Номер провадження: 11-кп/813/1820/25
Справа № 522/2090/19
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2024, якою було виправлено описку в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2024 про закриття к/п №0000392 від 26.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України

установив:

Оскаржуваною ухвалою суду 1-ої інстанції було виправлено описку в мотивувальній частині ухвали Приморського райсуду м. Одеси від 15.08.2024, вказавши її вірну редакцію: «Процесуальні витрати на залучення експертів, які становлять 2574 грн., відповідно до ст. 124 КПК України необхідно віднести на рахунок держави».

Виправлено описку в резолютивній частині ухвали Приморського райсуду м. Одеси від 15.08.2024, вказавши її вірну редакцію: «Процесуальні витрати на залучення експертів, які становлять 2574 грн., віднести на рахунок держави».

Не погодившись із зазначеною ухвалою, прокурор Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, зазначив, що ухвалою від 19.08.2024 суд 1-ої інстанції фактично змінив зміст судового рішення від 15.08.2024, зазначивши іншу редакції мотивувальної та резолютивної частини стосовно вирішення питання розподілу процесуальних витрат, що не може вважатись виправленням описки в розумінні ст. 379 КПК України та порушує гарантію правової визначеності незмінність судового рішення.

Посилаючись на вищевикладені обставини, прокурор ОСОБА_7 просить ухвалу суду скасувати.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, причини неявки не повідомив, тому враховуючи вимоги апеляційної скарги прокурора, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за його відсутності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора ОСОБА_6 , яка підтримала вимоги апеляційної скарги та просила її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить висновків про таке.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження серед іншого є те, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Застосування належної процедури є одним із складових елементів принципу верховенства права та передбачає, у тому числі, щоб повноваження органів публічної влади були визначені приписами права, і вимагає, щоб посадовці мали дозвіл на вчинення дії, і надалі діяли в межах наданих їм повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 379 КПК України передбачено, що суд має право за власною ініціативою або за заявою учасника кримінального провадження чи іншої заінтересованої особи виправити допущені в судовому рішенні цього суду описки, очевидні арифметичні помилки незалежно від того, набрало судове рішення законної сили чи ні.

Однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, який ухвалив (постановив) рішення, після його проголошення, не має права його змінити або скасувати. Цю властивість судового рішення в праві називають «незмінністю судового рішення». Допущені в судовому рішенні помилки, внаслідок яких воно стає незаконним та необґрунтованим, виступають підставою для зміни й скасування рішення в апеляційному і касаційному порядку та у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Передбачену приписами ст. 379 КПК України можливість усунення судом окремих недоліків свого рішення не можна вважати його зміною.

Описка це зроблена судом механічна (мимовільна, випадкова) граматична помилка в рішенні, яка допущена під час його письмово-вербального викладу (помилка у правописі, у розділових знаках, тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належать написання прізвищ та імен, адрес, найменувань речей, предметів, майна, зазначення дат та строків.

В цьому контексті колегія суддів приймає до уваги правову позицію, викладену в постанові Першої судової палати ККС у складі ВС від 22.07.2021 у справі №234/8904/20 (провадження №51-1122км21), згідно якої виправлення допущених у судовому рішенні описок допускається, якщо це не стосується зміни суті судових рішень, оскільки це призводить до порушення гарантії правової визначеності, а саме незмінності судового рішення, та слугує підставою для скасування судового рішення та призначення нового судового розгляду.

Так, на підставі аналізу матеріалів кримінального провадження вбачається, що, звільняючи обвинуваченого ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України на підставі ст. 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності та закриваючи к/п №0000392 у зв`язку зі звільненням ОСОБА_8 від кримінальної відповідальності, суд 1-ої інстанції в ухвалі від 15.08.2024 процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз в розмірі 2574 грн., стягнув з обвинуваченого ОСОБА_8 на користь держави (а.с. 147).

Натомість, в подальшому, в ухвалі від 19.08.2024, суд 1-ої інстанції, приймаючи рішення про виправлення описки, фактично змінив зміст судового рішення, виклавши його мотивувальну та резолютивну частини стосовно вирішення порядку розподілу процесуальних витрат в іншій редакції, що є неприпустимим та не може вважатись виправленням описки в розумінні ст. 379 КПК України.

Відтак, внесення таких виправлень стосується зміни суті постановленої ухвали, порушує гарантію незмінності судового рішення та, як наслідок, свідчить про допущення судом 1-ої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України визначено, що істотне порушення вимог кримінального процесуального закону є підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Відтак, оскільки доводи прокурора ОСОБА_7 знайшли своє підтвердження, його апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню.

Керуючись ст.ст. 24, 370, 379, 404, 405, 409, 412, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу прокурора Приморської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 19.08.2024, якою було виправлено описку в ухвалі Приморського районного суду м. Одеси від 15.08.2024 про закриття к/п №0000392 від 26.01.2019 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку із звільненням обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України скасувати.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4