст.3 КПК України, кримінальне провадження - досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Так, відповідно до ч.1 ст.24 КПК України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України, слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України, кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до ч.3 ст.206 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний звільнити позбавлену свободи особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких тримається ця особа, не надасть судове рішення, яке набрало законної сили, або не доведе наявність інших правових підстав для позбавлення особи свободи.

Тримання під вартою є винятковим і найбільш суворим запобіжним заходом, пов`язаним із позбавленням особи свободи, і полягає в примусовій ізоляції підозрюваного, обвинуваченого шляхом поміщення його в установи тримання під вартою на певний строк із підпорядкуванням вимогам режиму цих установ.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про попереднє ув`язнення» підставою для попереднього ув`язнення є вмотивоване рішення суду про обрання як запобіжного заходу тримання під вартою або про застосування тимчасового чи екстрадиційного арешту, винесене відповідно до Кримінального і Кримінального процесуального кодексів України та/або рішення компетентного органу іноземної держави у випадках, передбачених законом, рішення суду про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на прохання Міжнародного кримінального суду про тимчасовий арешт або про арешт і передачу, а також постанова прокурора, прийнята у випадках та порядку, передбачених статтею 615 КПК України.

Відповідно до ст.4 Закону України «Про попереднє ув`язнення» установами для тримання осіб, щодо яких як запобіжний захід обрано тримання під вартою або до яких застосовано тимчасовий чи екстрадиційний арешт, є слідчі ізолятори Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахти Військової служби правопорядку у Збройних Силах України. В окремих випадках, що визначаються потребою в проведенні слідчих дій, ці особи можуть перебувати в ізоляторах тимчасового тримання.

Отже, відповідно до ч.1 ст.206 КПК України та Закону України «Про попереднє ув`язнення» слідчий суддя може зобов`язати орган державної влади чи службову особу додержатися прав такої особи, якщо вона тримається під вартою в слідчому ізоляторі Державної кримінально-виконавчої служби України, гауптвахті Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, чи ізоляторі тимчасового тримання.

Відповідно до ч.2 ст.206 КПК України, якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи.

Згідно з ч.5 ст.206 КПК України, незалежно від наявності клопотання слідчого, прокурора, слідчий суддя зобов`язаний звільнити особу, якщо орган державної влади чи службова особа, під вартою яких трималася ця особа, не доведе: 1) існування передбачених законом підстав для затримання особи без ухвали слідчого судді, суду; 2) неперевищення граничного строку тримання під вартою; 3) відсутність зволікання у доставленні особи до суду.

Отже, з аналізу ст.206 КПК України можна зробити висновок, що вказана стаття регламентує відносини під час досудового розслідування, а саме - запобіжні заходи, затримання особи, а слідчий суддя забезпечує дотримання прав особи, яка тримається під вартою органом державної влади чи службовою особою, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку.

Разом з тим, із заяви ОСОБА_2 , не вбачається, що ОСОБА_3 є затриманою особою в розумінні кримінально-процесуального законодавства, а тому повноваження слідчого судді на вказані правовідносини не поширюються.

Як вбачається із заяви ОСОБА_2 , останнім також порушується питання про зобов`язання органів досудового розслідування внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за фактом незаконного позбавлення волі (ст. 146 КК України). При цьому, як свідчать долучені до зави документи, ОСОБА_2 , 09.07.2025, звертався до Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України, з огляду на затримання ОСОБА_3 невідомими особами, доставляння останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З цього приводу слідчий суддя зазначає, що підстави та порядок оскарження бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування, яка, в тому числі, полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення регулюється положеннями ст.ст. 303 -309 КПК України.

Частиною 1 ст. 304 КПК України установлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого, дізнавача чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

При цьому, скарга повертається, якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді (п.2.ч.2 ст.303 КПК України).

Частиною першою статті 306 КПК України встановлено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - слідчим суддею Вищого антикорупційного суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Територіальну підсудність скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора главою 26 розділу ІІІ КПК України не визначено.

Разом з тим, за загальними положеннями КПК України, до розгляду скарг в порядку ст.303 КПК України застосовуються положення ч.2 ст.132 КПК України, відповідно до яких клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається до місцевого загального суду, у межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Така ж позиція щодо територіальної підсудності розгляду скарг в порядку ст. 303 КПК України, викладена в Постанові Верховного Суду від 30.07.2021 у справі №234/8753/21.

Частиною 2 статті 132 КПК України встановлено, що клопотання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження на підставі ухвали слідчого судді подається: 1) до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, якщо інше не передбачено пунктом 2 цієї частини; 2) у кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

При цьому, органами досудового розслідування (органами, що здійснюють дізнання і досудове слідство), за змістом ч.1ст.38 КПК України, є: 1) слідчі підрозділи: органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів, що здійснюють контроль за додержанням податкового законодавства; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України.

Так, із заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що ОСОБА_2 звертався за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК України до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області із заявою в порядку ст. 214 КПК України, з огляду на затримання ОСОБА_3 невідомими особами до доставляння останнього до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Доказів направлення Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області до розгляду вказаної заяви, як і звернення заявником до Самарівського РВП ГУНП в Дніпропетровській області із вказаною заявою не надано.

Зважаючи на викладене вище, слідчий суддя доходить висновку, що підсудність розгляду скарги поданої в порядку ст. 303 КПК України визначається за місцезнаходженням того органу досудового розслідування, який допустив бездіяльність щодо невнесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей за результатами заяви, поданої в порядку ст. 214 КПК України, відповідно така скарга має розглядатися слідчим суддею того місцевого суду, у межах юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.

Таким чином, Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області, яке розглядає заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 в порядку ст. 214 КПК України, на думку якого має місце бездіяльність органу досудового розслідування, не перебуває під територіальною юрисдикцією Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області, у зв`язку з чим заява в частині зобов`язання органу досудового розслідування внести відомості в Єдиний реєстр досудових розслідувань не підлягає розгляду цим судом та повинна бути повернута на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України для звернення за підсудністю до слідчого судді Шевченківського районного суду м. Дніпра.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 132, 303, 304, 306 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву адвоката ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 про звільнення незаконно утримуваної особи - повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, що її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити заявнику, що повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді в порядку передбаченому КПК України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1