Провадження №: 1-в/755/338/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" серпня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду в м. Києві подання фахівця ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

за участю: прокурора ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло подання фахівця ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що 27.11.2023 року до Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області надійшло розпорядження № 1-кп/752/2015/23 від 13.11.2023 року про виконання вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2023 року відносно ОСОБА_4 .

Відповідно до вироку Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2023 року, згідно зі ст. 76 КК України на засуджену покладено наступні обов`язки: періодично з 'являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

27.11.2023 року та повторно 13.12.2023 року ОСОБА_4 було направлено виклики до уповноваженого органу з питань пробації з метою ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, обов`язками покладеними на неї вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2023 року. Засуджена до відділу пробації за викликами не з`явилася.

26.12.2023 року Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , було розпочато першочергові заходи з виявлення засуджених осіб, місцезнаходження яких невідоме.

16.01.2024 року інспектором відділу пробації з метою перевірки факту проживання ОСОБА_4 було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки місця проживання двері за вищевказаною адресою ніхто не відчинив, з сусідами поспілкуватися не вдалося, було залишено виклик до органу пробації та про необхідність терміново з`явитися до відділу пробації. Засуджена до відділу пробації за викликами не з`явилася.

У результаті проведених першочергових розшукових заходів місцезнаходження засудженої ОСОБА_4 не вдалося встановити.

06.02.2024 року до Дніпровського управління поліції ГУНП у м. Києві було направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4

14.03.2024 року матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4 було відмовлено.

27.03.2024 року інспектором відділу пробації з метою перевірки факту проживання ОСОБА_4 було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки місця проживання двері за вищевказаною адресою ніхто не відчинив, з сусідами поспілкуватися не вдалося, було залишено виклик до органу пробації та про необхідність терміново з`явитися до відділу пробації. До відділу засуджена не з`явилася.

18.04.2024 року Дніпровським районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , повторно було розпочато першочергові заходи з виявлення засуджених осіб, місцезнаходження яких невідоме.

У результаті проведених першочергових розшукових заходів місцезнаходження засудженої стало відомо, що згідно інформації Державної прикордонної служби України від 04.07.2024 року ОСОБА_4 перетнула кордон 24.06.2024 року, чим порушила обов`язок не виїжджати за межі України без погодження з УОГІП.

Додатково повідомляємо, що застосовувати письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання до засудженої ОСОБА_4 не є можливим, оскільки остання не ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням у відділі пробації, так як злісно ухиляється від явки до органу пробації, ігнорує виклики та виїхала за межі України.

Відповідно до вимоги Управління інформаційно-аналітичної підтримки ГУНГІ у м. Києві від 04.07.2024 року ОСОБА_4 нових кримінальних та адміністративних правопорушень під час відбування іспитового строку не вчиняла.

05.07.2024 за вих. №7394/32/14/1-24 на адресу Дніпровського районного суду м. Києва направлено подання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 , 11.09.2024 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва у задоволенні подання було відмовлено, відмова мотивована тим, що ОСОБА_4 не була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання з випробуванням, а також не було застосовуване письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання, тим самим працівниками відділу пробації не було дотримано вимог ст. 166 КВК. Проте з матеріалів справи встановлено, що згідно інформації Державної прикордонної служби України від 04.07.2024 року, ОСОБА_4 перетнула державний кордон 24.06.2024 року.

З метою контролю перетину кордону засудженою ОСОБА_4 , направлялись щоквартальні запити до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України,

Згідно з повідомленням ДПС від 06.01.2025 року ОСОБА_4 перетнула кордон 16.12.2024 року через пункт пропуску через державний кордон України на кордоні з Польщею - Шегині.

27.02.2025 року для встановлення місцезнаходження ОСОБА_4 , було повторно розпочато першочергові заходи з виявлення засуджених осіб, місцезнаходження яких невідоме.

27.03.2025 року інспектором відділу пробації з метою перевірки факту проживання ОСОБА_4 було здійснено вихід за адресою: АДРЕСА_1 . Під час перевірки місця проживання двері за вищевказаною адресою ніхто не відчинив, з сусідами поспілкуватися не вдалося, було залишено виклик до органу пробації та про необхідність терміново з`явитися до відділу пробації. Засуджена до відділу пробації за викликами не з`явилася.

21.05.2025 року фахівцем II категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 було прийнято до виконання особову справу ОСОБА_4

22.05.2025 року для встановлення місцезнаходження засудженої, було повторно розпочато першочергові заходи з виявлення засуджених осіб, місцезнаходження яких невідоме, повторно направлено запит до Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України з метою.

Згідно з повідомленням Ізолятора тимчасового тримання ГУ НП у м. Києві від 28.05.2025 року, ОСОБА_4 по даних картотеки не утримувалась і не утримується.

Згідно з повідомленням Державної установи «Київський слідчій ізолятор» від 02.06.2025 року, в даній установі засуджена також не утримується.

Згідно з повідомленням Київського міського клінічного Бюро судово-медичної експертизи від 06.06.2025 року, труп ОСОБА_4 зареєстровано не було.

Згідно з повідомленням Управління обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 16.06.2025 року, ОСОБА_4 з 19.11.1998 року і по теперішній час зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Вироком встановлено, що під час дізнання обвинувачена, у присутності захисника, склала письмову заяву, відповідно до якої беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст.309 КК України. Не оспорювала встановлені під час дізнання обставини.

Крім того, відповідно до ч.4 ст. 382 КПК України копію вироку суду не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, було надіслано всім учасникам судового провадження.

На підставі вищевикладеного, можна зробити висновок, ОСОБА_4 умисно ухиляється від відбування покарання у виді звільнення з випробуванням, їй відомо про вирок Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2023 року, вид та міру покарання, призначені їй, обов`язки, покладені на неї, та наслідки їх невиконання.

Крім того, 07.07.2025 року за вих. №6964/32/14/11-25 на адресу Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві також направлено подання про передання матеріалів для проведення подальших розшукових заходів відносно ОСОБА_4 .

Станом па 14.07.2025 року, місце перебування/проживання засудженої не відоме, до відділу пробації також не з`являється за викликами, залишеними у дверях квартири засудженої.?

На підставі вищевказаного, фахівець ІІ категорії ОСОБА_3 просить скасувати звільнення від відбування покарання і направити звільненої з випробуванням для відбування призначеного покарання, за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 28.08.2023 року, за ч. 1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі.

Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення даного подання, оскільки органом пробації не встановлено місце перебування засудженої особи. Представник органу пробації та особа, стосовно якої вирішується подання, в судове засідання не прибули, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки не повідомили, їх неявка не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Вивчивши матеріали особової справи, суд приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню, а матеріали особової справи підлягають поверненню до Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом. У судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття. При цьому, виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 5, 8, 9 частини першої статті 537 цього Кодексу. Зокрема, згідно зі ст. 163 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 164 КВК України, уповноважений орган з питань пробації: веде облік засуджених протягом іспитового строку; роз`яснює засудженим порядок виконання обов`язків, покладених на них судом; здійснює нагляд за засудженими; вживає заходів з припинення порушень судових рішень; організовує першочергові заходи з виявлення засуджених, місцезнаходження яких невідоме; звертається до відповідних правоохоронних органів щодо розшуку засуджених, місцезнаходження яких невідоме; здійснює інші повноваження, передбачені цим Кодексом та Законом України "Про пробацію".

Відповідно до ч. 3 ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до зазначеного органу. Згідно з ч. 1 ст. 136 КПК України належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом. Якщо особа попередньо повідомила слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про адресу своєї електронної пошти, надіслана на таку адресу повістка про виклик вважається отриманою у випадку підтвердження її отримання особою відповідним листом електронної пошти. Відповідно до ч. 2 ст. 78 КК України, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчиняє правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Згідно з ч. 1 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим. Відповідно до ч. 2 ст. 166 КВК України у разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання. Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин. Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Аналіз вищенаведених норм закону та приписів ст. 166 КВК України свідчить про те, що подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням вноситься до суду у разі роз`яснення засудженому порядку виконання обов`язків, покладених на нього судом, після чого він вчиняє дії, що свідчать про його небажання стати на шлях виправлення (не виконує покладені на нього обов`язки та систематично вчиняє правопорушення, що тягнуть за собою адміністративні стягнення) вчинення трьох і більше таких правопорушень протягом іспитового строку.

Невиконанням обов`язків вважається також коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Проте, підставою для направлення засудженого для відбуття покарання є не лише формальне невиконання покладених на нього обов`язків, а таке невиконання, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення.

Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» зазначив, що згідно з ч. 2 ст.78 КК України суд за поданням органу, який здійснює контроль за поведінкою засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, може прийняти рішення про скасування звільнення та про направлення засудженого для відбування призначеного покарання в разі невиконання покладених на нього обов`язків, визначених ст. 76 КК, або систематичного (три і більше разів) вчинення правопорушень, що потягли адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення.

Суд зазначає, що скасування звільнення від відбування покарання є погіршенням стану засудженого, а отже умисне невиконання покладених судом обов`язків, повинно було ретельно перевірено працівниками відділу пробації, на яких законом покладений обов`язок контролю за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з матеріалів особової справи, ОСОБА_4 не була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання до засудженої ОСОБА_4 застосовано не було. У цьому випадку встановлено, що заявником вимоги ст. 166 КВК України не виконано.

З огляду на викладене, суд на час розгляду подання не вбачає достатніх підстав для задоволення подання фахівця ІІ категорії Дніпровського районного відділу з питань пробації філії Державної установи «Центр пробації» у місті Києві та Київській області та вважає його передчасним.

Крім того, слід зазначити, що ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11.09.2024 року в аналогічному поданні було відмовлено. Керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України, ст. 136, 163, 166 КВК України, ст. 78 КК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні подання фахівця ІІ категорії Дніпровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області ОСОБА_3 про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом семи днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1