Справа № 183/9778/24
№ 1-кп/183/1331/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року Дніпропетровська обл.,

м. Самар

Самарівський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000401 від 23.05.2023 року за обвинуваченням,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Первомайськ Луганської обл., громадянка України, зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Первомайським МС УДМС Українив Луганській області 27.03.2013, РНОКПП НОМЕР_2 , раніше не судима,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

В підготовчому судовому засіданні прокурор пояснив, що обвинувальний акт складено у відповідності з вимогами КПК України, підстав для його повернення прокурору немає, у зв`язку з чим вважає за можливе призначити кримінальне провадження до судового розгляду.

Захисник не заперечував проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 314 КПК України підготовче судове засідання відбувається за участю обвинуваченого (крім випадків, коли здійснювалося спеціальне досудове розслідування), прокурора, захисника, потерпілого, його представника та законного представника, цивільного позивача, його представника та законного представника, цивільного відповідача та його представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, згідно з правилами, передбаченими цим Кодексом для судового розгляду. Після виконання вимог, передбачених статтями 342-345 цього Кодексу, головуючий з`ясовує в учасників судового провадження їх думку щодо можливості призначення судового розгляду.

Ухвалою від 12.09.2024 р. слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська наданий дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

У зв`язку з цим підготовче судове засідання проведене за відсутності обвинуваченої.

Обвинувальний акт складений у відповідності з вимогами Кримінального процесуального кодексу України. Підстав для закриття провадження та повернення обвинувального акту прокурору не має.

Кримінальне провадження підсудне Новомосковському міськрайонному суду Дніпропетровської області.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 КПК України, після завершення підготовки до судового розгляду суд постановляє ухвалу про призначення судового розгляду.

Таким чином, в наявності достатні підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.

Окрім того, прокурор заявив клопотання від 15.05.2025 про здійснення спеціального судового провадження. В обґрунтування свого клопотання заявник зазначив, що у провадженні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000401 від 23.05.2023 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, а саме, добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території.

У травні 2023, більш точну дату та час під час досудового розслідування встановити не виявилось за можливе, громадянка України ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в м. Сєвєродонецьк Луганської області, усвідомлюючи здійснення відкритої збройної російської агресії проти України, переслідуючи особисті інтереси, маючи умисел на зайняття посади у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме у так званому «відділі з питань міграції відділу міністерства внутрішніх справ російської федерації «Сєвєродонецький» (мовою оригіналу «отдел по вопросам миграции отдела министерства внутренних дел российской федерации «Северодонецкий» ) та реалізуючи вказаний умисел, вступила в злочинну змову з представниками окупаційної адміністрації російської федерації та умисно, добровільно, діючи в порушення вимог Конституції та законів України, зайняла посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме посаду так званого «начальника відділу з питань міграції міністерства внутрішніх справ російської федерації «Сєвєродонецький» (мовою оригіналу «начальника отдела по вопросам миграции отдела министерства внутренних дел российской федерации «Северодонецкий») та приступила до виконання обов`язків передбачених цією посадою та виконання функцій вказаного незаконного правоохоронного органу.

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у добровільному зайнятті громадянином України посади в незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Беручи до уваги те, що існували достатні підстави вважати, що ОСОБА_6 перебуває на тимчасово окупованій території України та обґрунтовану неможливість вручити повістку про виклик особи, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, в газеті «Урядовий кур`єр» № 136 (7796) від 05.07.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повістку про виклик ОСОБА_5 на 09.07.2024, 10.07.2024, 11.07.2024 для проведення слідчих дій та вручення письмового повідомлення про підозру. Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явилася, про неможливість та причини неприбуття не повідомила.

В подальшому, в газеті «Урядовий кур`єр» №141 (7801) від 12.07.2024 та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора опубліковано повідомлення про підозру ОСОБА_5 та повістку про виклик на 16.07.2024, 17.07.2024, 18.07.2024 для проведення слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні № 00000401 від 23.05.2023, допиту в якості підозрюваної та проведення інших процесуальних дій у кримінальному провадженні.

Таким чином, 12.07.2024 року, з дотриманням вимог ст. ст. 111, 135, 278, 480, 481 КПК України, ОСОБА_5 повідомлено про підозру у відповідності та у спосіб, передбачений чинним кримінальним процесуальним законодавством України.

Отже, 12.07.2024 у вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_5 набула статусу підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Жодного разу у призначений час громадянка України ОСОБА_5 у призначене місце не з`явився, про неможливість та причини неприбуття не повідомив.

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , тобто місцем реєстрації є тимчасово окупована територія Луганської області.

Відділ з питань міграції міністерства внутрішніх справ російської федерації «Сєвєродонецький» (мовою оригіналу «отдел по вопросам миграции отдела министерства внутренних дел российской федерации «Северодонецкий») знаходитсья за адресою, м. Сіверськодонецьк, вул. Федоренко, буд. 41, тобто ролоче місце ОСОБА_5 також знаходиться на тимчасово окупованій території Луганської області.

19.07.2024 постановою слідчого на підставі ст. 281 КПК України підозрювану ОСОБА_5 оголошено в розшук, який доручено співробітникам ГВ ЗНД 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях.

03.09.2024 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська стосовно підозрюваної ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

За інформацією ГВ ЗНД РВ 3 управління ГУ СБУ в Донецькій та Луганській областях, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області.

Відповідно до інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державно прикордонної служби України, відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями громадянкою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено.

12.09.2024 стосовно підозрюваної ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування.

Повідомлення про початок спеціального досудового розслідування стосовно ОСОБА_5 опубліковано в газеті «Урядовий кур`єр» № 187 (7458) від 14.09.2024, яка є засобом масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження, та 12.09.2024 на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Одночасно з цим опубліковано повідомлення про закінчення досудового розслідування та повістки про виклик на 18.09.20242, 19.09.2024, 20.09.2024 для отримання повідомлення про звершення досудового розслідування, надання доступу до матеріалів досудового розслідування, ознайомлення з ними та вручення обвинувального акту з реєстром матеріалів досудового розслідування. Підозрювана ОСОБА_5 у визначені дати та час також не з`явилася.

20.09.2024 року обвинувальний акт спрямовано до Самарівського (Новомосковського) міськрайонного суду Дніпропетровської області.

Для участі в підготовчому судовому засідання обвинувачена ОСОБА_5 неодноразово викликалася Самарівським (Новомосковським) міськрайонним судом Дніпропетровської області шляхом публікації повісток про виклик у відповідності до вимог ст.ст. 134, 135, 323 КПК України, призначене, зокрема,

- на 18.11.2024 (12.11.2024 опубліковано судовий виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора https://www.gp.gov.ua/ua/categories/povistki-pro-viklik-ta-vidomosti-pro-zdijsnennya-specialnogo-dosudovogo-rozsliduvannya?page=2#, а також в газеті «Урядовий кур`єр» № 229 (7889) від 12.11.2024),

- на 21.01.2024 ( 23.12.2024 опубліковано судовий виклик на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора та доступне за посиланням https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povistka-pro-viklik-obvinuvacenoyi-novikovoyi-yuo-25012025-na-13-00-god-do-novomoskovskogo, а також в газеті «Урядовий кур`єр» № 14 (7939) від 17.01.2025),

- на 26.03.2025 (03.03.2025 опубліковано повістку на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора https://www.gp.gov.ua/ua/posts/povistka-pro-viklik-obvinuvacenoyi-novikovoyi-yuo-25012025-na-13-00-god-do-novomoskovskogo , а також в газеті «Урядовий кур`єр» № 59 (7984) від 20.03.2025), про вказані судові засідання також повідомлявся захисник ОСОБА_5 ОСОБА_4 .

Окрім того, виклики в підготовче судове засідання, призначене на 26.03.2025 та 27.05.2025 здійснювались також судом в порядку ст. 135 КПК України шляхом надсилання повісток за відомим номером телефону через месенджер та на адресу встановленої оперативними підрозділами електронної пошти обвинуваченої.

У жодне із призначених засідань обвинувачена за викликом не з`явилася, про неможливість та/або причини неприбуття не повідомила, проте зібрані докази дають достатні підстави вважати, що обвинувачена ОСОБА_5 перебуває на тимчасово окупованій території Луганської області, де переховується від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Водночас, стороною обвинувачення та судом вжито достатніх заходів до повідомлення ОСОБА_5 про наявність стосовно неї кримінального провадження, а також про вищевказані судові засідання.

Обвинувачена ОСОБА_5 переховувалася від органів слідства та переховується від суду, про що свідчить той факт, що на виклики прокурора, слідчого, а також на виклики суду, що опубліковані відповідно до вимог чинного кримінального процесуального законодавства України в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті офісу Генерального прокурора, обвинувачена не з`явилася, про неможливість прибути чи наявність поважних причин неприбуття, не повідомила, перебуває в розшуку та знаходиться на тимчасово окупований території.

За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Наведені обставини унеможливлюють судовий розгляд даного кримінального провадження без проведення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_5 , у зв`язку з чим з метою досягнення завдань кримінального провадження, дотримання належної правової процедури, необхідним вбачається проведення спеціального судового провадження стосовно ОСОБА_5 , оскільки остання: обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України; переховується від суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та продовжує протиправну діяльність; перебуває на тимчасово окупованій території України.

На цих підставах заявник клопотання просить постановити ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно обвинуваченої ОСОБА_5 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111 КК України.

В судовому засіданні прокурор підтримала заявлене клопотання. Просила його задовольнити.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення цього клопотання. Пояснив, що відсутні докази перебування обвинуваченої на тимчасово окупованій території з метою саме переховування від суду. Не надано доказів обізнаності обвинуваченої про наявне щодо неї кримінальне провадження..

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали обвинувального акту та клопотання, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 цього Кодексу, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого (in absentia), крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, на території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та/або оголошений в міжнародний розшук. За наявності таких обставин за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого. Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5 цього Кодексу та на офіційному веб-сайті суду. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.

Частиною 2 статті 297-1 КПК України передбачено перелік злочинів, щодо яких може здійснюватись спеціальне досудове розслідування, зокрема з-поміж яких зазначено ст. 111-1 КК України.

Отже, у даному кримінальному провадженні здійснення судового розгляду за відсутності обвинуваченого (in absentia) можливе за умови: переховування обвинуваченого від органів слідства та суду на тимчасово окупованій території України, з метою ухилення від кримінальної відповідальності; надання прокурором доказів того, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження.

В силу приписів ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111, ч. 1 ст. 133, ч. 2 та ч. 8 ст. 135 КПК України повідомлення про підозру та повістки про виклик на стадії досудового розслідування можуть бути вручені під розписку дорослому члену сім`ї особи чи іншій особі, яка з нею проживає, житлово експлуатаційній організації за місцем проживання особи або адміністрації за місцем її роботи. Також допускається здійснювати вказані дії шляхом розміщення відповідної публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора.

Відповідно до ч. 8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами першою, другою, четвертою - сьомою цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

З протоколу огляду від 09.07.2024 р. вбачається, що за результатами огляду мережі Інтернет була виявлена сторінка «Отдел по вопросам миграции отдела Министерства внутренних дел Российской Федерации «Северодонецкий»» де керівником вказаного органу зазначена ОСОБА_5 та зазначений її номер мобільного телефону НОМЕР_3 .

В силу вимог ч. 2 ст. 135 КПК України судовий виклик може здійснюватися по телефону.

Судом 25.03.2025 р. обвинуваченій на номер мобільного телефону НОМЕР_3 за допомогою месенджеру «Телеграм» направлялася повістка про виклик обвинуваченої в судове засідання, яке призначалося на 26.03.2025 р. та направлялася інформація про знаходження в провадженні суду кримінального провадження щодо обвинуваченої. Вказане повідомлення було доставлене в месенджері «Телеграм» та прочитане обвинуваченою.

Таким чином судом встановлено, що обвинувачена обізнана про наявне щодо неї кримінальне провадження.

Окрім цього обвинувачена викликалася в підготовчі судові засідання, які призначалися на 18.11.2024 р., 21.01.2025 р., 26.03.2025 р., 27.05.2025 р., 30.06.2025 р. шляхом розміщення повісток про виклик в газеті «Урядовий кур`єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора.

З протоколу допиту від 23.06.2023 р. свідка ОСОБА_8 , протоколу допиту від 23.06.2023 р. свідка ОСОБА_9 , протоколу допиту від 30.06.2023 р. свідка ОСОБА_10 , вбачається, що обвинувачена перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Сєвєродонецьк Луганської області та обіймає посаду у незаконному правоохоронному органі, створеному на тимчасово окупованій території України, а саме посаду так званого «начальника відділу з питань міграції міністерства внутрішніх справ російської федерації «Сєвєродонецький».

Таким чином судом встановлено, що обвинувачена перебуває на тимчасово окупованій території України в м. Сєвєродонецьк Луганської області та їй відомо про наявні щодо неї кримінальні провадження.

Україною 17.07.1997 р. була ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) та для України набрала чинності 11.09.1997 р. Після чого держава взяла на себе зобов`язання гарантувати кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I Конвенції (ст. 1 Конвенції).

Серед гарантованих Конвенцією прав є право на справедливий суд, яке закріплене в ст. 6 Конвенції. В чинному кримінальному процесуальному законодавстві України доступ до правосуддя є однією із загальних засад кримінального провадження (п. 14 ч. 1 ст. 7 КПК України). Відповідно суди України розглядаючи, зокрема, кримінальні провадження зобов`язані забезпечувати дотримання вказаного права.

З метою регулювання, зокрема, відносин, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України з впровадженням в українське судочинство європейських стандартів прав людини був прийнятий Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» в ч. 1 ст. 17 якого закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В своєму рішенні у справі «SOMOGYI v. Italy» Європейського Суду з прав людини зазначив, що провадження за відсутності обвинуваченого саме по собі не є несумісним зі статтею 6 Конвенції. Утім, відмова в правосудді матиме місце, якщо засуджена in absentia особа надалі не зможе отримати від суду, який розглянув її справу, новий розгляд обвинувачення по суті щодо питань фактів та права в разі, якщо не було однозначно встановлено, що особа відмовилася від свого права з`явитися до суду й захищати себе самостійно. ЄСПЛ вважає, що з урахуванням важливого місця права на справедливий суд у демократичному суспільстві стаття 6 Конвенції покладає на кожен національний суд обов`язок перевіряти, чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього, коли, як і в цій справі, це оскаржується з підстав, які відразу не видаються явно необґрунтованими.

Європейського Суду з прав людини в своєму рішенні у справі «SEJDOVIC v. Italy» вказав, що загалом об`єкт і мета статті 6 Конвенції (хоч це прямо не згадано в пункті 1 цієї статті) свідчать про те, що особа, «обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення», має право брати участь у судовому засіданні (слуханні). Хоча провадження, що мають місце за відсутності обвинуваченого, не є несумісними зі статтею 6 Конвенції, проте відмова в правосудді матиме місце, якщо засуджена in absentia особа надалі не може отримати від суду, який розглядав справу, новий розгляд по суті обвинувачення як з точки зору фактів, так і з точки зору права, якщо не було встановлено, що особа відмовилася від свого права бути присутньою і права на захист або що особа мала намір переховуватися від суду. Конвенція залишає Договірним Державам широкі межі свободи розсуду стосовно вибору засобів, розрахованих для забезпечення того, аби їхні правові системи відповідали вимогам статті 6 Конвенції. Завдання ЄСПЛ полягає в тому, щоб з`ясувати, чи було досягнуто результату, якого вимагає Конвенція. Зокрема, має бути продемонстрована ефективність запропонованих законодавством і практикою процесуальних засобів у випадках, коли обвинувачена у вчиненні кримінального правопорушення особа не відмовлялася від свого права бути присутньою в судовому засіданні та захищати себе самостійно й не намагалася ухилитися від суду. ЄСПЛ не може виключити можливість того, що певні встановлені факти можуть однозначно свідчити про те, що обвинуваченому відомо про наявність кримінального провадження щодо нього, а також про характер і причину обвинувачень і що він не має наміру брати участь у судовому розгляді чи бажає уникнути переслідування. Це може мати місце, наприклад, коли обвинувачений публічно або письмово заявляє, що він не має наміру відповідати на повістки (виклики), про які йому стало відомо з інших джерел, окрім органів влади, або що йому вдається уникнути спроби арешту, або коли до відома органів влади доводяться матеріали, які однозначно свідчать про те, що особі відомо про провадження щодо нього й пред`явлені обвинувачення.

Таким чином практика Європейського Суду з прав людини допускає розгляд кримінального провадження за відсутності обвинуваченого. Також ЄСПЛ вважає, що держава має право на власний розсуд вживати заходи щодо забезпечення того, аби їхні правові системи відповідали вимогам статті 6 Конвенції. При цьому завданням суду є перевірка ефективності таких заходів, перевірка чи мав обвинувачений можливість бути поінформованим / ознайомленим із провадженням щодо нього та з`ясування чи не відмовлявся обвинувачений від свого права бути присутньою в судовому засіданні. Про це можуть свідчити будь-які докази.

Верховний Суд у постанові від 13.06.2019 р. (справа № 607/9498/16-к) зазначив, що відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України, судовий розгляд у кримінальному провадженні і щодо злочинів, зазначених у частині другій статті 297-1 КПК України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук. За наявності таких обставин, за клопотанням прокурора, до якого додаються матеріали про те, що обвинувачений знав або повинен був знати про розпочате кримінальне провадження, суд постановляє ухвалу про здійснення спеціального судового провадження стосовно такого обвинуваченого.

Процедури «in absentia» неминуче припускають деякий відступ від загальних правил кримінального процесу. Особливе значення при цьому надається питанню про забезпечення прав відсутнього в залі судового засідання підсудного. У прецедентній практиці Європейського Суду з прав людини були вироблені критерії, яким має відповідати таке провадження. При цьому Суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував на необхідності забезпечення процесуальних прав і гарантій осіб, що беруть участь у кримінальному процесі. До таких прав, що підлягають безумовному дотриманню, насамперед, відносяться: право бути присутнім під час розгляду справи, право на захисника, право бути вислуханим, право оскаржити заочний вирок.

Так, у рішенні «Медєніца проти Швейцарії» Європейський Суд з прав людини зазначив, що існування процедури заочного кримінального провадження не викликає заперечень лише за умови, що при цьому дотримуються гарантії, що забезпечують права людини, закріплені Конвенцією.

Ключове значення в цьому випадку відіграє повідомлення особи про порушене проти неї кримінальне провадження, яке мало бути здійснено відповідно до процесуальних і матеріальних вимог, що гарантують ефективне здійснення її прав, при тому, що неясна і неофіційна інформація є недостатньою (справа «Сейдовіч проти Італії»). Повідомлення має бути зроблене офіційно, а твердження про наявність повідомлення з листів родичів або від співробітників засобів масової інформації (справа «Шомоді проти Італії»), є необґрунтованими.

Так, у справі «Сейдовіч проти Італії» Суд зазначив, що питання, яке слід вирішити в даній справі, полягає в тому, чи можна за відсутністю офіційного повідомлення про справу вважати заявника в достатній мірі проінформованим про те що він був притягнутий до кримінальної відповідальності та відбудеться судовий розгляд його справи, щоб він мав можливість вирішити: відмовитися від свого права приймати участь в слуханні справи чи ухилитися від правосуддя.

Отже, у вказаній вище постанові Верховний Суд, з посиланням на судову практику Європейський Суд з прав людини, зробив висновок, що для розгляду кримінального провадження без обвинуваченого ключове значення відіграє обізнаність обвинуваченого про наявне відносно нього кримінальне провадження.

Таким чином здійснювати судовий розгляд кримінального провадження без обвинуваченого без достатніх доказів обізнаності обвинуваченого про наявне щодо нього кримінального провадження (зокрема за наявності лише повідомлення підозрюваного/обвинуваченого шляхом розміщення оголошень у засобах масової інформації) є порушенням його права на доступ до правосуддя.

Як вище зазначалося обвинувачена повідомлялася про наявне щодо неї кримінальне провадження шляхом розміщення викликів до суду на офіційному веб сайті Офісу Генерального прокурора та в газеті «Урядовий кур`єр».

Окрім того обвинувачена про наявне щодо неї кримінальне провадження повідомлена судом.

Таким чином суд дійшов висновку, що обвинувачена обізнана про наявне щодо неї кримінальне провадження.

За таких обставин суд вважає клопотання прокурора підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 8 ч. 2 ст. 52 КК України обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні, у тому числі, щодо осіб, стосовно яких здійснюється спеціальне судове провадження, з моменту прийняття відповідного процесуального рішення.

Під час підготовчого судового провадження в підготовчих судових засіданнях приймала участь захисник ОСОБА_4 на підставі доручення для надання безоплатної вторинної допомоги від 12.07.2024 р. № 003-040007490. Вказане доручення діє до закінчення останнього судового провадження з перегляду судових рішень.

Таким чином захисник обвинуваченої залучений. Підстав залучати іншого захисника не має.

Керуючись ст. ст. 297-1, 314, 315316, 323, 369-372 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закінчити підготовче провадження і призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України, до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 13 год. 00 хв. на 08 вересня 2025 р. в приміщенні Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області (Дніпропетровська обл., м. Самар, вул. Велика Ковалівка, 10-б).

Судовий розгляд проводити суддею одноособово.

Клопотання прокурора від 15.05.2025 р. про здійснення спеціального судового провадження задовольнити.

Здійснювати спеціальне судове провадження у кримінальному провадженні внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000401 від 23.05.2023 р. за обвинуваченням ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 7 ст. 111-1 КК України.

Повідомити обвинувачену ОСОБА_5 про прийняте рішення про здійснення спеціального судового провадження стосовно нього шляхом розміщення цієї інформації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Повістки про виклик обвинуваченої ОСОБА_5 та інформацію про процесуальні документи надсилати та публікувати відповідно до вимог ст. 323 КПК України в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду, а саме у газеті «Урядовий кур`єр» та на веб-сайті Самарівського міськрайонного суду Дніпропетровської області.

В судове засідання викликати осіб, які братимуть участь у судовому розгляді: прокурора, обвинувачену, захисника.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1