Дата документу 04.08.2025 Справа № 333/2289/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №333/2289/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/379/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 04 серпня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та накладено арешт на майно, яке було вилучене 19 березня 2025 року при проведенні обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також при проведенні обшуку автомобіля «BMW» X5, р.н. НОМЕР_1 ,

за участю представника третьої особи ( ОСОБА_7 ) адвоката ОСОБА_9

Адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , звернулася до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань, ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, та накладено арешт на майно, яке було вилучене 19 березня 2025 року при проведенні обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також при проведення обшуку автомобіля «BMW» X5, р.н. НОМЕР_1 , а саме на:

- мобільний телефон «Iphone 15 PRO MAX» із номером телефону НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Samsung», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «Samsung», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_7 ;

- грошові кошти номіналом «100» доларів США (4 купюри) із наступними серійними номерами РК86874111Н, PG71544498B, PF52495590H, PI83203789A;

- грошові кошти номіналом «50» доларів США (1 купюра) із наступним серійним номером СВ07756727А;

- грошові кошти номіналом «20» євро (1 купюра) із наступним серійним номером SW;

- грошові кошти номіналом «50» євро (3 купюри) із наступними серійними номерами VB, VD, RE;

- ID карту YZPFKTWV6 на ім`я ОСОБА_10 ;

- банківську карту «ПУМБ» НОМЕР_8 ;

- банківську карту «ПУМБ» НОМЕР_9 ;

- банківську карту «Bank Polski» НОМЕР_10 ;

- банківську карту SC «CITADELE BANK» НОМЕР_11 ;

- банківську карту «BNP PARIBAS» НОМЕР_12 ;

- банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_13 ;

- банківську карту «BNP PARIBAS» НОМЕР_14 ;

- банківську карту «А-банк» НОМЕР_15 ;

- банківську карту «А-банк» НОМЕР_16 ;

- банківську карту «А-банк» НОМЕР_17 ;

- карту «DAK-Gesundheit» НОМЕР_18 ;

- записну книжку синього кольору із чорновими записами;

- лист паперу з чорновими записами;

- копії медичних документів на ім`я ОСОБА_11 , 1980 р.н. на 5 (п`яти) арк.;

- довідка ВЛК на ім`я ОСОБА_12 , 1979 р.н. №1430 на 1 (одному) арк.;

- довідка на ім`я ОСОБА_13 , 1987 р.н. на 1 (одному) арк.;

- банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_19 ;

- банківську карту «IdeaBank» НОМЕР_20 ;

- банківську карту «IdeaBank» НОМЕР_21 ;

- банківську карту «IdeaBank» НОМЕР_22 ;

- жорсткий диск «SEAGATE» 1 TB зі шнуром;

- карту пам`яті microSD 32GB, на яку скопійовано інформацію з ноутбуку «ACER»;

- печатку з відтиском приватного малого підприємства «ШЕКИ» №13625121;

- печатку з відтиском «БАНК ФОРВАРД»;

- відтиск печатки « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- відтиск печатки «UAB Loimas»;

- відтиск печатки «UAB Vierus LT»;

- відтиск печатки «ФОП ОСОБА_14 »;

- записну книжку чорного кольору із чорновими записами.

Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що майно, вилучене під час обшуку 19 березня 2025 року, підпадає під критерії речових доказів.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого про арешт майна; зобов`язати орган досудового розслідування негайно повернути вилучене майно власникам.

В обґрунтування своєї скарги представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною та необґрунтованою з огляду на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Зазначає, що 18 березня 2025 року було постановлено ухвалу про обшук, проте у клопотанні та в оскаржуваній ухвалі помилково зазначено, що обшук проводився на підставі ухвали від 19 березня 2025 року, що ставить під сумнів належність підстав обшуку та його законність.

Зауважує, що слідчим суддею в ухвалі від 18 березня 2025 року не враховано статус ОСОБА_7 , яка також є адвокатом і здійснює професійну діяльність за цією адресою. Ухвала не містить дозволу на обшук щодо останньої, її діяльності чи доступу до адвокатської таємниці. Обшук у приміщенні, яке є спільним місцем роботи двох адвокатів, за ухвалою, що стосується лише одного з них, виходить за межі дозволеного та порушує КПК України і Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

На думку апелянта, все майно, вилучене під час обшуку домоволодіння, є недопустимим доказом.

Повідомляє, що вилучені грошові кошти та цінності мають законне походження. При накладенні арешту не було враховано належність ОСОБА_7 грошових коштів та цінностей, як особі, яка проводить незалежну професійну діяльність.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 окрім іншого просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді. Вказує на те, що ухвала про арешт майна постановлена без їх участі. Копію зазначеної ухвали отримано останньою 21 квітня 2025 року, про що є відповідний запис у матеріалах справи. Апеляційна скарга була подана через систему «Електронний суд» - 25 квітня 2025 року.

Згідно з ухвалою слідчого судді, 20 березня 2025 року до суду звернувся старший слідчий в ОВС слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майор Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001008, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_12 спільно із співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 вимагали та одержали від громадянина ОСОБА_11 неправомірну вигоду за зняття останнього з розшуку як особу, яка підлягає мобілізації та яка не з`явилась до ТЦК та СП за повісткою.

На підставі ухвали слідчого судді 19 березня 2025 року, у період часу з 06:25 год., до 12:43 год., було проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час проведення обшуку у зазначеному домоволодінні було виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Iphone 15 PRO MAX» із номером телефону НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Samsung», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «Samsung», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_7 ;

- грошові кошти номіналом «100» доларів США (4 купюри) із наступними серійними номерами РК86874111Н, PG71544498B, PF52495590H, PI83203789A;

- грошові кошти номіналом «50» доларів США (1 купюра) із наступним серійним номером СВ07756727А;

- грошові кошти номіналом «20» євро (1 купюра) із наступним серійним номером SW;

- грошові кошти номіналом «50» євро (3 купюри) із наступними серійними номерами VB, VD, RE;

- ID карту YZPFKTWV6 на ім`я ОСОБА_10 ;

- банківську карту «ПУМБ» НОМЕР_8 ;

- банківську карту «ПУМБ» НОМЕР_9 ;

- банківську карту «Bank Polski» НОМЕР_10 ;

- банківську карту SC «CITADELE BANK» НОМЕР_11 ;

- банківську карту «BNP PARIBAS» НОМЕР_12 ;

- банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_13 ;

- банківську карту «BNP PARIBAS» НОМЕР_14 ;

- банківську карту «А-банк» НОМЕР_15 ;

- банківську карту «А-банк» НОМЕР_16 ;

- банківську карту «А-банк» НОМЕР_17 ;

- карту «DAK-Gesundheit» НОМЕР_18 ;

- записну книжку синього кольору із чорновими записами;

- лист паперу з чорновими записами;

- копії медичних документів на ім`я ОСОБА_11 , 1980 р.н. на 5 (п`яти) арк.;

- довідка ВЛК на ім`я ОСОБА_12 , 1979 р.н. №1430 на 1 (одному) арк.;

- довідка на ім`я ОСОБА_13 , 1987 р.н. на 1 (одному) арк.;

- банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_19 ;

- банківську карту «IdeaBank» НОМЕР_20 ;

- банківську карту «IdeaBank» НОМЕР_21 ;

- банківську карту «IdeaBank» НОМЕР_22 ;

- жорсткий диск «SEAGATE» 1 TB зі шнуром;

- карту пам`яті microSD 32GB, на яку скопійовано інформацію з ноутбуку «ACER»;

- печатку з відтиском приватного малого підприємства «ШЕКИ» №13625121;

- печатку з відтиском «БАНК ФОРВАРД»;

- відтиск печатки « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- відтиск печатки «UAB Loimas»;

- відтиск печатки «UAB Vierus LT»;

- відтиск печатки «ФОП ОСОБА_14 ».

Окрім того, на підставі ухвали слідчого судді 19 березня 2025 року, у період часу з 12:53 год., до 13:16 год., було проведено обшук автомобіля «BMW» X5, р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час проведення обшуку вказаного автомобіля було виявлено та вилучено записну книжку чорного кольору із чорновими записами.

19 березня 2025 року постановою слідчого вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Апелянт - адвокат ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилися, були належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_9 зазначив, що наразі він представляє інтереси ОСОБА_7 , на підтвердження чого представник надав колегії суддів відповідні документи, та повідомив про можливість розгляду апеляційної скарги без участі ОСОБА_7 .

Прокурор у судове засідання також не з`явився, був належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання.

Клопотань про відкладення розгляду провадження учасники процесу не надсилали.

За наведених вище обставин, колегія суддів вважає за можливе здійснювати апеляційний перегляд ухвали слідчого судді за відсутністю апелянта, власника майна та прокурора, належним чином повідомлених про день, час та місце судового засідання апеляційного суду, так як відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, ці обставини не є перешкодою для апеляційного розгляду.

Заслухавши доповідь судді; аргументи представника власника майна - адвоката ОСОБА_9 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України, завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з вимогами ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення збереження речових доказів (у цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу); спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до положень ч.2 ст.173 КПК України, повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

На думку колегії суддів, слідчий суддя при вирішенні питання про накладення арешту на майно, зазначене у клопотанні, дотримався вимог, передбачених ст.ст.172, 173 КПК України, дослідив додані до клопотання матеріали кримінального провадження, врахував правову підставу для арешту майна та обставини кримінального провадження.

Як убачається з матеріалів провадження, першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Мелітополі та м. Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001008, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В ході проведення досудового розслідування вказаного кримінального провадження встановлено, що ОСОБА_12 спільно із співробітниками ІНФОРМАЦІЯ_2 вимагали та одержали від громадянина ОСОБА_11 неправомірну вигоду за зняття останнього з розшуку як особу, яка підлягає мобілізації та яка не з`явилась до ТЦК та СП за повісткою.

На підставі ухвали слідчого судді 19 березня 2025 року, у період часу з 06:25 год. до 12:43 год., проведено обшук домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час проведення обшуку у зазначеному домоволодінні виявлено та вилучено:

- мобільний телефон «Iphone 15 PRO MAX» із номером телефону НОМЕР_2 ;

- мобільний телефон «Samsung», imei1: НОМЕР_3 , imei2: НОМЕР_4 ;

- мобільний телефон «Samsung», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 ;

- мобільний телефон «Samsung», imei: НОМЕР_7 ;

- грошові кошти номіналом «100» доларів США (4 купюри) із наступними серійними номерами РК86874111Н, PG71544498B, PF52495590H, PI83203789A;

- грошові кошти номіналом «50» доларів США (1 купюра) із наступним серійним номером СВ07756727А;

- грошові кошти номіналом «20» євро (1 купюра) із наступним серійним номером SW;

- грошові кошти номіналом «50» євро (3 купюри) із наступними серійними номерами VB, VD, RE;

- ID карту YZPFKTWV6 на ім`я ОСОБА_10 ;

- банківську карту «ПУМБ» НОМЕР_8 ;

- банківську карту «ПУМБ» НОМЕР_9 ;

- банківську карту «Bank Polski» НОМЕР_10 ;

- банківську карту SC «CITADELE BANK» НОМЕР_11 ;

- банківську карту «BNP PARIBAS» НОМЕР_12 ;

- банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_13 ;

- банківську карту «BNP PARIBAS» НОМЕР_14 ;

- банківську карту «А-банк» НОМЕР_15 ;

- банківську карту «А-банк» НОМЕР_16 ;

- банківську карту «А-банк» НОМЕР_17 ;

- карту «DAK-Gesundheit» НОМЕР_18 ;

- записну книжку синього кольору із чорновими записами;

- лист паперу з чорновими записами;

- копії медичних документів на ім`я ОСОБА_11 , 1980 р.н. на 5 (п`яти) арк.;

- довідка ВЛК на ім`я ОСОБА_12 , 1979 р.н. №1430 на 1 (одному) арк.;

- довідка на ім`я ОСОБА_13 , 1987 р.н. на 1 (одному) арк.;

- банківську карту «Приватбанк» НОМЕР_19 ;

- банківську карту «IdeaBank» НОМЕР_20 ;

- банківську карту «IdeaBank» НОМЕР_21 ;

- банківську карту «IdeaBank» НОМЕР_22 ;

- жорсткий диск «SEAGATE» 1 TB зі шнуром;

- карту пам`яті microSD 32GB, на яку скопійовано інформацію з ноутбуку «ACER»;

- печатку з відтиском приватного малого підприємства «ШЕКИ» №13625121;

- печатку з відтиском «БАНК ФОРВАРД»;

- відтиск печатки « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;

- відтиск печатки «UAB Loimas»;

- відтиск печатки «UAB Vierus LT»;

- відтиск печатки «ФОП ОСОБА_14 ».

Окрім того, на підставі ухвали слідчого судді 19 березня 2025 року, у період часу з 12:53 год., до 13:16 год., було проведено обшук автомобіля «BMW» X5, р.н. НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Під час проведення обшуку вказаного автомобіля було виявлено та вилучено записну книжку чорного кольору із чорновими записами.

19 березня 2025 року постановою слідчого вказані предмети визнані речовими доказами у кримінальному провадженні, оскільки містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Старший слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Мелітополі та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розтошованого у місті Мелітополі, ОСОБА_8 , за погодженням з керівником Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_15 , звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про арешт вищевказаного майна.

На підтвердження доводів клопотання слідчим наданий витяг з ЄРДР за №0001008, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України; постанову про здійснення досудового розслідування слідчою групою від 31 січня 2025 року; повідомлення про початок досудового розслідування від 31 січня 2025 року; постанову про визначення (зміну) групи прокурорів від 31 січня 2025 року; постанову про доручення здійснення досудового розслідування іншому органу досудового розслідування від 13 березня 2025 року; постанову про зміну складу слідчої групи призначеної для здійснення досудового розслідування та визначення старшого слідчої групи від 18 березня 2025 року; постанову про зміну складу слідчої групи у кримінальному провадженні та визначення старшого слідчої групи від 19 березня 2025 року; ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18 березня 2025 року; протокол обшуку від 19 березня 2025 року; ухвалу Комунарського районного суду від 18 березня 2025 року; протокол обшуку від 19 березня 2025 року; постанову про визнання речовим доказом та приєднання до матеріалів кримінального провадження від 19 березня 2025 року та інші копії документів, якими підтверджується необхідність зазначеного арешту.

Клопотання слідчого містить необхідні для його розгляду відомості, передбачені ст.171 КПК України.

Зі змісту клопотання убачається, що речі та об`єкти, вилучені під час проведення обшуку, мають істотне значення для проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні, оскільки можуть зберігати на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення та містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

З огляду на обставин кримінального провадження, та виходячи з матеріалів, доданих до клопотання, слідчий належним чином та у відповідності до вимог ст.170-173 КПК України обґрунтував необхідність накладення арешту на вказане у клопотанні майно.

З метою збереження речових доказів і було подано зазначене клопотання, що повністю узгоджується з вимогами ст.170 КПК України.

Так, речовими доказами, відповідно до вимог ст.98 КПК України, є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

З огляду фактичні обставини провадження та додані до клопотання документи, є обґрунтовані підстави вважати, що вилучене майно, відповідає ознакам речових доказів, визначеним ст.98 КПК України.

Доводи апелянта про необґрунтованість накладеного арешту, на думку колегії суддів, не є переконливими та спростовуються наявними матеріалами провадження.

З приводу доводів апелянта про те, що слідчим суддею в ухвалі від 18 березня 2025 року не враховано статус ОСОБА_7 , яка також є адвокатом і здійснює професійну діяльність за адресою, де проводився обшук; ухвала не містить дозволу на обшук щодо останньої, її діяльності чи доступу до адвокатської таємниці; обшук у приміщенні, яке є спільним місцем роботи двох адвокатів, за ухвалою, що стосується лише одного з них, виходить за межі дозволеного та порушує КПК України і Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», колегія суддів звертає увагу на таке.

Відповідно до положень ч.2 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», у разі проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката слідчий суддя, суд у своєму рішенні в обов`язковому порядку зазначає перелік речей, документів, що планується відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії чи застосування заходу забезпечення кримінального провадження, а також враховує вимоги пунктів 2-4 частини першої цієї статті.

На думку колегії суддів, ухвали слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 18 березня 2025 року про дозвіл на обшук житла та транспортного засобу відповідають вимогам ст.235 КПК України, та містять конкретний перелік речей, документів, які необхідно відшукати, виявити чи вилучити під час проведення слідчої дії, та які належать ОСОБА_12 .

В апеляційній скарзі, а також при апеляційному розгляді представники ОСОБА_7 , хоча і зазначають, що остання є адвокатом та здійснює адвокатську діяльність за зазначеною адресою, однак не уточнюють, яке саме майно, з того, що було вилучено, пов`язане саме з її професійною діяльністю, та містить відомості, що становлять адвокатську таємницю.

Водночас, слідчим в клопотанні зазначено, що під час досудового розслідування встановлено, що вказані предмети перебували у володінні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Тому, доводи апелянта про те, що вилучене майно належить ОСОБА_7 та обшук проведений з порушенням її прав, не мають достатнього обґрунтування та підтвердження.

В свою чергу, з оскаржуваної ухвали убачається, що неточності, допущені у клопотанні слідчого та ухвалі слідчого судді щодо дати ухвали, на підставі якої було проведено обшук (на що звертає увагу апелянт), на думку колегії суддів є опискою, яка може бути виправлена в установленому законом порядку, та яка законності та обґрунтованості прийнятого судового рішення не спростовує.

Доводи, наведені при апеляційному розгляді представником ОСОБА_7 , про те, що в ході обшуку не був присутній представник ради адвокатів регіону, оскільки фактично він був повідомлений несвоєчасно, не є слушними з огляду на таке.

Згідно з вимогами абз.2 та 4 ч.2 ст.23 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», під час проведення обшуку чи огляду житла, іншого володіння адвоката, приміщень, де він здійснює адвокатську діяльність, тимчасового доступу до речей і документів адвоката, має бути присутній представник ради адвокатів регіону, крім випадків, передбачених абзацом четвертим цієї частини. Для забезпечення його участі службова особа, яка буде проводити відповідну слідчу дію чи застосовувати захід забезпечення кримінального провадження, завчасно повідомляє про це раду адвокатів регіону за місцем проведення такої процесуальної дії.

Неявка представника ради адвокатів регіону за умови завчасного повідомлення ради адвокатів регіону не перешкоджає проведенню відповідної процесуальної дії.

Як убачається зі змісту протоколу обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також з протоколу обшуку автомобіля «BMW» X5, р.н. НОМЕР_1 , перед початком проведення зазначених слідчих дій рада адвокатів регіону була повідомлена про необхідність прибуття її представника для участі в слідчих діях. Також, перед початком слідчих дій було здійснено дзвінок голові ради адвокатів з метою забезпечення участі представника ради адвокатів в цій слідчій дії.

Проте, представник ради адвокатів не прибув до місця, де проводився обшук, що не може бути перешкодою для здійснення цієї слідчої дії, яка відноситься до першочергових, та зволікання з проведенням якої може призвести до втрати слідів кримінального правопорушення тощо.

Доводи адвоката ОСОБА_9 про те, що рада адвокатів була повідомлена не завчасно про проведення обшуку, тому не забезпечила участь свого представника при його проведенні, також не є переконливими, з огляду на те, що обшук тривав з 06 години 25 хвилин до 12 години 43 хвилин, тобто більш ніж 7 годин. Тому, на погляд колегії суддів, представник ради адвокатів мав достатньо часу для прибуття для участі у вказаній слідчій дії.

В матеріалах провадження відсутні відомості про те, що радою адвокатів подавались на адресу органу досудового розслідування чи прокурора зауваження з зазначеного приводу.

В свою чергу, ніким не заперечується те, що рада адвокатів регіону отримала відповідне повідомлення про проведення вищевказаного обшуку.

За наведених обставин, колегія суддів не убачає порушень з боку органу досудового розслідування вимог чинного законодавства при проведенні зазначеного обшуку, які б обумовлювали необхідність відмови у задоволенні поданого клопотання.

Під час апеляційного розгляду адвокат ОСОБА_9 зазначив, що у цьому кримінальному провадженні повідомлено про підозру ОСОБА_12 , та на цей час досудове розслідування ще триває.

Відповідно, в ході досудового розслідування має перевірятися і версія, викладена в апеляційній скарзі, про те, що вилучені грошові кошти та цінності мають законне походження та не мають відношення до кримінального провадження.

Доводи апелянта про те, що все майно, що вилучене під час обшуку домоволодіння, є недопустимим доказом, на цьому етапі провадження є передчасними.

Всі докази у провадженні мають оцінюватися у порядку, передбаченому ст.94 КПК України - у їх сукупності за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження.

На думку колегії суддів, накладення вищевказаного арешту є необхідним заходом забезпечення цього кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що вказане у клопотанні майно може мати доказове значення у провадженні і наявні ризики того, що у разі не накладення арешту існувала можливість приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна до закінчення досудового розслідування.

Матеріали провадження та зміст оскаржуваної ухвали свідчать про те, що прокурором та слідчим доведено необхідність вищевказаного арешту, який є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що потреби досудового розслідування виправдовували втручання у право власності на вилучене майно; та без застосування заходу забезпечення кримінального провадження, про який ідеться в клопотанні, неможливо досягти дієвості цього кримінального провадження.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна тощо, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Вказана ухвала слідчого судді містить всі відомості, передбачені ст.173 КПК України, та є належним чином вмотивованою.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, правильності висновків слідчого судді теж не спростовують та мають перевірятися в ході досудового розслідування у встановленому законом порядку.

Порушень вимог кримінального процесуального законодавства з боку слідчого судді під час розгляду клопотання не убачається.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя при розгляді клопотання повно і всебічно з`ясував обставини, які мають значення для прийняття законного і обґрунтованого рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою і підстав для її скасування, а відповідно і для задоволення поданої апеляційної скарги, не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21 березня 2025 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у місті Мелітополі та місті Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_8 про арешт майна у кримінальному провадженні №0001008 від 31 січня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України та накладено арешт на майно, яке було вилучене 19 березня 2025 року при проведенні обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , а також при проведення обшуку автомобіля «BMW» X5, р.н. НОМЕР_1 , залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4