Справа № 132/3931/23
Провадження №1-кп/132/119/25
Вирок

Іменем України

30 липня 2025 року

Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

розглянувши в судовому засіданні в м. Калинівка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000318 від 08.08.2023 року відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м. Дніпро, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого,

по вчиненню кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора Калинівського відділу Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 , 09.07.2023 у вечірній час, прийшов до будинку по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 мати його знайомого ОСОБА_7 , з яким ОСОБА_3 відбував покарання в місцях позбавлення волі, та попросив пожити декілька днів у її будинку, на що ОСОБА_6 погодилася.

11.07.2023 ОСОБА_6 отримала пенсійне забезпечення грошові кошти в розмірі 4200 гривень, ОСОБА_3 був присутній в будинку ОСОБА_6 за адресою АДРЕСА_2 , коли листоноша принесла їй пенсію.

В подальшому, ОСОБА_6 віддала борги, та станом на 17.07.2023 залишок від отриманої нею пенсії складав 3000 гривень. Кошти вона зберігала у лівій зовнішній кишені домашнього халату разом із своїм мобільним телефоном, про що був обізнаний ОСОБА_3 , та який мав умисел на заволодіння майном ОСОБА_6

ОСОБА_3 , будучи обізнаний у тому, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, та відповідно Указу Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023, затвердженого Законом України від 02 травня 2023 року № 3057-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки у вигляді спричинення матеріальної шкоди та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, перебуваючи в будинку потерпілої ОСОБА_6 , за адресою АДРЕСА_2 , 17.07.2023 о 14:00 год. зайшов до спальної кімнати господарки, яка в цей час дивилась телевізор, та реазілуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите заволодіня чужим майном, повторно, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, надавив своїм ліктем в область лівої ключиці ОСОБА_6 , та своєю рукою дістав із лівої кишені її халату грошові кошти у сумі 3000,00 грн. та мобільний телефон торгової марки «ERGO» моделі «Е241», вартість якого, відповідно до висновку судової товарознавчої експертизи № 4950/23-21 від 11.08.2023 становить 636,30 грн. Незважаючи на вимогу ОСОБА_6 повернути кошти, ОСОБА_3 швидко покинув будинок потерпілої.

Заволодівши викраденим майном ОСОБА_3 , розпорядився ним на власний розсуд, заподіявши потерілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на суму 3636,30 грн.

Прокурор по справі ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала обставини, викладені в обвинувальному акті даного кримінального провадження, щодо повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України відносно ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд приймає рішення за клопотанням прокурора ОСОБА_4 про скорочений судовий розгляд, так як учасники судового провадження вважають, що обставини справи доведені наявними у справі доказами, вони не потребують дослідження у ході судового розгляду і ніким не оспорюються.

З урахуванням думки учасників судового провадження, суд вважає необхідним допитати в судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_3 , а також дослідити докази, що характеризують особу обвинуваченого.

Суд також роз`яснив, що при розгляді судової справи в скороченому провадженні сторони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні визнав повністю. Суду показав, що дійсно 09.07.2023 у вечірній час, він прийшов до будинку по АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_6 мати його знайомого ОСОБА_7 , з яким вони відбував покарання в місцях позбавлення волі, та попросив пожити декілька днів у її будинку, на що ОСОБА_6 погодилася.

11.07.2023 ОСОБА_6 отримала пенсію в розмірі 4200 гривень, і він був присутній, коли листоноша принесла пенсію.

В подальшому, ОСОБА_6 віддала борги, та станом на 17.07.2023 залишок від отриманої нею пенсії складав 3000 гривень. Кошти вона зберігала у лівій зовнішній кишені домашнього халату разом із своїм мобільним телефоном.

В подальшому, перебуваючи в будинку вищезазначеному будинку, 17.07.2023 о 14:00 год. зайшов до спальної кімнати ОСОБА_6 , яка в цей час дивилась телевізор, надавив своїм ліктем в область лівої ключиці ОСОБА_6 , та своєю рукою дістав із лівої кишені її халату грошові кошти у сумі 3000,00 грн. та мобільний телефон марки «ERGO». Незважаючи на вимогу ОСОБА_6 повернути кошти, з місця вчинення злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

З розміром заподіяної ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 3636,30 грн. згідний.

В скоєному розкаюється, просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 , відповідно до власноруч написаної заяви, зазначила, що отримала від працівників поліції мобільний телефон марки «ERGO». Претензій немає.

Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, вважає їх достатніми для прийняття рішення по справі.

Кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального прапорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений із насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений повторно, в умовах воєнного стану, є вірною.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачена ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , передбачені ст. 67 КК України, є рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

Вироком Вінницького міського суду від 28.12.2023 ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 УКК України, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 13.03.2024 вирок Вінницького міського суду від 28.12.2023 змінено в частині призначення покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а саме ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 289 УКК України, та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 (сім) років без конфіскації майна. Відповідно до вироку Вінницького міського суду від 28.12.2023 ОСОБА_3 був затриманий 11.08.2023 року в порядку ст. 208 КПК України та відносно нього обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою, у подальшому засуджений за ч. 2 ст. 289 та ч. 4 ст. 185 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі без конфіскації майна, та на даний час відбуває покарання.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне застосувати положення ч. 4 ст. 70 КК України та призначити ОСОБА_3 покрання шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 року, ухвали Вінницького апеляційного суду від 13.03.2025 року у справі № 127/30543/23.

На підставі викладеного, враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 неодноразово судимий, на даний час відбуває покарання за вироком Вінницького міського суду Вінницької області від від 28.12.2023 року, щиро розкаявся у вчинені кримінального правопорушення, сприяв розкриттю злочинів, частково відшкодував завдану шкоду, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, суд вважає за можливим призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі, з метою його виправлення і попередження нових злочинів та вважає неможливим призначити йому інше покарання.

Також, суд вважає, що така міра покарання сприятиме виправленню та вихованню особи в дусі додержання законів України, формування у неї звички законослухняної поведінки і не бажання в майбутньому повторювати дії, що мають негативні юридичні наслідки.

Цивільний позов до обвинуваченого ОСОБА_3 на досудовому слідстві не заявлявся, а вид запобіжного заходу не обирався.

Витрати на залучення експерта по кримінальному провадженню становлять 716,94 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області № 132/2375/23 від 09.08.2023 року накладено арешт на майно, яке визнано речовим доказамом у кримінальному провадженні.

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку про те, що потреба у подальшому застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження щодо арешту вищевказаного майна, відпала, а тому, арешт вказаного майна слід скасувати.

Долю речових доказів, суд вважає необхідним вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349 ч.3, 373, 374 КПК України (в ред. 2012 року), перехідних положень до КПК України (в ред. 2012 року), суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним по ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань за даним вироком та вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 28.12.2023 року, ухвали Вінницького апеляційного суду від 13.03.2025 року у справі № 127/30543/23, призначити ОСОБА_3 остаточне покарання у виді 7 років 2 місяці позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк призначеного покарання строк попереднього ув`язнення з 11.08.2023 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з дня набрання

вироком законної сили.

Стягнути із засудженого ОСОБА_3 на користь держави 716,94 грн. на відшкодування витрат за проведення експертизи.

Скасувати арешт з майна, накладений згідно ухвали слідчого судді Калинівського районного суду Вінницької області № 132/2375/23 від 09.08.2023 року.

Речові докази по кримінальному провадженні № 0000318 від 08.08.2023 року, а саме: мобільний телефон марки «Ergo Е241», який поміщено до спеціального пакету НПУ СУ РSР 1251189 та передано на відповідальне зберігання ОСОБА_6 - залишити за належністю потерпілій ОСОБА_6 ;

4 медичні маски, які поміщенні до спеціального конверту коричневого кольору НПУ СУ та опломбовані пломбою НПУ NРР-0004285; виготовлені із полімерного матеріалу чорного кольору пару шльопанців «43 розміру» із написом «РАYАS made ...», які поміщенні до спеціального пакету НПУ СУ РSР 4101392, та передано на зберігання до камери зберігання речових доказів ВП № 1 Хмільницького РВП ГУНП у Вінницькій області - знищити.

Вирок може бути оскаржений на протязі 30 днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду. З підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визначено судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України, вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку.

Суддя: