Справа № 953/4380/22
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"29" серпня 2025 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючої судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисників адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
В провадженні Київського районного суду м.Харкова перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.255-1, ч.5 ст.185 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.185 КК України.
У судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про оголошення у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_9 та обрання стосовно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою, з огляду на неодноразову неявку обвинуваченого до суду без поважних причин та той факт, що 21.06.2025 обвинувачений, використовуючи паспорт громадянина Грузії виїхав з території України через міжнародний пункт пропуску «Маяки-Удобне»» та на теперішній час на територію України не повертався.
Заставодавець ОСОБА_10 у призначене судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом направлення судової повістки поштою за адресою його реєстрації та фактичного проживання.
Відповідно позиції Європейського суду з прав людини, що викладена в рішенні у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03), сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Сторона захисту проти задоволення клопотання прокурора заперечувала, вважала його передчасним.
Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в частині заявлених клопотань, суд доходить таких висновків.
Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 07.06.2024 продовжено строк запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в умовах Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» на 60 (шістдесят) днів до 05 серпня 2024 року включно. Визначено ОСОБА_9 суму застави у розмірі 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 80 520 грн., яку необхідно внести на депозитний рахунок ТУ ДСА України у Харківській області - до сплину терміну тримання під вартою.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з - під варти внаслідок внесення застави покладено на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки, визначені ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 26.08.2022, передбачені ч.5 ст.194 КПК України, а саме: прибувати до суду на першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає чи перебуває, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; утримуватися від спілкування з потерпілими та свідками у вказаному кримінальному провадженні.
Роз`яснено обвинуваченому, що у випадку внесення застави, оригінал документів з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУДСА України коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Відповідно до вимог ст.182 КПК України роз`яснено обвинуваченому, що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України. Роз`яснено заставодавцю, що обвинувачений ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні тяжкого корисливого злочину проти власності, максимальне покарання за яке передбачене законом у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, та попереджено його про обов`язки із забезпечення належної поведінки обвинуваченого та його явки за викликом до суду, а також про наслідки не виконання цих обов`язків.
Покладено на заставодавця наступні обов`язки: забезпечувати належну поведінку обвинуваченого; забезпечувати явку, належно повідомленого обвинуваченого до суду; повідомляти суд про причини неявки обвинуваченого. Зобов`язано заставодавця забезпечити виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків щодо повідомлення суд про зміну свого місця проживання або перебування, обов`язку не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду. Попереджено заставодавця, що в разі невиконання покладених на нього та самого обвинуваченого обов`язків, застава буде звернена в дохід держави та зарахована до спеціального фонду Державного бюджету України.
Заставодавцю ОСОБА_10 роз`яснено, що у разі порушення обвинуваченим ОСОБА_9 покладених на нього судом обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, а також у разі неприбуття обвинуваченого, за якого внесено заставу, за викликом до суду без поважних причин чи не повідомлення про причини його неявки, а також у випадку порушення інших покладених на нього обов`язків, внесена ним застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.
Зазначений факт підтверджується розпискою ОСОБА_10 від 17.06.2024.
На час судового розгляду даного кримінального провадження, строк дії обов`язків, покладених судом відповідно до ч.5,6 ст.194 КПК України, не продовжено.
Суд вважає за необхідне зазначити, що виходячи із системного аналізу норм КПК, граничний строк дії запобіжного заходу у вигляді застави не встановлений, а тому такий захід діє до його зміни чи скасування на підставах та в порядку, передбачених КПК. При цьому припинення дії обов`язків, покладених ухвалою на підозрюваного, обвинуваченого, жодним чином не впливає на дію самого запобіжного заходу, про що свідчить положення ч.7 ст.194 КПК, відповідно до якого після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Відповідно до ч.7 ст.42 КПК України протягом усього часу з моменту набуття певною особою статусу обвинуваченого, на неї покладено певні процесуальні обов`язки, а саме: прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Отже, на даний момент стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 діє запобіжний захід у вигляді застави. Ухвала суду в частині покладення обов`язків припинила свою дію.
Разом з цим, з 10.07.2025 обвинувачений ОСОБА_9 систематично не з`являється у судові засідання, будь-яких відомостей про причини своєї неявки суду не повідомляє, тобто ухиляється від явки до суду без поважних причин.
Відповідно до ч.2 ст.318 КПК України участь обвинуваченого ОСОБА_9 у судовому засіданні є обов`язковою.
Згідно даних рапорту ст.оперуповноваженого 7-го управління (з обслуговування Харківської області ДСРНПУ ) ОСОБА_11 від 04.08.2024, наданого на виконання ухвали Київського районного суду м.Харкова від 10.07.2025 про привід обвинуваченого ОСОБА_9 вбачається, що обвинувачений за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає.
До рапорту надано довідку адміністрації Державної прикордонної служби України від 04.08.2024, згідно якої ОСОБА_9 21.06.2024 о 001:38 годині виїхав з території України через міжнародний пункт пропуску «Маяки-Удобне» та на теперішній час на територію України не повертався.
На теперішній час встановити місцезнаходження ОСОБА_9 не виявилось можливим.
Обґрунтовуючи заявлені клопотання прокурор посилалась на ухилення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, зникнення з місця свого постійного проживання, не з`явлення до суду за викликами, порушення обов`язків передбачених ст.42 КПК України.
Згідно ст.281 КПК України, на стадії розгляду обвинувального акту в суді, оголошення особи у розшук здійснюється лише судом.
Положеннями ч.1 ст.335 КПК України передбачено, що у разі якщо обвинувачений ухилився від явки до суду або захворів на психічну чи іншу тяжку тривалу хворобу, яка виключає його участь у судовому провадженні, або був призваний для проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, суд зупиняє судове провадження стосовно такого обвинуваченого до його розшуку, видужання або звільнення з військової служби і продовжує судове провадження стосовно інших обвинувачених, якщо воно здійснюється щодо декількох осіб. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.
Вимогами чинного кримінального процесуального законодавства порядок оголошення обвинуваченої особи в міжнародний розшук у разі отримання обґрунтованої інформації про перетин такою особою держаного кордону України чітко не врегульований.
Разом із тим, п.1 розділу IV Інструкції про порядок використання правоохоронними органами України інформаційної системи Міжнародної організації кримінальної поліції Інтерпол, затвердженої Наказом МВС України, Офісу Генерального прокурора, НАБУ, СБУ, ДБР, МФУ, МЮУ №613/380/93/228/414/510/2801/5 від 17.08.2020 (надалі - Інструкція), встановлено, що уповноважений підрозділ запитує публікацію Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення щодо осіб, які розшукуються з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції) в Україну.
Публікація Червоного оповіщення запитується за таких умов: вчинене особою діяння кваліфіковано як злочин відповідно до Кримінального кодексу України; особу в установленому законодавством порядку оголошено в розшук правоохоронними органами України: для притягнення до кримінальної відповідальності за злочин, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк не менше двох років; для виконання вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі на термін щонайменше шість місяців, або якщо невідбута особою частина покарання становить не менше шести місяців.
Для запиту публікації Генеральним секретаріатом Інтерполу Червоного оповіщення правоохоронний орган України надсилає уповноваженому підрозділу формуляр для запиту публікації Червоного оповіщення, а також таку відповідну інформацію та документи, до яких також відносяться завірені копії ухвали суду про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та ухвали про оголошення розшуку особи (у тому числі в перекладі на одну з робочих мов Інтерполу) на стадії судового розгляду.
При цьому, однією із цілей міжнародного співробітництва правоохоронних органів України з органами Інтерполу, НЦБ іноземних держав, компетентними органами іноземних держав та міжнародними установами з використанням інформаційної системи Інтерполу є, відповідно до вищезгаданої Інструкції, установлення місцезнаходження осіб, які розшукуються, з метою їх затримання, арешту, обмеження свободи пересування та подальшої видачі (екстрадиції).
З урахуванням вищевикладених вимог законодавства суд констатує, що оголошення особи в міжнародний розшук на стадії судового розгляду кримінального провадження, тобто за умови перебування такої особи в процесуальному статусі обвинуваченого, можливе лише ухвалою суду, який здійснює розгляд такого провадження.
Ухвалення судом такого процесуального рішення в межах кримінального провадження є лише першим етапом для оголошення особи, яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, в розшук, в подальшому, на підставі такого рішення та шляхом збору інших, передбачених законом документів, готується запит публікації Червоного оповіщення до Генерального секретаріату Інтерполу, що фактично і є моментом оголошення особи в міжнародний розшук, оскільки саме за допомогою використання інформаційної системи Інтерполу забезпечується можливість встановлення місцезнаходження осіб на території країн-учасниць Інтерполу.
За таких обставин, ухвала суду про оголошення особи в міжнародний розшук є умовою, за якою правоохоронні органи України можуть ефективно використовувати інформаційну систему Інтерполу задля виконання завдань кримінального провадження, зокрема, встановлення місцезнаходження осіб, які переховуються від правосуддя у разі, коли всі можливості внутрішньодержавного розшуку вичерпані.
Зважаючи на те, що ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та на теперішній час його місце знаходження невідоме, тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 суд вважає, що ці обставини свідчать про можливість з боку останнього переховуватися від суду.
У зв`язку із викладеним, суд вважає ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України, доведеним.
Враховуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що обвинувачений ОСОБА_9 переховується від суду, залишив територію держави Україна та на теперішній час його точне місцезнаходження невідоме, суд вважає за необхідне оголосити його у міжнародний розшук та відповідно до ст.335 КПК України зупинити судове провадження.
Відповідно до ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року за №15 затверджено Порядок внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу. Цим Порядком визначено механізм внесення, повернення та звернення у дохід держави коштів у разі застосування запобіжного заходу у вигляді застави, який обраний з метою забезпечення належної поведінки особи, щодо якої застосовано запобіжний захід, її явки за викликом до органу дізнання, слідчого, прокурора або суду, а також виконання інших покладених на неї обов`язків, передбачених положеннями Кримінально-процесуального кодексу України.
Крім того, згідно з ч.1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.
Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.
Згідно ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 цього Кодексу.
Статтею 575 КПК України передбачено, що видача особи в Україну може бути запитана лише на підставі ухвали слідчого судді або суду про тримання особи під вартою, якщо така видача запитується для притягнення до кримінальної відповідальності.
Згідно із ч.6 ст.193 КПК слідчий суддя, суд розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених ст.177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваного, обвинуваченого розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.
Верховний Суд у своїй постанові від 14 лютого 2022 року у справі 991/3440/20 вказує, що рішення слідчого судді, суду про обрання запобіжного заходу, прийняте в порядку ч.6 ст.193 КПК, за своїм правовими наслідками підпадає під поняття «постанова про утримання під вартою» в розумінні ст.25 Європейської конвенції про видачу правопорушників.
За загальним правилом розгляд клопотання про застосування запобіжного заходу здійснюється за участю прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, його захисника, що відповідає зазначеним вимогам Конвенції та іншим міжнародно-правовим актам.
При вирішенні клопотання прокурора суд враховує, що стороною обвинувачення доведено існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи на свободі може:
- переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, оскільки злочин, який інкримінується ОСОБА_9 , згідно вимог ч.6 ст.12 КК України є тяжким у сфері злочинів проти власності. ОСОБА_9 обвинувачуються у таємному викраденні чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло, вчинене повторно. Таким чином, вказані обставини свідчать про підвищену суспільну небезпечність обвинуваченого ОСОБА_9 , останній переховується від суду, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення тяжкого злочину, санкція якого передбачає міру покарання, пов`язану виключно з позбавленням волі строком від 3 до 6 років;
- враховуючи дані про особу обвинуваченого, який, зокрема, є громадянином Грузії, на території України не має зареєстрованого місця проживання, неодноразово судимий, обставини інкримінованого кримінального правопорушення, що свідчить про наявність злочинних намірів і схильність обвинуваченого до подальшого вчинення кримінальних правопорушень, може вчинити інше кримінальне правопорушення.
Окремо суд звертає увагу, що у даному випадку обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за відсутності обвинуваченого, хоча й не призводить до негайного взяття особи під варту, однак виступає правовою підставою для затримання і доставки цієї особи до місця кримінального провадження.
Згідно з ч.4 ст.197 КПК України у разі постановлення судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 цього Кодексу строк дії такої ухвали не зазначається.
Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.
Враховуючи існування ризиків, передбачених п.п.1,5 ч.1 ст.177 КПК України, а також, те, що на теперішній час обвинувачений ОСОБА_9 перебуває за кордоном, останній оголошений у міжнародний розшук, суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в порядку ч.6 ст.193 КПК України стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 .
Відповідно до ч.3 ст.217, ч.1 ст.334 КПК України, у разі необхідності матеріали досудового розслідування щодо одного або кількох кримінальних правопорушень можуть бути виділені в окреме провадження, якщо дві чи більше особи підозрюються у вчиненні одного чи більше кримінальних правопорушень.
Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про наявність підстав для виділення матеріалів кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 в окреме провадження.
На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. 176-178, 182, 183, 193, 331, 335, 369372, 376, 392 КПК України, суд,-
Клопотання прокурора - задовольнити.
Оголосити у міжнародний розшук обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Грузії, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 .
В порядку ч.6 ст.193 КПК України обрати стосовно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.
Роз`яснити, що після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження суд, за участю обвинуваченого, розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід.
Виділити в окреме провадження матеріали кримінального провадження стосовно ОСОБА_9 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.
Зупинити судове провадження по матеріалам кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, які виділено в окреме провадження - до розшуку обвинуваченого.
Виконання ухвали в частині організації розшуку обвинуваченого покласти на співробітників УСР в Харківській області ДСР НП України, а в частині звернення застави в дохід держави - покласти на ТУ ДСА у Харківській області.
Контроль за виконанням ухвали покласти на процесуального керівника прокурора по вказаному кримінальному провадженню.
Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя - ОСОБА_1