Номер провадження: 11-сс/813/1008/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

головуючий суддя ОСОБА_2

судді: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 12 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносноОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3,4,5 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження №0000587, внесеного до ЄРДР 14 серпня 2024 року,-

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення.

Оскаржуваною ухвалою було задоволено клопотання слідчого СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_10 , яке погоджене прокурором Малиновської окружної прокуратури м. Одеси ОСОБА_6 , та застосовано до підозрюваної ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 08 липня 2025 року, у межах строку досудового розслідування, з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді заставиу розмірі2000 (двох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить - 6 056 000 (шість мільйонів п`ятдесят шість тисяч) гривень.

Рішення слідчого судді мотивоване наявністю обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_9 інкримінованих кримінальних правопорушень, наявністю ризиків, передбачених п.п. 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків. Крім того, характер інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень та розмір завданих збитків потерпілим, свідчить про виключний випадок, що дозволяє при визначенні розміру застави вийти за межі її розміру, передбаченого законом для осіб, підозрюваних у вчиненні особливо тяжких злочинів.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

На вказану ухвалу захисники ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , кожен окремо, подали апеляційні скарги, в якій вказує на те, що оскаржена ухвала є необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального законодавства, виходячи з наступного:

- пред`явлене повідомлення про підозру є необґрунтованим, оскільки, зі змісту повідомлення про підозру, убачається, що відсутні будь які фактичні дані, які б свідчили про перелік будь-яких конкретних дії, саме ОСОБА_9 , задля досягнення мети всієї "злочинної" групи, а саме підшукування потерпілих, їх обман, отримання майна, у даному випадку грошей. Так, слідство, у якості доказів надає скріншоти зроблені при огляді електронних засобів зв`язку та зберігання інформації, вилучених при проведені обшуку за місцем проживання ОСОБА_11 та ОСОБА_9 , а саме їх листування, яке у своїй сукупності не доводить співучасть ОСОБА_9 у шахрайських діях, оскільки, вирвана з контексту та не відображає смислу та сутті фактичних обставин;

- сторона обвинувачення не довела існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, що, в свою чергу, є обов`язковим критерієм при вирішенні питання при застосуванні запобіжного заходу;

- слідчий суддя залишив поза увагою, що підозрювана має міцні соціальні зв`язки та постійне місце проживання, де проживає разом зі своєю бабусею 1942 року народження, яка потребує постійного догляду, її батько знаходиться у лавах ЗСУ, а рідний дядько є інвалідом за пораненням у час військової служби, раніше не судима та позитивно характеризується;

- слідчий суддя не розглянув можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу;

- визначений розмір застави є непомірним для підозрюваної.

Посилаючись на викладене захисник просить скасувати ухвалу та постановити нову, якою застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Позиції учасників судового розгляду.

У судовому захисники підтримали доводи та вимоги поданих апеляційних скарг, просили ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою засотувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід.

Прокурор заперечувала проти задоволення апеляційної скарги сторони захисту.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Згідно ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Одним із методів державної реакції на порушення, що носять кримінально-правовий характер, є заходи забезпечення кримінального провадження, передбачені ст. 131 КПК України, які виступають важливим елементом механізму здійснення завдань кримінального провадження при розслідуванні злочинів.

Серед інших, до заходів забезпечення кримінального провадження, віднесено запобіжні заходи (п. 9 ч.2 ст. 131 КПК України).

Згідно із ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності; ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, згідно з положеннями ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Частина 4 ст. 194 КПК України встановлює, що якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

На підставі аналізу мотивувальної частини ухвали вбачається, що слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався з огляду на наступні обставини.

Відповідно до клопотання у проваджені СВ ВП № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області знаходяться матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000587 від 14 серпня 2024 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 2,3,4,5 ст. 190 КК України.

В рамках вказаного кримінального провадження 10 травня 2025 року ОСОБА_9 повідомлено про підозру за ч. 2 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно; за ч. 3 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в умовах воєнного чи надзвичайного стану, що завдало значної шкоди; за ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, повторно; за ч. 5 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у особливо великих розмірах (а.с. 10-78- т.2)

Відповідно до клопотання слідчого, ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на початку 2022 року, але не пізніше серпня 2024 року, більш точний час не встановлено, перебуваючи в межах міста Одеси, розробив злочинний план заволодіння чужим майном шляхом обману, під приводом інвестування грошових коштів у розвиток підприємницької діяльності, яку не мав намір здійснювати. При цьому, незаконний план заволодіння чужим майном передбачав створення хибного уявлення у осіб, що ведені в оману, про можливість повернення вкладених грошових коштів та отримання високого доходу від їх внесків.

Так, ОСОБА_11 , з метою незаконного заволодіння чужим майном шляхом обману та отримання незаконного прибутку створив організацію під виглядом господарського товариства, оголосивши, що головна мета ТОВ інвестиційна діяльність замаскована під так звану «фінансову піраміду», мета діяльності якої полягала у залученні грошових коштів громадян України в результаті інвестування.

Для реалізації свого злочинного наміру, 11.02.2022 ОСОБА_11 створив Товариство з обмеженою відповідальністю «ВІНЕКС ТРЕЙД» (), з метою надання своїй діяльності нібито законного вигляду та полегшення вчинення злочинів.

Створене ТОВ не набуло статусу фінансової установи та не отримувало ліцензій або інших дозволів на надання фінансових послуг, що не дозволяло здійснювати інвестиційну діяльність на території України у відповідності до вимог Закону України «Про інвестиційну діяльність».

Також, ОСОБА_11 , з метою запевнення майбутніх ошуканих осіб, про добропорядність та всебічність діяльності ТОВ «ВІНЕКС ТРЕЙД» визначив штучний спектр виду кваліфікації економічної діяльності щодо надання послуг в загальній кількості 92 КВЕД, до яких входило наступне: друкування іншої продукції, виготовлення друкарських форм і надання інших поліграфічних послуг, брошурувальна-палітурна діяльність і надання пов`язаних із нею послуг, видання іншого програмного забезпечення, комп`ютерне програмування, консультування з питань інформатизації, діяльність із керування комп`ютерним устаткуванням, інша діяльність у сфері інформаційних технологій і комп`ютерних систем, оброблення даних, розміщення інформації на веб-вузлах і пов`язана з ними діяльність, діяльність інформаційних агентств, надання інших інформаційних послуг, діяльність холдингових компаній, трасти, фонди та подібні фінансові суб`єкти, надання інших фінансових послуг (крім страхування та пенсійного забезпечення), діяльність страхових агентів і брокерів, діяльність головних управлінь (хед-офісів), діяльність у сфері зв`язків із громадськістю, консультування з питань комерційної діяльності й керування, рекламні агентства, посередництво в розміщенні реклами в засобах масової інформації, спеціалізована діяльність із дизайну, діяльність у сфері фотографії, надання послуг перекладу, надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів, фотокопіювання, підготування документів та інша спеціалізована допоміжна офісна діяльність, організування конгресів і торговельних виставок, надання інших допоміжних комерційних послуг, інші види освіти, допоміжна діяльність у сфері освіти, надання соціальної допомоги без забезпечення проживання для осіб похилого віку та інвалідів, прісноводне рибництво (аквакультура), інша діяльність щодо поводження з відходами, знесення, підготовчі роботи на будівельному майданчику, інші спеціалізовані будівельні роботи,технічне обслуговування та ремонт автотранспортних засобів, роздрібна торгівля деталями та приладдям для автотранспортних засобів, торгівля мотоциклами, деталями та приладдям до них, технічне обслуговування і ремонт мотоциклів, оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, неспеціалізована оптова торгівля, вантажний автомобільний транспорт, надання послуг перевезення речей (переїзду), пасажирський річковий транспорт, надання в оренду вантажних автомобілів, надання в оренду будівельних машин і устаткування, прання та хімічне чищення текстильних і хутряних виробів, надання послуг перукарнями та салонами краси, діяльність із забезпечення фізичного комфорту, надання інших індивідуальних послуг, передбачалась можливість створення особистих кабінетів потенційний інвесторів, в яких зазначався розмір інвестицій кожної особи, а телеграм канал та вебсторінки в соціальних мережах містили завідомо неправдиві відомості щодо здійснення підприємницької діяльності.

Водночас, підприємницька діяльність ТОВ «ВІНЕКС ТРЕЙД» не здійснювалась, про що свідчить "нульова звітність протягом всього часу діяльності".

З метою вчинення шахрайських дій ОСОБА_11 , розуміючи, що реалізація його злочинного умислу вимагає наявності спеціальних навичок, складність діяльності, вирішив до своєї незаконної діяльності залучити ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановлених в ході досудового розслідуванні осіб, повідомивши останнім загальний план вчинення кримінальних правопорушень, та запропонував останнім долучитись до кримінально-протиправної діяльності.

ОСОБА_11 довів ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 свій злочинний намір та план злочинних дій, направлених на незаконне заволодіння грошовими коштами осіб, шляхом їх обману, який полягав в оприлюдненні через всесвітню мережу Інтернет, а також через відповідні презентації, семінари та зустрічі із вкладниками неправдивої інформації про інвестиційну діяльність товариства «ВІНЕКС ТРЕЙД», отримання ним надприбутків та виплати високих дивідендів, з метою залучення в товариство грошових коштів фізичних осіб, які незаконно привласнювались.

Фактично ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 вводили осіб в оману, неправдиво повідомляючи, що ТОВ «ВІНЕКС ТРЕЙД» є інвестиційним підприємством, при цьому обіцяли вкладникам видачу високих відсотків в розмірі від 6 до 10 % за користуванням коштами та запевняли про обов`язкове повернення вкладів у будь-який час.

Крім того, ОСОБА_11 , діючи спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, з метою розповсюдження завідомо недостовірної інформації про здійснення підприємницької діяльності та залучення вкладів від максимальної кількості осіб, створили та підтримували діяльність телеграм каналу з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_3 », «VINEX ТRADE команда», платформу «my.vintrade.io.», де у кожного вкладника створений особистий портфель для вкладу грошових коштів в інвестиційну діяльність, також наявні канали на інтернет платформах «YouTube», «Telegram», «Instagram», «Tik Tok».

Також, з метою реалізації свого злочинного плану, протягом нетривалого часу, ОСОБА_11 , діючи спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, здійснювали мінімальні виплати грошових коштів окремим особам (інвесторам), що були введені в оману, під виглядом дивідендів (прибутку від підприємницької діяльності, яка насправді не здійснювалась) за рахунок частини незаконно отриманих (під приводом залучення вкладів) грошових коштів інших осіб.

Для введення в оману максимально більшої кількості осіб, ОСОБА_11 , діючи спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими під час досудового розслідування особами, обіцяли вкладникам здійснювати додаткові виплати як винагороду за залучення нових інвесторів, що знаходило своє відображення на указаному вебсайті.

Водночас, ОСОБА_11 діючи спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, діючи за попередньою змовою групою осіб, реалізуючи свій прямий умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, проводили публічні презентації та відеоконференції на яких розповсюджували завідомо неправдиву інформацію про свою підприємницьку діяльність, яку не мали намір здійснювати, а також здійснювали зустрічі з потенційними інвесторами, яких переконували вкладати власні грошові кошти у розвиток підприємницької діяльності.

Таким чином, за допомогою товариства «ВІНЕКС ТРЕЙД», яке набуло ознак фінансової піраміди, ОСОБА_11 , діючи спільно з ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та невстановленими в ході досудового розслідування особами, залучали в діяльність вказаного товариства шляхом обману грошові кошти громадян України, обіцяючи їм виплати у вигляді дивідендів. Однак, із фізичними особами фінансових договорів не укладали, діяли без передбачених законом дозволів, не виплачували відсотки по коштам, які виступали як інвестиції в товариство, та незаконно заволодівали грошовими коштами вкладників, які у подальшому витрачали на власні потреби.

Так, після перерахування за вказівкою ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 грошових коштів потерпілими на електронні гаманці ТОВ чи безпосередньо на рахунки близьких осіб ОСОБА_11 , автоматично здійснювалось перерахування вказаних грошових коштів на особистий електронний гаманець криптоплатформи «Бінанс» ОСОБА_11 .

У результаті чого, з середини лютого 2022 року по грудень 2024 року ОСОБА_9 , діючи спільно з ОСОБА_13 , ОСОБА_12 за вказівкою ОСОБА_11 , заволоділи грошовими коштами потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , протоколом допиту потерпілої ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , на загальну суму 17 262 543 гривень.

При розгляді зазначеного кримінального провадження, у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» (Nechiporuk and Yonkalo v. Ukraine) від 21.04.2011, заява №42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру, не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Не погоджуючись із доводами сторони захисту про необґрунтованість підозри, колегія суддів наголошує на тому, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень, на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами кримінального провадження у сукупності. Остаточна оцінка вчинених ОСОБА_9 дій та їх кваліфікація буде надана за результатом розгляду кримінального провадження по суті, у ході якого будуть відкриті всі матеріали досудового розслідування та надані суду для оцінки як ті докази, що обвинувачують, так і ті, що виправдовують особу.

Згідно з приписами ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити вищевказані дії (ч.2 ст.177 КПК України).

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особи підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як вбачається з обґрунтованих висновків слідчого судді, викладених в мотивувальній частині ухвали, у даному кримінальному провадженні існують доведені прокурором та слідчим ризики, передбачені пунктами 1 - 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які обумовлені наступним:

- ОСОБА_9 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нетяжкого, тяжкого та особливо тяжкого злочину, та, розуміючи, що за вчинення інкримінованого її може бути призначене покарання у виді позбавлення волі на строк до 12 років з конфіскацією майна, остання, перебуваючи на волі, буде мати можливість переховуватись від органів слідства та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності;

- враховуючи значення підозрюваної, як суб`єкта незаконних дій, її роль у розслідуваних подіях, з урахуванням активної стадії досудового розслідування, ОСОБА_9 , володіючи інформацією про кримінальне провадження стосовно неї, обставин, що є предметом доказування у вказаному кримінальному провадженні, може вжити заходів, з метою знищення речей і документів, які мають значення для кримінального провадження та наразі не зібрані;

- враховуючи, що обґрунтованість підозри ОСОБА_9 у значній мірі підтверджується показаннями свідків та потерпілих, тому з урахуванням процедури, яка передбачена КПК України щодо отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на потерплих та свідків існує до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом;

- обставини та характер інкримінованих підозрюваній кримінальних правопорушень, свідчить про ймовірний високий рівень підготовки, схильність та здатність підозрюваної приховувати свої протиправні дії всіма доступними силами та засобами, тому існує висока ймовірність вчинення підозрюваною дій, спрямованих на перешкоджання кримінальному провадженню;

- враховуючи ймовірний систематичний характер неправомірних дій підозрюваної за попередньою змовою групою осіб протягом тривалого часу, в рамках вказаного кримінального провадження, свідчити про можливість продовження протиправної діяльності, а отже і наявність ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Розглядаючи позицію сторони захисту щодо можливості застосування більш м`якого запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , не пов`язаного із триманням під вартою, колегія суддів виходить із наступного.

Слідчим суддею було встановлено та знайшло своє підтвердження під час апеляційного перегляду обґрунтованість повідомленої ОСОБА_9 підозри, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, на які вказували слідчий та прокурор, зокрема, ризик переховування, незаконного впливу на потерпілих та свідків кримінального провадження, знищення, переховування або спотворення речей та документів, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином, вчините інше кримінальне правопорушення. А тому, за переконанням колегії суддів, зазначені обставини з урахуванням особистих характеристик підозрюваної свідчать, що менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти встановленим ризикам, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної з огляду на встановлені обставини та тяжкість інкримінованих ОСОБА_9 кримінальних правопорушень.

Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникало бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню обставин у кримінальному провадженні.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України).

Використання законодавцем терміну «у виключних випадках», по суті, є оціночним критерієм щодо здатності або нездатності забезпечити виконання обов`язків підозрюваним. В такому випадку для суду, як і для слідчого судді, орієнтирами для визначення розміру застави може бути майновий стан підозрюваного, розмір майнової шкоди або доходу, в отриманні якого він підозрюється, сума неправомірної вигоди. Сума застави, на думку колегії суддів, повинна бути такою, щоб, з одного боку, загроза втрати внесеної суми утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - не була завідомо непомірною для підозрюваного, що призведе до неможливості виконання застави. Тобто застава є економічним заходом контролю поведінки підозрюваного, який при сьогоднішніх умовах життя є одним із життєва необхідних для кожної людини.

Отже, оскільки законодавцем не визначено чітких критеріїв обрання розміру застави у виключних випадках, визначення її грошового еквіваленту відбувається відповідно до внутрішнього переконання суду.

У цій справі наявний виключність випадку обумовлена такими обставинами: застава, у визначених КПК межах від 80 до 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, не здатна забезпечити виконання підозрюваною покладених на неї обов`язків та не буде достатнім стримуючим фактором для запобігання існуючим ризикам кримінального провадження, тож у цій справі наявний виключний випадок через що альтеративна застава має бути визначена у більшому розмірі, ніж передбачена КПК; тяжкістю інкримінованих кримінальних правопорушень; характером та обставинами вчинення злочину; наявністю у цьому кримінальному провадженні значного суспільного інтересу; майнового стану ОСОБА_9 , яка офіційно непрацевлаштована та данні про неї відсутні у Реєстрі застрахованих осіб, що свідчить про відсутність у підозрюваної будь-якого офіційного джерела доходу. Натомість, підозрювана ОСОБА_9 , напротязі 2024 року, придбала 8 транспортних засобів, тому колегія суддів приходить до висновку щодо невідповідності способу життя підозрюваної її офіційній фінансовій спроможності, тобто остання ймовірно вчиняє дії, спрямовані на приховування коштів та володіння ними.

На думку апеляційного суду, застава у розмірі у розмірі 2000 (двох тисяч) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що в перерахунку становить - 6 056 000 (шість мільйонів п`ятдесят шість тисяч) гривень, цілком відповідає дослідженим вище, обставинам кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , розміру завданих збитків, фінансовим можливостям підозрюваної, яка демонструє систематичне здобування значних активів, та не є для неї завідомо непомірною, а також зможе забезпечити виконання підозрюваною своїх процесуальних обов`язків та буде найбільш пропорційним заходом на теперішній час, який збалансує інтереси суспільства, держави та підозрюваної.

Крім того, відповідно до ч.2 ст.182 КПК України, застава може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем).

Відтак вимоги сторони захисту в цій частині відхиляються.

Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Керуючись статями 24, 176, 177, 178, 183, 194, 196,197 370-372, 376, 404, 407, 409,419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційні скарги захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які діють в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 , - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 12 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч. 2,3,4,5 ст. 190 КК України, в рамках кримінального провадження №0000587, внесеного до ЄРДР 14 серпня 2024 року,- залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4