КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 758/2964/24 Головуючий в І інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/4636/2025 Суддя - доповідач - ОСОБА_2
Ухвала

Іменем України

30 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року клопотання прокурора задоволено, продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 03.08.2025 включно, без визначення розміру застави.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував, що останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України, яке згідно із ч.6 ст. 12 КК України є тяжким, те, що ризики передбачені ст.177 КПК України, які були враховані під час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 такого запобіжного заходу як тримання під вартою, не змінились, а інші запобіжні заходи не забезпечать належної поведінки обвинуваченого під час розгляду справи, а тому дійшов висновку, що підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу не має.

Також, судом першої інстанції враховано положення ч. 6 ст. 176 КПК України, якою встановлено, що під час дії воєнного стану до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-2, 258-258-5, 260, 261, 437-442 Кримінального кодексу України, за наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, застосовується запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Не погоджуючись з рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Оболонського районного суду Київської області від 05 червня 2025 року скасувати, як таку, що постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, та постановити нову ухвалу, якою відмовити прокурору у продовженні запобіжного заходу у виді тримання під вартою повністю.

Апелянт вказує, що після надходження обвинувального акта з Подільського до Оболонського районного суду м. Києва головуюча суддя у п`ятиденний строк у порушення ч. 1 ст. 34 КПК України не призначила підготовче судове засідання. Натомість наявна в матеріалах справи ухвала про призначення підготовчого судового засідання від 11.06.2024 не відповідає вимогам КПК України, а саме п. 1 ч. 1 ст. 372 та ст. 129-1 Конституції України. Також апелянт вказує, що ухвала про закінчення підготовчого провадження і призначення судового розгляду не відповідає вимогам законодавства.

За вказаних обставин апелянт зазначає, що ухвала суду від 05.06.2025 є незаконною, оскільки постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме: поза межами судового розгляду, незаконним складом. Крім того, вказує на відсутність журналу судового засідання та технічного носія інформації.

Окрім іншого, апелянт вказує, що до клопотання прокурора не додано жодних додатків, передбачених ч.ч. 6, 7 ст. 132, ч. 2 та п.п. 1, 2 ч. 3 ст. 184 КПК України, внаслідок чого суд задовольнив клопотання, ухваливши незаконне та необґрунтоване рішення - ухвалу від 05.06.2025, з огляду на те, що поза межами судового розгляду неможливо об`єктивно з`ясувати обставини, яким прокурор обґрунтовує клопотання і докази, які не додані до цього клопотання. Апелянт також вказує, що резолютивна частина ухвали від 05.06.2025 не відповідає вимогам п. 3 ч. 1 ст. 372 КПК України, оскільки у ній не зазначені строк і порядок набрання ухвалою законною сили та її оскарження.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просив здійснювати розгляд без участі сторін, а тому апеляційна скарга підлягає розгляду в порядку, передбаченому ч.4 ст. 422-1 КПК України без участі сторін.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши надані в копіях матеріали, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно із ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, в провадженні Оболонського районного суду м. Києва перебуває кримінальне провадження №0000794 від 18.10.2023 відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Прокурором заявлено клопотання про продовження щодо обвинуваченого ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 днів.

Розглядаючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, так само як і про його продовження, суд першої інстанції, для прийняття законного й обґрунтованого рішення, відповідно до ст.ст. 178, 199 КПК України та практики ЄСПЛ, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки. При цьому наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Крім того, при вирішенні питання про обрання, продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд повинен врахувати обставини, передбачені ст. 178 КПК України, зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа та дані, які її характеризують і можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції при розгляді питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 зазначених вимог кримінального процесуального закону дотримано та враховано всі обставини, за яких таке продовження можливе.

Так, судом першої інстанції, були заслухані пояснення прокурора, обвинуваченого для з`ясування обставин, що мають значення при вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою, які в подальшому були оцінені судом першої інстанції в сукупності та стали підставою для прийняття рішення.

При розгляді питання про продовження строку тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, суд першої інстанції належним чином дослідив всі обставини, які мають значення при вирішенні даного питання та правильно встановив, що продовжують існувати обґрунтовані ризики, встановлені під час обрання обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу, які на даний час виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який.

Встановлені судом першої інстанції ризики в апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченого про постановлення оскаржуваної ухвали незаконним складом суду, то колегія суддів вважає їх безпідставними, оскільки розгляд питання доцільності продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 здійснювався суддею ОСОБА_1 , визначеною Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою (ЄСІТС), що підтверджується звітом про автоматизований розподіл судових справ між суддями від 11.06.2024 відповідно до офіційного вебпортал судової влади України «Судова влада України».

Також, всупереч доводам апеляційної скарги обвинуваченого під час розгляду клопотання прокурората вирішення питання про продовження строку тримання під вартою вівся журнал судового засідання та здійснювалась технічна фіксація за допомогою підсистеми відеоконференцзвязку: vkz.court.gov.ua, що підтверджується, як наданою суду апеляційної інстанції копією журналу судового засідання від 05.06.2025, так і наявністю такого журналу зі звукозаписом в системі «Електронний суд». При цьому, розгляд клопотання прокурора здійснювався за участю обвинуваченого ОСОБА_6 .

Жодних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегія суддів, не вбачає.

Посилання обвинуваченого на незаконність ухвали про призначення підготовчого судового засідання від 11.06.2024, і як наслідок незаконність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, колегія суддів вважає неспроможними, так як в даному провадженні суд апеляційної інстанції перевіряє обставини, які підтверджують наявність ризиків, що стали підставою для продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до оскаржуваної ухвали від 05.06.2025, тоді як інші ухвали суду не є предметом даного апеляційного розгляду, і згідно вимог КПК України оцінювати їх законність не входить до повноважень колегії суддів.

Рішення про доцільність продовження обвинуваченому строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та неможливість застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, суд першої інстанції належним чином обґрунтував, і ставити під сумнів його законність та вмотивованість у колегії суддів підстави відсутні.

Доводи апелянта про невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам кримінального процесуального закону, у зв`язку із не зазначенням у резолютивній частині строку і порядку набрання ухвалою законної сили та її оскарження, колегія суддів вважає неспроможними, оскільки резолютивна частина ухвали містить посилання на можливість її оскарження у встановленому Законом порядку, а не зазначення порядку набрання ухвалою законної сили, не є істотним порушенням вимог кримінального чи кримінального процесуального закону, оскільки не вплинуло на законність та обґрунтованість ухвали.

Щодо невідповідності клопотання прокурора вимогам кримінального процесуального закону, то такі твердження обвинуваченого є непереконливими, оскільки клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_6 відповідає вимогам ст. 184 КПК України та містить всі необхідні відомості, передбачені зазначеною нормою закону, а тому доводи апеляційної скарги обвинуваченого в цій частині є безпідставними.

Зважаючи на наведене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції об`єктивно встановлено існування обставин, які виправдовують подальше тримання обвинуваченого ОСОБА_6 під вартою, оскільки прокурором доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які на час розгляду питання про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою жодним чином не зменшились і в сукупності з даними про особу обвинуваченого, наразі підтверджують потребу в подальшому триманні під вартою. З огляду на викладене, підстав вважати, що інший, менш суворий запобіжний захід, може забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, колегія суддів не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що саме запобіжний захід у виді тримання під вартою, має забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків у даному кримінальному провадженні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422-1 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргуобвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 05 червня 2025 року, якою продовжено ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою у ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 03.08.2025 року включно, без визначення розміру застави - без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

____________ _____________ _____________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4