У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року м. Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 ;клопотання адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2023 за № 0000018, стосовно:

- ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хутори Черкаського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець с. Садове Снігурівського району Миколаївської області, проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Білозір`я Черкаського району Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_3 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 263 КК України,

- ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженець м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_4 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317, ч. 2 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець м. Полтава, проживає за адресою: АДРЕСА_5 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженець м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_6 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , уродженець с. Поселянівка Олександрівського району Кіровоградської області, проживає за адресою: АДРЕСА_7 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 311, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженець с. Рацеве, Чигиринського р-н, Черкаської обл., проживає за адресою: АДРЕСА_8 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженка м. Талас, Киргизія, проживає за адресою: АДРЕСА_8 , громадянка України,

обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 317 КК України,

- ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , уродженець смт. Вільшана, Городищенського району, Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_9 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307, ч.1 ст. 263 КК України,

- ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , уродженець м. Городище Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_10 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , уродженець м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_11 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , уродженець м. Черкаси, проживає за адресою: АДРЕСА_12 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

- ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , уродженець м. Ромни Сумської області, проживає за адресою: АДРЕСА_13 , громадянин України,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 3 ст. 307 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_23 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_7 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 ,

в с т а н о в и в :

У провадженні Черкаського районного суду Черкаської області перебуває вказане кримінальне провадження.

19 травня 2025 року адвокатом ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, а саме - транспортного засобу марки «Cadillac ATS», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , шляхом зобов`язання уповноваженої особи Головного слідчого управління Національної поліції України повернути вказане майно його власнику. В обґрунтування вказано, що ОСОБА_6 органом досудового розслідування не було вручено ані повідомлення про підозру, ані обвинувальний акт, більше того, остання раніше не судима та може підтвердити факт походження грошових коштів на які здійснювалась покупка автомобіля. Відповідно до листа Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року за №01/90/25 вбачається, що відповідно до відомостей комп`ютерної програми АСДС КП «Д-3» в провадженні суду не зареєстровано клопотань слідчого, прокурора про арешт автомобіля марки «Cadillac», д.н.з. НОМЕР_1 . За ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.01.2024 по справі №759/181/24 надано дозвіл органу досудового розслідування на проведення обшуку в автомобілі марки «Cadillac», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 . Адвокат зауважив, що арешт слідчим суддею Святошинського районного суду м. Києва від 05.01.2024 року по справі №759/181/24 на автомобіль «Cadillac ATS» не накладався, тобто можна робити висновок, що вказане майно має статус тимчасово вилученого.

До матеріалів указаного клопотання додано: копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю від 02.07.2018 серії ЧК № 000945; ордер від 03.02.2025 серії СА № 1111396; копію паспорта громадянина України ОСОБА_6 ; копію РНОКПП ОСОБА_6 ; копію свідоцтва про народження ОСОБА_6 ; копію відповіді на адвокатський запит РСЦ ГСЦ МВС в Черкаській області від 06.02.2024 разом з договором купівлі-продажу від 25.04.2023; копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 20.07.2022; копію договору купівлі-продажу від 25.07.2017; копію довідки про доходи ОСОБА_6 від 24.01.2024; копію ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.01.2024; копію протоколу обшуку від 11.01.2024; копію відповіді на адвокатський запит Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року №01/90/25.

08 травня 2025 року адвокатом ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 подано клопотання про повернення тимчасово вилученого майна, а саме - транспортного засобу марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 .В обґрунтування вказано, що 05 січня 2024 року слідчим суддею Святошинського районного суду міста Києва задоволено клопотання капітана поліції ОСОБА_36 та надано дозвіл на проведення обшуку вказаного транспортного засобу. Відповідно до протоколу обшуку від 16.01.2024 по місцю знаходження автомобіля «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , АДРЕСА_14 , наркотичні засоби, психотропні речовини та аналоги, прекурсорів знаряддя (обладнання) для їх незаконного виготовлення, зважування, пакування, зберігання, пересилання - виявлено не було. Як убачається з матеріалів кримінального провадження слідчий та прокурор не звертались до суду з клопотанням про накладення арешту. Адвокат указала, що на даний час виникла необхідність у поверненні тимчасово вилученого транспортного засобу, так як усі необхідні слідчі дії проведені у повному обсязі. Жодних підстав для продовження тримання транспортного засобу на штрафному майданчику не існує, а утримання майна заважає власнику користуватися та розпоряджатися вказаним майном.

До матеріалів указаного клопотання додано:копію Договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.03.2023; копію Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу; копію РНОКПП ОСОБА_8 ; копію свідоцтва про одруження; копію паспорта громадянина України ОСОБА_8 ; копію Витягу з реєстру територіальної громади від 31.10.2024; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 271 від 23.01.2006; копію ордеру від 02.05.2025 серії СА № 1102193; копію договору про надання правової допомоги; копію витягу з державного реєстру.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 підтримали подані раніше клопотання, посилаючись на обставини викладені у них та наполягали на їх задоволенні.

У судовому засіданні власниця майна ОСОБА_6 підтримала подане адвокатом ОСОБА_5 клопотання та просила його задовольнити. Також вказала, що вказаний автомобіль є її особистою власністю.

У судовому засіданні власниця майна ОСОБА_8 підтримала подане адвокатом ОСОБА_7 клопотання та просила його задовольнити.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_23 заперечувала щодо задоволення клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна, а саме - транспортного засобу марки «Cadillac ATS», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , оскільки ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05.01.2024 надано дозвіл органу досудового розслідування на проведення обшуку у вказаному автомобілі, а згодом він був вилучений у особи, яка була співмешканкою обвинуваченого ОСОБА_11 . На питання суддів, прокурор пояснила, що не має відомостей щодо визнання транспортного засобу марки «Cadillac ATS», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 речовим доказом у цьому кримінальному провадженні, а також вказала, що цей автомобіль не згадується у обвинувальному акті в якості доказу.

Прокурор ОСОБА_23 заперечувала щодо задоволення клопотанняадвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 про повернення тимчасово вилученого майна, а саме - транспортного засобу марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 , зазначила, що ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 08 липня 2024 року було відмовлено в клопотанні адвоката про повернення тимчасово вилученого майна, з посиланням на приписи статті 236 КПК України, оскільки відшукування транспортного засобу було прямо передбачено ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва від 05 січня 2024 року про надання дозволу на проведення обшуку. Крім того, автомобіль визнаний речовим доказом у цьому кримінальному провадженні. Відомості про те, що власниці було відомо про використання транспортного засобу у злочинній діяльності або чи може бути автомобіль об`єктом спецконфіскації відсутні. Зазначила, що арешт на вказаний автомобіль не накладався, будь-яких предметів чи речей, що містять сліди кримінального правопорушення з вказаного автомобіля вилучено не було.

Вислухавши думку учасників провадження, вивчивши подані суду клопотання та додані до них письмові докази, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Стосовно клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 , колегією суддів встановлено таке.

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 січня 2024 року по справі №759/181/24 надано дозвіл органу досудового розслідування на проведення обшуку в автомобілі марки «Cadillac», д.н.з. НОМЕР_1 , який на праві власності належить ОСОБА_6 та надано дозвіл на відшукання та вилучення вказаного автомобіля.

Відповідно до копії протоколу обшуку від 11.01.2024 автомобіля марки «Cadillac», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 , який на праві власності належить ОСОБА_6 нічого виявлено не було.

З копії листа Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року за №01/90/25 вбачається, що відповідно до відомостей комп`ютерної програми АСДС КП «Д-3» в провадженні суду не зареєстровано клопотань слідчого, прокурора про арешт автомобіля марки «Cadillac», д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 25.04.2023 ОСОБА_6 було придбано автомобіль марки «Cadillac», VIN НОМЕР_2 .

Відповідно до копіїсвідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_6 на праві власності належить автомобіль марки «Cadillac», д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Стосовно клопотання адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 , колегією суддів встановлено таке.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 04.03.2023 ОСОБА_8 було придбано автомобіль марки «Volkswagen Touareg», VIN НОМЕР_4 .

Відповідно до копіїсвідоцтва про реєстрацію транспортного засобу ОСОБА_8 на праві власності належить автомобіль марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 .

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 січня 2024 року по справі №759/179/24 надано дозвіл органу досудового розслідування на проведення обшуку в автомобілі марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_3 , який на праві власності належить ОСОБА_8 та надано дозвіл на відшукання та вилучення вказаного автомобіля.

Єдиним інститутом тимчасового обмеження в праві володіння майном є арешт, який відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України є тимчасовим заходом, спрямованим на обмеження права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, і може бути застосованим лише за рішенням суду (слідчим суддею), відповідно до передбаченої законом процедури (визначеної статтями 170-174 КПК України).

При цьому слід урахувати, що надаючи дозвіл на вилучення майна під час обшуку, судом вирішується питання - чи мають значення для досудового розслідування відшукувані речі і документи, як і перевіряється можливість певного майна бути речовим доказом, із зазначенням певних родових ознак. Однак незважаючи на це, саме судом має бути перевірена подальша доцільність та вид обмеження на мирне володіння майном. Така доцільність може мати місце звісно лише в порядку арешту, бо це не лише визначено законом, а й відповідає загальним засадам кримінального провадження (ст. 16 КПК).

Слід також зазначити, що доказами в кримінальному провадженні, відповідно до ч.1 ст. 84 КПК України є фактичні дані, що мають значення для кримінального провадження, які можуть бути представлені одним з видів доказів, зокрема речовими доказами. Це також кореспондується і з положеннями ч. 1 ст. 98 КПК України.

Колегією суддів у судовому засіданні встановлено, що арешт на вилучене майно не накладався, що було підтверджено прокурором в судовому засіданні стосовно автомобіля марки «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_3 , а стосовно автомобіля марки «Cadillac» д.н.з. НОМЕР_1 - підтверджується листом Святошинського районного суду м. Києва від 22.01.2025 року за №01/90/25.

Також колегією суддів встановлено, що вилучені автомобілі «Volkswagen Touareg» та «Cadillac» не були знаряддям або об`єктом вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди або не є набутими кримінально протиправним шляхом, а тому не мають доказового значення для кримінального провадження.

Суд констатує, що із дня вилучення майна - 11.01.2024 та 16.01.2024 минуло понад 1 рік та 3 місяці, а під час судового розгляду прокурором не надано вмотивованого судового рішення про позбавлення або обмеження права власності володільців майна.

Наведене свідчить, що протягом досудового розслідування, з моменту вилучення майна, повинні були виконані вимоги ч. 1 ст. 100 КПК України, або статей 170-174 КПК України, тобто - невідкладно повернуто вилучене майно (речові докази), або накладено на них арешт з підстав та в порядку, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170, частин 1-3 ст. 171, статей 172- 173 КПК України, після виконання усіх дій, пов`язаних з оглядом, описом тощо (ч. 2 ст. 100 КПК України), або повернення майна (що не є речовими доказами), яке не стосується подій кримінального правопорушення щодо якого здійснювалось кримінальне провадження.

При цьому суд звертає особливу увагу на те, що вказані вище автомобілі як речові докази не мають будь-якого доказового значення у цій справі, оскільки за підсумками обшуків та за підсумками досудового розслідування, яке тривало більше одного року, стосовно цих автомобілів не віднайдено доказів того, що вони були знаряддям або об`єктом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або є набутими кримінально протиправним шляхом. Вказаний висновок суду додатково підтверджується тим, що сторона обвинувачення протягом всього часу досудового розслідування так і не звернулася до слідчого судді з клопотанням про арешт вищевказаних автомобілів в якості речових доказів або в якості майна, яке підлягає спеціальній конфіскації.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 6 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.

Речові докази, що не містять слідів кримінального правопорушення, у вигляді предметів, великих партій товарів, зберігання яких через громіздкість або з інших причин неможливо без зайвих труднощів або витрати по забезпеченню спеціальних умов зберігання яких співмірні з їх вартістю, а також речові докази у вигляді товарів або продукції, що піддаються швидкому псуванню, повертаються власнику (законному володільцю) або передаються йому на відповідальне зберігання, якщо це можливо без шкоди для кримінального провадження.

З вищевказаних норм КПК України вбачається, що вказані вище автомобілі мали бути якнайшвидше повернуті їх володільцям, якщо на них не було накладено арешт із забороною користування автомобілями. Однак, вже протягом тривалого часу вказані автомобілі, які не мають жодного доказового значення у кримінальному провадженні, перебувають у володінні сторони обвинувачення. Така ситуація призводить до непропорційного втручання держави у право власників автомобілів на користування та володіння ними.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції гарантує кожній особі право на вільне володіння своїм майном, обмеження якого допускається у випадку не інакше як в інтересах суспільства та на умовах, які регламентовані законом та загальними принципами міжнародного права.

Статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченим цим Кодексом.

Відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК України, кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. У справі "Свіргунець проти України" від ЄСПЛ визнав порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції. Суд наголосив: "Будь-яке втручання в мирне володіння майном має супроводжуватися процесуальними гарантіями, які надають відповідній фізичній чи юридичній особі обґрунтовану можливість звернутися зі своєю справою до компетентних органів державної влади для ефективного оскарження заходів, які становлять утручання в права, гарантовані цим положенням".

Майнові права захищаються в Україні, як Конституцією, так і іншими нормативно-правовими актами, зокрема частиною 1 і 5 статті 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Дана стаття Конституції України визначає, що конфіскація майна може бути заснована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом.

Приймаючи до уваги висловлену в судовому засіданні думку учасників судового розгляду, встановлені обставини, а також з метою недопущення порушення конституційних прав власників майна, суд приходить до висновку про задоволення клопотань та вважає за необхідне зобов`язати уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України повернути ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під зберігальну розписку вилучений автомобіль «Cadillac ATS» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 ; а також повернути ОСОБА_8 на відповідальне зберігання під зберігальну розписку автомобіль «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 .

Керуючись ст.ст. 100, 376 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ОСОБА_6 про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Головного слідчого управління Національної поліції України повернути ОСОБА_6 (місце реєстрації: АДРЕСА_15 , РНОКПП НОМЕР_5 ) на відповідальне зберігання під зберігальну розписку вилучений на виконання ухвали слідчого судді Святошинською районного суду м. Києва від 05.01.2024 по справі № 759/181/24 у кримінальному провадженні від 20.09.2023 №0001773 автомобіль «Cadillac ATS» д.н.з. НОМЕР_1 , VIN НОМЕР_2 .

Клопотання адвоката ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_8 про повернення тимчасово вилученого майна задовольнити.

Повернути ОСОБА_8 (адреса: АДРЕСА_16 , РНОКПП НОМЕР_6 ) на відповідальне зберігання під зберігальну розписку автомобіль «Volkswagen Touareg» д.н.з. НОМЕР_3 , VIN НОМЕР_4 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення проти ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Повний текст ухвали складено 30 травня 2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3