Справа № 466/3968/25
Провадження № 1-кп/466/642/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

з участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Львові матеріали кримінального провадження, внесеного в ЄРДР за № 0000472 від 19.04.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. с.Воля Гамулецька Жовківського району Львівської області, українця, громадянина України, одруженого, має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працевлаштованого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, -

у с т а н о в и в:

18 квітня 2025 року близько 14.30 год, обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи у маркету «Сім23» ТзОВ «Клевер Сторс», що по вул. Василя Сухомлинського, 1-а в м. Львів Брюховичі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану, керуючись корисливим мотивом, шляхом вільного доступу, викрав з прилавку каси мобільний телефон марки «Iphone» 13 mini, ІМЕІ1; НОМЕР_1 , ІМЕІ2; НОМЕР_2 , який належить потерпілій ОСОБА_6 , та який остання забула біля прилавку. Такими діями потерпілій були спричинені збитки на загальну суму 31031,50 грн. Після цього обвинувачений ОСОБА_4 з викраденим покинув приміщення магазину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою вину у вчиненому визнав повністю, зазначив, що дійсно, 18 квітня 2025 року він перебував в приміщенні магазину «Сім23», де побачив, що хтось біля прилавку кас забув мобільний телефон. У нього раптово виник умисел на його викрадення. Він не може пояснити, чому так зробив, оскільки раніше ніколи нічого не крав. Він поклав мобільний телефон собі в кишеню джинсів та покинув приміщення магазину. Вдома, зрозумівши, що вчинив правопорушення, вирішив негайно повернути телефон, однак не зміг його розблокувати. Шкоду потерпілій він відшкодував в повному обсязі. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати. Обіцяє ніколи більше не порушувати закон.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, з`ясувавши, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, враховуючи згоду учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, роз`яснивши учасникам судового провадження, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, обмежився допитом обвинуваченого.

Крім повного визнання обвинуваченим своєї вини його винуватість у вчиненні даного кримінального правопорушення повністю та об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження № 0000472 від 19.04.2025 року.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд знаходить, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю.

Суд вважає, що злочинні дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.4 ст.185 КК України, так як своїм умисними діями обвинувачений вчинив таємне викрадення чужого майна, в умовах воєнного стану.

Обираючи обвинуваченому міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, відшкодував потерпілому завданні збитки, що є обставинами, які пом`якшують покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що покарання за ч.4 ст.185 КК України слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу обвинуваченого, його характеристику, відношення до вчиненого, повне відшкодування завданих збитків, думку потерпілої, яка просила обвинуваченого суворо не карати, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства. Відтак суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від реального відбування покарання з призначенням іспитового терміну, передбаченого ст. 75 КК України та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Речові докази мобільний телефон марки «Iphone» 13 mini, ІМЕІ1; НОМЕР_1 , ІМЕІ2; НОМЕР_2 слід залишити потерпілій, долучений до справи DVD-R диск слід залишити при матеріалах кримінального провадження.

Судові витрати відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Запобіжний захід слід залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання у виді позбавлення волі, якщо він потягом 1 року іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання; періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації.

Речові докази мобільний телефон марки «Iphone» 13 mini, ІМЕІ1; НОМЕР_1 , ІМЕІ2; НОМЕР_2 - залишити потерпілій ОСОБА_6 , долучений до справи DVD-R диск - залишити при матеріалах кримінального провадження

Запобіжний захід особисте зобов`язання - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1