УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«09» вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасника судового провадження

прокурора ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0000080,

за апеляційною скаргою заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воскресенськ Жовтневого району Миколаївської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- обвинуваченого за ч. 1, ч. 2 ст. 309 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2025 року ОСОБА_7 засуджений за:

- ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік;

- ч. 2 ст. 309 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік. На підставі п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Скасовано заходи забезпечення кримінального провадження у виді арешту майна. Вирішено питання речових доказів. Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати за проведення експертизи в сумі 4 775 грн 40 коп.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Прокурор просить вирок змінити, вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України за незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, канабісу вагою 7,743 г, та небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, вагою не менше 1,97204 г, що є великим розміром, до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України вважати ОСОБА_7 звільненим від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Виключити з вироку посилання на ч. 1 ст. 309 КК України щодо кваліфікації дій, вчинених обвинуваченим ОСОБА_7 , як зайве.

Виключити з резолютивної частини вироку посилання про засудження ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 309 КК України та призначення покарання за вказане кримінальне правопорушення та за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Прокурор, не оспорюючи висновків суду щодо доведеності вини обвинуваченого, вважає, що вирок підлягає зміні з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме, застосування закону, який не підлягав застосуванню.

Так, судом встановлено, що обвинувачений одночасно, в межах реалізації єдиного наміру, придбав та зберігав за місцем проживання до моменту їх вилучення в ході обшуку наркотичний засіб канабіс вагою 7,743 г та небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, вагою не менше 1, 97204 г, що є великим розміром.

На думку прокурора, у цьому кримінальному провадженні відсутні підстави для кваліфікації дій ОСОБА_7 за сукупністю кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 309 КК України та ч. 2 ст. 309 КК України, кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 309 КК України є зайвою, оскільки його дії за встановлених в обвинувальному акті та судом першої інстанції обставин повністю охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 309 КК України.

Встановлені судом першої інстанції обставини.

ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання без мети збуту наркотичного засобу, у невстановлені під час досудового розслідування та судового розгляду дату, час та місці, у невстановленої під час досудового розслідування та судового розгляду особи, незаконно придбав наркотичний засіб канабіс, вагою не менше 7,743 г.

Незаконно придбаний наркотичний засіб канабіс, вагою 7,743 г, ОСОБА_7 незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , для особистого вживання без мети збуту, до моменту його вилучення працівниками поліції 12.11.2024, під час проведення обшуку.

Окрім того, ОСОБА_7 , маючи умисел на незаконне придбання без мети збуту психотропної речовини, у невстановлені під час досудового розслідування та судового розгляду дату, час та місці, у невстановленої під час досудового розслідування та судового розгляду особи, незаконно придбав особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, вагою не менше 1, 97204 г, що відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої Наказом МОЗ України №188 від 01.08.2000, є великим розміром.

Незаконно придбану психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, вагою не менше 1,97204 г, ОСОБА_8 незаконно зберігав за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , для особистого вживання без мети збуту, до моменту її вилучення працівниками поліції 12.11.2024, під час проведення обшуку.

Судом першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним :

-у незаконному придбані та зберіганні наркотичних засобів без мети збуту, його дії кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України;

- у незаконному придбанні та зберіганні психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту, та його дії кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України.

Позиції учасників судового провадження.

Прокурор ОСОБА_5 підтримав апеляційну скаргу.

Обвинувачений ОСОБА_8 надіслав заяву про розгляд апеляційної скарги без його участі, його неявка не перешкоджає апеляційному розгляду.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши викладені в апеляційні скарзі доводи, колегія суддів дійшла таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ч. 1 ст. 2 КПК України).

Проте, зазначеним вимогам оскаржуване судове рішення не відповідає.

Як вбачається з обвинувачення, визнаного судом першої інстанції доведеним, дії обвинуваченого ОСОБА_8 кваліфіковані: -за ч. 1 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання наркотичного засобу канабіс, вагою не менше 7,743 г, який вилучено працівниками поліції 12.11.2024 за місцем проживання обвинуваченого;

-за ч. 2 ст. 309 КК України як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини у великих розмірах, обіг якої заборонено - PVP, вагою не менше 1, 97204 г, яку вилучено працівниками поліції 12.11.2024, під час проведення обшуку.

Щодо доводів прокурора про неправильність кваліфікації дій обвинуваченого, зокрема щодо зайвої кваліфікації його дій за ч.1 ст. 309 КК України, та кваліфікації злочинних дій лише за ч.2 ст. 309 КК України, колегія суддів зазначає таке.

У постанові Верховного Суду від 17.04.2024 у справі №210/1332/22 зазначено, що вирішення питання про кваліфікацію дій особи суд повинен враховувати, що в тих випадках, коли в межах реалізації єдиного злочинного наміру особа вчиняє протиправні дії, пов`язані з незаконним поводженням із різними видами наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, для кваліфікації дій особи розмір цих засобів (речовин) визначається виходячи з їх загальної кількості, оскільки вони є предметами одного і того ж кримінального правопорушення. Одночасне чи послідовне, з метою реалізації єдиного умислу, незаконне поводження з декількома із тих засобів та речовин, про які йдеться в статтях 307, 309 КК, кваліфікується за тією частиною вказаних статей, яка передбачає відповідальність враховуючи їх загальну кількість.

Диспозиції відповідних частин ст. 307 КК не передбачають, що у разі, коли предметами кримінального правопорушення, яке характеризується єдиним умислом, є наркотичні та психотропні речовини різного виду, особа несе окрему кримінальну відповідальність за протиправне поводження із кожним видом таких засобів або речовин.

Водночас, якщо поряд із наркотичними засобами, психотропними речовинами або їх аналогами предметом злочину були ще й отруйні чи сильнодіючі речовини або отруйні чи сильнодіючі лікарські засоби, то їх кількість неприпустимо об`єднувати із кількістю наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, адже йдеться про предмет іншого кримінального правопорушення (ст. 321 КК), відмінного від тих, що передбачені статтями 307, 309 КК.

Зазначене узгоджується із практикою Касаційного кримінального Суду Верховного Суду, відображеною у постановах від 23 червня 2020 року (справа № 212/1297/19, провадження № 51-6244км19), від 20 липня 2022 року (справа № 725/5677/21, провадження № 51-1505ск22), ухвалі від 12 січня 2024 року (справа № 720/856/22, провадження № 6509ск23).

Разом з тим, згідно висунутому обвинуваченню, ОСОБА_7 , діючи з єдиним умислом, одночасно незаконно придбав та незаконно зберігав без мети збуту, крім наркотичного засобу канабісу вагою не менше 7,743 гр, ще і особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено, PVP, вагою не менше 1, 97204 гр, що є великим розміром.

Тобто, як зазначено в обвинуваченні, ОСОБА_7 одночасно в межах реалізації єдиного наміру, придбав та зберігав як психотропну речовину у великому розмірі, так і наркотичний засіб, отже його дії, як зазначає апелянт, слід кваліфікувати лише за ч. 2 ст. 309 КК України, яка передбачає відповідальність за особливо кваліфікований склад кримінального правопорушення.

За такого, прокурор вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення не врахував, що для правильного застосування закону України про кримінальну відповідальність необхідно виходити із загального розміру психотропних речовин та наркотичних засобів, які були предметом вчиненого ОСОБА_7 злочину.

У поданій апеляційній скарзі прокурор просить вирок змінити та виключити з вироку посилання на ч. 1 ст. 309 КК України щодо кваліфікації дій ОСОБА_7 як зайве.

При цьому, прокурор просить вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 2 ст. 309 КК України за незаконне придбання та зберігання без мети збуту наркотичного засобу, обіг якого обмежено, канабісу вагою 7,743 г, та небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, - PVP, вагою не менше 1,97204 г, що є великим розміром,

Тобто, вимоги апелянта зводяться до збільшення обсягу обвинувачення за ч.2 ст. 309 КК України, але питання про ухвалення нового вироку не ставиться.

Проте, апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості прийняте таке рішення, враховуючи межі поданої апеляційної скарги.

Як передбачено ч.3 ст. 337 КПК України, з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Колегія суддів наголошує, що хоча суд першої інстанції судовий розгляд провів в межах висунутого обвинувачення та був позбавлений процесуальної можливості прийняти інше рішення в частині кваліфікації дій обвинуваченого лише за ч.2 ст. 309 КК України, а прокурор , в свою чергу, не скористався правом під час судового розгляду змінити обвинувачення в суді, це призвело до засудження особи за двома статтями КК України.

Окрім того, колегія суддів зауважує, що згідно обвинувального акта дії обвинуваченого ОСОБА_7 за фактом незаконного придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, вчиненому у великих розмірах, кваліфіковані за ч. 2 ст. 308 КК України, що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Зазначені вище обставини стали наслідком неправильного застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, зокрема, незастосування закону, який підлягав застосуванню, а також призвели до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, що, як наслідок, позбавило суд можливості ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення та є підставою для скасування вироку суду і призначення нового розгляду у суді першої інстанції.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок або ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підставами для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, відповідно до п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 413 КПК України, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення, є незастосування судом закону, який підлягає застосуванню.

За таких обставин, враховуючи те, що допущені судом першої інстанції порушення вимог кримінального процесуального закону не можуть бути усунуті під час провадження в суді апеляційної інстанції, оскільки це виходить за межі його повноважень, колегія суддів вважає за необхідне вирок скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження у суді першої інстанції.

З огляду на наведене, оскільки прокурор просить вирок змінити апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а вирок щодо ОСОБА_7 - скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 412, 424, 425, 532 КПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу заступника керівника Миколаївської обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 червня 2025 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3