Дата документу 03.06.2025 Справа № 335/4327/25
запорізький апеляційний суд
Провадження №11-сс/807/424/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний №335/4327/25Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції)

захисника ОСОБА_7

підозрюваного ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 07 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу до

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, проживає у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

ВСТАНОВИЛА

Ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 07 травня 2025 року за клопотанням слідчого до підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів до 16:50 год. 03 липня 2025 року.

Одночасно визначено ОСОБА_8 розмір застави як запобіжного заходу достатнього для забезпечення виконання передбачених КПК підозрюваним обов`язків у сумі 151 400 гривень.

На вказану ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів з альтернативою внесення застави у розмірі 1000 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 грн., з покладенням обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК, зокрема: прибувати до слідчого, прокурора, суду за першою вимогою; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця перебування, проживання; утримуватися від спілкування зі свідками та іншими підозрюваними у даному кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт та інші документи, що дають право на в`їзд в Україну та виїзд з України.

В обґрунтування своїх вимог зазначив, що слідчий, звертаючись до слідчого судді з клопотанням про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, орієнтував суд на визначення суми застави з урахуванням отриманої суми неправомірної вигоди та обставин вчинення кримінального правопорушення. Проте слідчий суддя визначив заставу, яка є значно меншою, ніж сума отриманої неправомірної вигоди (5500 доларів США). Також слідством встановлено, що окрім передання неправомірної вигоди фігуранти кримінального провадження вимагали у ОСОБА_9 передати кошти в сумі 43000 доларів США, які були передані останнім, проте слідчий суддя не надав належної оцінки даній обставині. З урахуванням показань свідка ОСОБА_9 діяльність ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 щодо здійснення посередницьких послуг в отриманні за неправомірну вигоду дозвільних документів на розміщення тимчасових споруд носила систематичний характер і не обмежується обставинами, які є предметом даного кримінального провадження. Таким чином, з урахуванням проміжку часу, протягом якого діяла злочинна група, та значних сум неправомірної вигоди, які нею було отримано, запропонований слідчим розмір застави в найбільшій мірі буде відповідати обставинам вчинення кримінального правопорушення, особі підозрюваного та не буде непомірним для нього. Саме такий розмір застави буде на достатньому та необхідному рівні забезпечувати належну поведінку підозрюваного, буде достатнім стимулюючим фактором для підозрюваного та заставодавця ризику втрати внесеної застави внаслідок невиконання процесуальних обов`язків. Окрім того, визначення явно малої суми застави фактично призвело до обрання відносно підозрюваного саме запобіжного заходу у виді застави, який є значно м`якішим, ніж тримання під вартою. Про це свідчить і та обставина, що за ОСОБА_8 одразу після постановлення ухвали було внесено всю суму визначеної слідчим суддею застави.

Під час апеляційного розгляду прокурор підтримав апеляційну скаргу. Захисник та підозрюваний заперечили проти скарги прокурора.

Заслухавши учасників провадження, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ст.404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Встановлено, що слідчий слідчого управління ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_12 в межах кримінального провадження №0000044 від 09 квітня 2025 року звернувся до суду з погодженим прокурором клопотанням про застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, якому 06 травня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК кримінального правопорушення.

З посиланням на обґрунтованість підозри та наявність передбачених п.п.1, 2, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК ризиків, слідчий просив застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 1000 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 3 028 000 грн.

Слідчий суддя встановив обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.368 КК злочину та наявність передбачених п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК ризиків, а тому дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання слідчого, застосувавши до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 50 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 151 400 грн.

Колегія суддів погоджується із прийнятим слідчим суддею рішенням з таких підстав.

Приймаючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_8 , слідчим суддею в повній мірі враховані вимоги ст.ст.176-178, 182, 183 КПК.

Так, слідчим суддею було встановлено, що існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК є тяжким, також слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п.3, 4 ч.1 ст.177 КПК, та неможливість їх запобіганню застосуванням більш м`якого запобіжного заходу до підозрюваного, ніж тримання під вартою, а тому слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність достатніх підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з чим погоджується і колегія суддів.

Враховуючи, що питання щодо застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою сторонами не оскаржується, колегія суддів розглядає апеляційну скаргу в межах заявлених у ній вимог, а саме в частині визначення розміру застави.

Доводи прокурора, що визначений ОСОБА_8 розмір застави не забезпечить належну процесуальну поведінку останнього колегія суддів вважає неспроможними.

Частиною 3 статті 183 КПК визначено, що слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

В пункті 2 частини 5 статті 182 КПК закріплені межі розміру застави залежно від ступеня тяжкості вчиненого особою злочину, зокрема розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Дійсно у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, у вчиненні тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ч.5 ст.182 КПК).

Проте згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, викладеної в його численних рішеннях, застава може вимагатись лише до тих пір, поки існують причини, що виправдовують затримання. Влада повинна бути уважною у встановленні відповідної застави. Більш того, сума застави повинна бути належним чином обґрунтована в рішенні суду, а також повинно бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого.

З огляду на наведене, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала б підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого не має бути таким, щоб через очевидну неможливість виконання умов цього запобіжного заходу це фактично призвело б до подальшого його ув`язнення, яке в останньому випадку перетворилося б на безальтернативне.

Отже, положення кримінального процесуального закону та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: 1) обставини кримінального правопорушення; 2) особливий характер справи; 3) майновий стан підозрюваного; 4) його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; 5) масштаб його фінансових операцій; 6) даних про особу підозрюваного; 7) встановлені ризики, передбачені статтею 177 КПК; 8) «професійне середовище» підозрюваного; 9) помірність обраного розміру застави та можливість її виконання; 10) шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Слідчий суддя, визначаючи розмір застави ОСОБА_8 , врахував вказані норми закону, які дають підстави для обрання застави в розмірі в межах норм п.2 ч.5 ст.182 КПК, а також врахував наявність встановлених ризиків, дані про особу підозрюваного ОСОБА_8 , та обґрунтовано визначив заставу у розмірі 50 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 грн., і узгоджується з вимогами зазначених положень КПК, якими передбачено обов`язок слідчого судді визначити розмір застави достатньої для виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, що також відповідає практиці ЄСПЛ, в частині того, що застава повинна достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірною для нього. На час апеляційного перегляду ОСОБА_8 вніс заставу та відомостей про порушення ним процесуальних обов`язків після внесення застави не надано.

З цього приводу колегія суддів звертає увагу на характер та ступінь суспільної небезпечності інкримінованого підозрюваному діяння, відомості про особу підозрюваного та спосіб його життя, який раніше не судимий, офіційно працевлаштований на посаді начальника служби безпеки КП «Титан» ЗМР, займається підприємницькою діяльністю, має вищу освіту, за місцем роботи характеризується позитивно, одружений, має матір похилого віку (яка потребує постійного стороннього догляду, оскільки вона не може самостійно пересуватись та обслуговувати себе), є особою з другою групою інвалідності, страждає на ряд захворювань, має міцні соціальні зв`язки та офіційний дохід, у зв`язку з чим визначення розміру застави на рівні 1000 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, як про це вимагав прокурор в апеляційній скарзі, послугувало би для підозрюваного надмірним тягарем і в даному випадку знівелювало би процесуальний сенс застосування положень ч.3 ст.183 КПК.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без змін як законну та обґрунтовану.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 07 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяСуддяСуддя
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4