Справа № 646/9388/24
№ провадження 1-кп/646/519/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2025 року м. Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання : ОСОБА_2 ,

прокурора : ОСОБА_3 ,

обвинуваченої : ОСОБА_4 ,

захисника : ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Харкові в залі суду в режимі відеоконференції кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000173 від 11.04.2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки Шевелєво рф, громадянки України, із вищою освітою, не заміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.111-1 КК України,

в с т а н о в и в:

У провадженні Основ`янського районного суду міста Харкова перебуває кримінальне провадження №0000173 від 11.04.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 111-1 ч. 2 КК України.

Обвинувальним актом, який відповідає вимогам ст. 291 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_4 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України, в тому, що після незаконного вторгнення на територію України збройних сил російської федерації та окупації території Куп?янського району Харківської області, тобто після 24.02.2022, ОСОБА_4 , 01.07.2022 року, перебуваючи на території тимчасово окупованого с. Лісна Стінка Куп?янського району Харківської області, діючи умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, реалізуючи свій раніше виниклий кримінальний протиправний умисел, добровільно зайняла посаду, не пов?язану з виконанням організаційно - розпорядчих та адміністративно-господарських функцій у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора, а саме посаду т.зв. «исполняющей обязанности специалиста по экологии и природным ресурсам сектора ЖКХ Куриловского территориального отдела Временной гражданской администрации Купянского района Харьковской области», на яку була призначена наказом т.зв. «и.о. главы Временной гражданской администрации Купянского района Харковской области» від 01.07.2022 №277/лс. Після чого, з 01.07.2022 по 06.09.2022 року ОСОБА_4 , виконуючи свої функціональні обов?язки за адресою: АДРЕСА_1 , здійснювала прийом документів місцевих мешканців для оформлення матеріальної допомоги від окупаційної влади держави-агресора Російської Федерації, формувала списки для її отримання, а також займалась збором документів для оформлення пенсіонерам пенсійних посвідчень російського зразка.

Вказані дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України, а саме як колабораційна діяльність, тобто добровільне зайняття громадянином України посади, не пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих або адміністративно-господарських функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

Відповідні відомості щодо вчинення ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення-кримінального проступку були внесені до ЄРДР 11.04.2024 за №0000173 за ознаками кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України.

21.08.2024 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ч.2 ст. 111-1 КК України.

20.11.2024 року на адресу суду надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. 12.06.2025 року повторно на адресу суду надійшло клопотання від адвоката ОСОБА_5 , про звільнення від кримінальної відповідальності , в обґрунтування якого зазначила, що обвинувальним актом вказано час початку вчинення кримінального правопорушення 01.07.2022 року (обійняття посади) та час закінчення 06.09.2022 року, у зв`язку із деокупацією Куп`янського району Харківської області. На момент вчинення ОСОБА_4 проступку за ч. 2 ст. 111-1 КК, положення ст. 49 КК України, діяли в редакції Закону України від 01.12.2022 №2812-ІХ, та вказували, що особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки: 1) два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі. Пункт 5 ст. 49 КК України передбачав, що давність не застосовується у разі вчинення злочинів проти основ національної безпеки України, передбачених у статтях 109- 114-2, катування, передбаченого частиною третьою статті 127, проти миру та безпеки людства, передбачених у статтях 437-439 і частині першій статті 442 цього Кодексу, та вказував саме на злочини, а не проступки. На момент подання клопотання стороною захисту вказані положення ст. 49 КК України зазнали змін та діють в редакції Закону України від 26.02.2025 №4268-IX. Пункт 5 ст. 49 КК України передбачає, що давність не застосовується у разі вчинення кримінальних правопорушень проти основ національної безпеки України. Зміни до даного кримінального закону були внесені, саме щодо заміни дефініцій «злочинів» на «кримінальні правопорушення». Таким чином, законодавець додав заборону застосування строків давності і до кримінальних проступків, передбачених ч. 1, 2 ст. 111-1 КК України, чого не було до 26.02.2025 року, саме тому строки притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності, згідно обвинувального акту, спливли 06.09.2024 р., тобто через 2 роки з моменту закінчення вчинення кримінального проступку.

Обвинувачена ОСОБА_4 підтримала захисника та просила задовольнити клопотання.

При цьому, судом обвинуваченій роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Прокурор ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення, наголошуючи що на час спрямування обвинувального акту до суду дійсно заборона на вказане звільнення від кримінальної відповідальності стосувалась лише злочинів проти основ національної безпеки України, але родовий об`єкт має важливе значення, тому і проступки проти основ національної безпеки України, на думку прокурора, теж підпадали на той час під дію ч.5 ст.49 КК України, вказав що це є недосконалість законодавчої техніки.

Заслухавши пояснення учасників кримінального провадженн, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 284 КПК України у разі якщо суд встановить наявність підстав для закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності, суд на будь-якій стадії судового провадження зобов`язаний з`ясувати та врахувати думку обвинуваченого щодо закриття кримінального провадження.

За ч. 4 ст. 286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Пунктом 2 ч. 3 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Згідно до приписів ч.ч. 2, 3 ст. 4, ч. 1 ст. 5 КК України, злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до приписів ст. 12 ч.ч. 1-3 КК України, кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини, останні поділяються на нетяжкі, тяжкі та особливо тяжкі.

Кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.

ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України, відноситься до категорії кримінальних проступків.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 мало місце у період часу з липня до початку вересня 2022 року, з часу його виявлення минуло більше 2 років.

Санкція ч.2 ст.111-1 Кримінальним кодексом України передбачає покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років з конфіскацією майна або без такої.

Відповідно до приписів п.п. 1-5 ч. 1 ст. 49 КК України (в редакції Закону України №2160-ІХ від 24.03.2022, на час вчинення кримінального правопорушення, та в редакції Закону України №2812-ІХ від 01.12.2022, на час спливу строків притягнення до кримінальної відповідальності), особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло : два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі (п.1); три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років (п.2); п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку передбаченого у п. 2 цієї статті (п.3); десять років - у разі вчинення тяжкого злочину (п.4); п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового слідства або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Частина 5 статті 49 КК України, в редакції Закону на час вчинення ОСОБА_4 інкримінованого кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ст. 111-1 ч. 2 КК України, не містила заборону застосування звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності у разі вчинення вищезазначеного кримінального проступку.

Відповідно до правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.06.2020 у справі №598/1781/17 (провадження №13-47кс20) звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України за спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності є безумовним і здійснюється судом незалежно від факту примирення з потерпілим, відшкодування особою шкоди потерпілому, щирого каяття тощо.

Згідно правової позиції ККС ВС, викладеної в постанові від 26.03.2020 року по справі № 730/67/16-к, провадження № 51-6463км19, вказано, що невизнання обвинуваченим вини у вчиненні кримінального правопорушення за наявності згоди на звільнення від кримінальної відповідальності у передбачених законом випадках за умови роз`яснення судом суті підозри чи обвинувачення, підстав звільнення від кримінальної відповідальності та права заперечувати проти закриття кримінального провадження, не є правовою підставою для відмови в задоволенні клопотання сторони кримінального провадження про таке звільнення.

Відповідно до приписів ст.ст. 284-289 КПК України, кримінальне провадження закривається судом зокрема у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання. Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачена ОСОБА_4 раніше не судима, не працює, від явки до органу досудового розслідування та суду не ухилялася, дані щодо вчинення обвинуваченою нових злочинів відсутні.

При таких обставинах суд вважає, що обвинувачена ОСОБА_4 , у відповідності до приписів ст. 49 КК України (у редакції, що діяла на момент вчинення кримінального проступку та на момент направлення обвинувального акту до суду, адже зміни внесені лише Законом України від 26.02.2025 №4268-IX) та ст.ст. 284-289 КПК України, підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 111-1 ч. 2 КК України, а кримінальне провадження, внесене до ЄРДР №0000173 від 11.04.2024 року, підлягає закриттю, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід у відношенні обвинуваченої на час судового провадження не обирався.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено.

Процесуальні витрати та речові докази по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись п.1 ч.1 ст.49 КК України, ст.284, 288, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання захисника обвинуваченої ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 - задовольнити.

Звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення-кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, на підставі п.1 ч.1 ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Кримінальне провадження №0000173 від 11.04.2024 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111-1 КК України, закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали складено 14.07.2025 о 13.30 год.

Суддя ОСОБА_1