1-кп/205/125/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2025 року м. Дніпро

Новокодацький районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001263 відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, має середню технічну освіту, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не має, місце проживання якого зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-09 червня 2025 року Новокодацьким районним судом міста Дніпра за ст. 390-1 КК України до покарання у виді двох років пробаційного нагляду, з покладенням обов`язків передбачених ч. 2, п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК України,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

за участю учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до вимог ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право па особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та Законів України, не посягати на права та свободи, честь і гідність інших людей.

Проте, ОСОБА_3 , в порушення наведених вимог законодавства, систематично вчиняв психологічне насильство щодо іншої особи, з якою перебуває у сімейних відносинах, тобто відносно своєї сестри ОСОБА_5 , що призвело до психологічних страждань потерпілої особи, тобто кримінальне правопорушення проти життя та здоров`я особи.

Так, 25.02.2023 року, о 10.40 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, де він проживає разом зі своєю сестрою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї сестри, з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань.

Крім того, 25.02.2023 року о 11.20 год. ОСОБА_3 , перебуваючи біля будинку № 49 по вул. Чечелівській (колишня вулиця Алтайська) в м. Дніпро, на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї сестри, з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань.

За вказаними фактами постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.04.2023 року, у справі № 3/205/1650/23, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї сестри, тобто відносно ОСОБА_5 .

Далі, 25.02.2023 року о 14.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, де він приживає разом зі своєю сестрою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповани до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї сестри, з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань.

За вказаним фактом постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 09.05.2023 року, у справі № 3/205/1657/23. ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї сестри, тобто відносно ОСОБА_5 .

Далі, 08.06.2023 року о 01.20 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, де він проживає разом зі своєю сестрою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї сестри, з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань.

За вказаним фактом постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27.07.2023 року, у справі № 3/205/3224/23, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за вчинення домашнього насильства відносно своєї сестри, тобто відносно ОСОБА_5 .

Далі, 08.08.2023 року о 19.00 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, де він проживав разом зі своєю сестрою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї сестри, з якою перебуває у сімейних відносинах, повторно, протягом року, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань.

За вказаним фактом постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 08.09.2023 року у справі № 3/205/4058/23, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за повторне протягом року, вчинення домашнього насильства відносно своєї сестри, тобто відносно ОСОБА_5 .

Далі, 20.08.2023 року о 23.30 год. ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем свого мешкання, де він проживає разом зі своєю сестрою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї сестри, з якою перебуває у сімейних відносинах, повторно, протягом року, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань.

За вказаним фактом постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 01.09.2023 року у справі № 3/205/4056/23, ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, за повторне протягом року, вчинення домашнього насильства відносно своєї сестри, тобто відносно ОСОБА_5 .

Незважаючи, на те, що ОСОБА_3 неодноразово був притягнений до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, вчинене у формі психологічного насильства, яке виразилось у словесних образах, погрозах, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та знову вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 .

Так, 22.08.2023 року у вечірній час доби (більш точний час в ході не встановлено), ОСОБА_3 , в порушення вимог ст.ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, а також відповідно до положень ст. 3 Загальної декларації прав людини, прийнятої і проголошеної резолюцією 217 A (III) Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня 1948 року, перебуваючи за місцем свого мешкання, де він проживає разом зі своєю сестрою ОСОБА_5 , за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, з мотивів явної неповаги до існуючих норм співжиття, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, маючи умисел, спрямований на вчинення домашнього насильства щодо своєї сестри, з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив психологічне насильство щодо ОСОБА_5 , а саме, ображав її в грубій формі нецензурними словами, використовуючи нецензурну лайку. В результаті чого потерпіла зазнала психологічних страждань та була змушена звернутись з заявою до ВП № 3 Дніпровського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

В результаті вчинення ОСОБА_3 , умисних, протиправних дій, що виразились у вчиненні систематичного домашнього насильства психологічного характеру, відносно потерпілої ОСОБА_5 , остання зазнала психологічних страждань, а саме, вказані дії викликали у потерпілої побоювання за свою безпеку та спричинили емоційну невпевненість, нездатність себе захистити.

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, та суду пояснив, що він за адресою: АДРЕСА_1 проживає разом зі своєю сестрою ОСОБА_5 . При цьому, не заперечував, що він виражався нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_5 , однак зазначив, що в цих конфліктах винна сестра, оскільки його провокує, коли він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що 25.02.2023 року він дійсно виражався нецензурною лайкою на адресу сестри - ОСОБА_5 , однак пояснив, що це була зворотна реакція на її дії. Так, обвинувачений не заперечує, що зловживає алкогольними напоями, не заперечує, що відносно нього були складені протоколи про адміністративне правопорушення щодо домашнього насильства, постанови суду він не оскаржував, оскільки йому соромно. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 зазначив, що 08.06.2023 року, він дійсно ображав сестру нецензурною лайкою, оскільки вона не пускала його до квартири та він ночував в сараї. Також обвинувачений ОСОБА_3 , заперечував, що вчиняв відносно потерпілої ОСОБА_5 домашнє насильство за епізодами від 20.08.2023 року та 22.08.2023 року, зазначивши, що тільки вживав алкогольні напої в ці дні, та жодних протиправних дій не вчиняв.

Проте, незважаючи на часткове визнання ОСОБА_3 своєї вини, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами.

Поясненнями потерпілої ОСОБА_5 , яка в судовому засіданні пояснила, що вона разом зі своїм братом обвинуваченим ОСОБА_3 мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Обвинувачений ОСОБА_3 ніде не працює, зловживає алкогольними напоями, та знаходячись в стані алкогольного сп`яніння постійно на її адресу виражається грубою нецензурною лайкою, погрожує їй фізичною розправою. Зазначила, що 25.02.2023 року обвинувачений ОСОБА_3 перебував в у стані алкогольного сп`яніння, провокував бійку, ображав її нецензурною лайкою. Потерпіла зазначила, що 08.06.2023 року вона не пускала додому обвинуваченого, оскільки він перебував в стані сильного алкогольного сп`яніння, кричав, та в них була домовленість, що він не приходить додому напідпитку. Потерпіла зазначила, що конфлікти у них виникають дуже часто, оскільки ОСОБА_7 приходить додому в стані алкогольного сп`яніння та починає чіплятися до потерпілої, провокує конфлікти, і так відбувається постійно, свідками їх конфліктів є сусіди, які чують їх сварки, бачать коли до них приїздить поліція. Підтвердила, що вона 08.08.2023 року та 20.08.2023 року викликала поліцію, оскільки обвинувачений ОСОБА_3 перебував в стані алкогольного сп`яніння та вчиняв відносно неї домашнє насильство, відносно нього були винесені тимчасові заборонні приписи, які він порушував. В ході сварок обвинувачений ОСОБА_3 потерпілій тілесних ушкоджень не спричиняє, лише фізичний біль, може хапати її за руки, за плечі, штовхає, натомість потерпіла, ніколи його не ображала нецензурною лайкою. Потерпіла зазначила, що такі протиправні дії відносно неї приводили до психологічних страждань, до невпевненості, погіршенню здоров`я, протиправні дії ОСОБА_3 вчиняє тільки тоді, коли він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Між тим, потерпіла в судових дебатах зазначила, що обвинувачений ОСОБА_3 вже місяць не вживає алкогольні напої, вона хвилюється за його здоров`я, а тому попросила не призначити обвинуваченому ОСОБА_3 суворе покарання, оскільки вона сподівається на його виправлення.

Крім цього, вина обвинуваченого підтверджується поясненнями свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 , яка є сусідкою обвинуваченого та потерпілої, свідчила, що обвинувачений ОСОБА_3 веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, приносить додому різноманітне сміття. Свідок живе з ними через стіну та постійно чує сварки, під час сварок потерпіла намагається заспокоїти брата, бачила, що потерпіла ОСОБА_5 постійно перебуває в пригніченому стані. Свідок бачила як приїжджали працівники поліції, свідок надавала покази на стадії досудового розслідування. Свідок ОСОБА_8 характеризує негативно обвинуваченого ОСОБА_3 , постійно бачить його на підпитку, чує сварки з сестрою.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , яка є також сусідкою обвинуваченого та потерпілої, свідчила, що обвинувачений ОСОБА_3 вчиняє систематичне домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 , висловлюється нецензурною лайкою, кричить, веде себе нестримано. Обвинувачений дуже часто перебуває в нетверезому стані, потерпіла часто викликала поліцію, оскільки самостійно не могла з братом впоратись. Свідок зазначила, що це бачать всі сусіди, потерпіла ОСОБА_5 постійно плаче, нервує, на зауваження сусідів ОСОБА_3 реагує агресивно та грубо відповідає.

Окрім вказаних показів свідків та потерпілої, вина ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні також підтверджується безпосередньо дослідженими судом по справі письмовими доказами:

-протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від ОСОБА_5 , в якій вона просить прийняти міри до її брата ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який систематично вчиняє відносно неї домашнє насильство, заява подана 23.08.2023 року;

-постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 квітня 2023 року, що набрала законної сили 09.05.2023 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності, зокрема за порушення вимог ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу, за обставин, при яких 25 лютого 2023 року о 10.40 год., в АДРЕСА_2 , ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 , а саме, висловлювався нецензурною лайкою;

-постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 09 травня 2023 року, що набрала законної сили 20.05.2023 року, якою ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимог ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу, за обставин, при яких 25 лютого 2023 року о 14.30 год., ОСОБА_3 , перебуваючи за адресою мешкання: АДРЕСА_2 , в п`яному вигляді вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_5 домашнє насильство, що полягало у виловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю потерпілої;

-постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 27 липня 2023 року, що набрала законної сили 08.08.2023 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, за обставин, при яких 08.06.2023 року о 01.02 год., ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в умисних діях, а саме: виражався нецензурною лайкою, внаслідок чого було заподіяно шкоду психологічному здоров`ю потерпілої;

- постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 08 вересня 2023 року, що набрала законної сили 19.09.2023 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, за обставин, при яких 08.08.2023 року о 19.00 год., ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в умисних діях, а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було заподіяно шкоду психологічному здоров`ю потерпілої;

-постановою Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 01 вересня 2023 року, що набрала законної сили 12.09.2023 року, якою ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу, за обставин, при яких 20.08.2023 року о 23.30 год., ОСОБА_3 , знаходячись за місцем свого мешкання: АДРЕСА_1 , повторно протягом року, вчинив відносно своєї сестри ОСОБА_5 домашнє насильство психологічного характеру, що полягало в умисних діях, а саме: виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого було заподіяно шкоду психологічному здоров`ю потерпілої;

-постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 16 жовтня 2023 року, згідно якої речовим доказом у кримінальному провадженні визнано оптичний носій інформації, а саме, диск, який добровільно надала потерпіла, що зберігається при матеріалах кримінального провадження;

-протоколом огляду від 16.10.2023 року, з додатком оптичним носієм інформації, а саме, DVD-R диском на якому маються два аудіо файли, які добровільно надала потерпіла ОСОБА_5 , які були досліджені в судовому засіданні.

Так, при відтворенні в судовому засіданні аудіо записів, на яких мається розмова чоловіка і жінки. На першому аудіо записі мається розмова, де чоловік виражається в бік жінки на ім`я ОСОБА_10 нецензурною лайкою, жінка просить не чіпати її. На другому аудіо записі розмова між чоловіком і жінкою. В ході розмови чоловік виражається на адресу жінки нецензурною лайкою, погрожує їй фізичною розправою, жінка просить не виражатися нецензурною лайкою. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 підтвердив, що на аудіо записах він розмовляє зі своєю сестрою ОСОБА_5 .

Отже, сукупність досліджених письмових доказів, показів потерпілої, свідків, що узгоджуються між собою та свідчать, що обвинувачений ОСОБА_3 , який є рідним братом потерпілої ОСОБА_5 , починаючи з лютого 2023 року систематично застосовував домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_5 , за що його було притягнуто до адміністративної відповідальності та винесено відповідні постанови суду, які набрали законної сили.

Так, кожна з цих подій домашнього насильства не утворює окремого складу кримінального правопорушення, проте є ознакою у вчиненні єдиного продовжуваного злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України, що свідчить про систематичність таких дій обвинуваченого.

Незважаючи на неодноразове складання адміністративних протоколів та притягнення до адміністративної відповідальності, ОСОБА_3 належних висновків для себе не зробив та продовжив застосовувати домашнє насильство щодо потерпілої, виражаючись в бік останньої словами грубої нецензурної лайки, погрожуючи фізичною розправою.

Систематичні протиправні дії ОСОБА_3 призвели до психологічних страждань потерпілої та погіршення якості її життя.

При вирішенні питання про наявність в діях ОСОБА_3 складу кримінального правопорушення, передбаченого 126-1 КК України, суд виходить із того, що статтею 126-1 КК України передбачено кримінальну відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

Верховний Суд зазначив, що відповідно до диспозиції ст. 126-1 КК України обов`язковою ознакою цього складу злочину є систематичність вчинення насильства, тобто повторюваність його епізодів протягом певного часу. На стороні обвинувачення лежить обов`язок довести цю складову злочину, для чого вона може надати відповідні докази систематичності домашнього насильства, у тому числі, але не виключно, підтвердження притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, будь-які попередні епізоди домашнього насильства входять до предмету доказування обвинувачення за ст. 126-1 КК України і докази, що стосуються вчинення цих епізодів, були представлені стороною обвинувачення, досліджені судом та є належними, оскільки стосуються обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

Ознакою об`єктивної сторони зазначеного кримінального правопорушення є систематичність фізичного, психологічного та економічного насильства, застосовуваного до подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах.

Сама ж систематичність характеризується як кількісним критерієм (багаторазовість періодично здійснюваних дій), так і якісним, яким є взаємозв`язок, внутрішня єдність, що утворює наполегливу протиправну поведінку винуватої особи стосовно певного потерпілого чи потерпілих.

За вчинення одиничних діянь, які мають ознаки домашнього насильства, насильства за ознакою статі, невиконання термінового заборонного припису або неповідомлення про місце свого тимчасового перебування, винувата особа може бути притягнута до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП. Іншими словами адміністративним проступком, відповідальність за який наступає за ст. 173-2 КУпАП, може визнаватися вчинення домашнього насильства, яке не є тривалим чи систематичним.

Натомість систематичність як ознака кримінально-караного діяння означає повторюваність тотожних чи схожих дій чи бездіяльності, кожне з яких само по собі може створювати враження незначного, але їх вчинення у своїй сукупності досягають того рівня якості, коли у цілому діяння набувають ознак кримінального правопорушення, призводячи до наслідків, визначених диспозицією ст. 126-1 КК України (фізичні або психологічні страждання, розлади здоров`я, втрата працездатності, емоційна залежність або погіршення якості життя).

Тобто для кваліфікації дій винуватої особи важливо, що насильницькі дії вчиняються систематично, а систему може становити як неодноразово застосована одна із трьох форм насильства, зазначена у ст. 126-1 К України, так і різна варіативність поєднання як фізичного, так і психологічного та економічного насильства щодо однієї і тієї самої потерпілої особи чи осіб.

При цьому, кількісний критерій систематичності як ознака домашнього насильства полягає в учиненні трьох і більше актів насильства, про що раніше зазначав Верховний Суд (справа №583/3295/19, провадження №51-6189 км 20).

Ця ознака кримінального правопорушення поряд з іншими, визначеними ч. 1 ст. 91 КПК України, підлягає доказуванню в установленому законом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.

Статтею 84 КПК визначено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Норми кримінального процесуального законодавства не передбачають необхідності доведення факту домашнього насильства якимось певним видом доказів. Діяння та наслідки, зазначені у ст. 126-1 КК України, підлягають доказуванню і оцінці, виходячи з положень статей 84, 92, 94 КПК України.

Тобто, факт документування домашнього насильства має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази, тому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факти актів насильства.

Відповідно систематичність домашнього насильства, яке наполегливо продовжує вчиняти винувата особа, у тому числі, але не виключно, може бути підтверджена попереднім притягненням її до адміністративної відповідальності не менше двох разів за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 173-2 КУпАП.

За таких обставин те, що ОСОБА_3 раніше притягували до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП, не виключає наявності в його діях складу кримінального правопорушення, оскільки він продовжував вчиняти домашнє насильство, кількість епізодів яких загалом не менше трьох і ці систематичні дії потягли у потерпілої ОСОБА_5 наслідки, визначені ст. 126-1 КК України.

Тобто, попереднє притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства за умови подальшої повторюваності вчинення ним протиправних дій щодо потерпілої ОСОБА_5 і настання для неї негативних наслідків у вигляді психологічних страждань та погіршення якості її життя, які визначені законодавцем як більш тяжкі, ніж ті, що зазначені в законодавстві України про адміністративні правопорушення, не свідчить про подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а підтверджує систематичність дій винуватої особи.

Також у справі встановлено наявність обов`язкової ознаки об`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, а саме: наслідків у вигляді психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої особи.

При цьому, шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої особи, яка могла бути чи завдана потерпілій особі, передбачена як наслідок адміністративного правопорушення, передбаченого 173-2 КУпАП, не охоплюється поняттям «фізичні або психологічні страждання, втрата працездатності, емоційна залежність, погіршення якості життя потерпілої особи», що є наслідком кримінально-караних діянь, визначених ст. 126-1 КК, на чому також раніше наголошував Верховний Суд (справа № 583/3295/19, провадження № 51-6189 км 20).

Оцінюючи досліджені докази, кожний окремо та в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та достатніми, щоб покласти їх в основу вироку, приходячи до висновку, що винуватість обвинуваченого поза розумним сумнівом знайшла своє підтвердження в ході судового розгляду цього кримінального провадження.

А тому, відповідно до ст. 94 КПК України, аналізуючи вищезазначені докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх матеріалів кримінального провадження, керуючись законом, приходить до переконання, що зазначені докази є належними, допустимими, достовірними, перебувають між собою у взаємозв`язку, доповнюють один одного, не суперечать між собою, та підтверджують, що подія кримінального правопорушення мала місце, провина обвинуваченого доведена поза розумним сумнівом, противоправні дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за статтею 126-1 КК України, як домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо іншої особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах, що призводить до психологічних страждань потерпілої особи.

Відповідно до ст. 65 КК України, п.1 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» №7 від 24 жовтня 2003 року, під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суд має враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості й індивідуалізації покарання, враховуючи характер суспільної небезпечності і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.66 КК України, судом не встановлено.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у відповідності до вимог ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання ОСОБА_3 , суд враховує вимоги ст. 65 КК України, характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, що у відповідності до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, данні про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться, натомість з 2014 року перебував під наглядом лікаря-психіатра з діагнозом «Неврастенія», у 2020 році нагляд був припинений у зв`язку з відсутністю звернень за психіатричною допомогою, згідно довідки-характеристики за місцем мешкання: АДРЕСА_1 зарекомендував себе з поганого боку, зловживає алкогольними напоями та поводить себе агресивно в бік інших громадян, в ході усної розмови з сусідами останні повідомили, що ОСОБА_3 характеризується як конфліктна особа, офіційно не працевлаштований, неодружений, малолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має.

Обвинувачений в судових дебатах та в останньому слові у своїй вільній промові зазначив, що в усіх конфліктах винна його сестра, вона повинна була не чіплятися до нього, коли він перебував в стані алкогольного сп`яніння, відтак суд переконаний в тому, що обвинувачений не усвідомив протиправність своєї поведінки, висновки не зробив та на шлях виправлення не став.

Окрім того, суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого відсутня обставина, що пом`якшує покарання, яка зазначена в обвинувальному акті, а саме щире каяття, оскільки неодноразове вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 правопорушень, пов`язаних із домашнім насильством впродовж короткого проміжку часу, свідчать про відсутність у обвинуваченого щирого жалю з приводу вчиненого злочину, осуду своїх протиправних дій, його схильність вирішувати життєві ситуації шляхом застосування насильства. Також, в ході всього судового розгляду судом не було встановлено щирого каяття у обвинуваченого, оскільки останній вину визнав частково, не висловлював жалю з приводу вчиненого, не надавав критичну оцінку власної протиправної поведінки, не засуджував вчинених дій, а навпаки, всю провину покладав на потерпілу.

В судових дебатах представник потерпілого адвокат ОСОБА_6 просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді обмеження волі, вважаючи, що тільки таке покарання для обвинуваченого буде доцільним та дієвим.

Таким чином, виходячи із суспільної небезпеки вчиненого, беручи до уваги особу обвинуваченого, з урахуванням відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, а також з врахуванням сукупності всіх обставин, які характеризують особу винного, суд, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання в межах санкції ст.126-1 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення до постановлення попереднього вироку Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09.06.2025 року, за якими він засуджений до покарання у виді виді 2 років пробаційного нагляду, суд на підставі ч. 4 ст. 70 КК України вважає необхідним призначити ОСОБА_3 покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання покарання за цим вироком та покарання за вироком Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09.06.2025 року. При цьому, суд відповідно до положень ст. 72 КК України враховує, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду.

При цьому, враховуючи дані про особу обвинуваченого, який не працює; раніше притягався до кримінальної відповідальності; систематично вчиняє домашнє насильство по відношенню до своєї сестри, то підстав для застосування ст.69 чи 75 КК України, суд не вбачає.

Менш суворі види покарання у виді громадських робіт, пробаційного нагляду будуть недостатні для виправлення обвинуваченого, оскільки ОСОБА_3 не висловлює каяття у вчиненому, на протязі всього судового розгляду продовжував протиправну поведінку щодо сестри ОСОБА_5 .

Крім того, згідно із ст. 91-1 КК України, в інтересах потерпілої від злочину, пов`язаного з домашнім насильством, одночасно з призначенням покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, або звільненням з підстав, передбачених цим Кодексом, від кримінальної відповідальності чи покарання, суд може застосувати до особи, яка вчинила домашнє насильство, один або декілька обмежувальних заходів.

Такі заходи можуть застосовуватися на строк від одного до трьох місяців і за потреби можуть бути продовжені на визначений судом строк, але не більше як на 12 місяців.

Таким чином, враховуючи встановлені у кримінальному провадженні обставини, суд вважає за доцільне застосувати до обвинуваченого ОСОБА_3 обмежувальні заходи, передбачені п. 4 ч.1 ст. 91-1 КК України, у виді заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб терміном на 3 (три) місяці.

Призначене покарання та застосований обмежувальний захід, на думку суду, забезпечить виправлення ОСОБА_3 та попередить вчинення ним нових кримінальних правопорушень та буде цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного.

У відповідності до ч.1, 4 ст.57 КВК України обвинувачений ОСОБА_3 підлягає направленню до місця відбуття покарання - виправного центру, самостійно за рахунок держави.

У разі невиїзду засудженого ОСОБА_3 до місця відбування покарання без поважних причин або ухилення засудженого від отримання припису суд за поданням уповноваженого органу з питань пробації направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Згідно до ч.1, 2 ст.58 КВК України строк покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

Строк дії запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання сплинув, інший запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 не обирався.

Потерпіла ОСОБА_5 подала цивільний позов до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, в якому просить стягнути з останнього на свою користь 50 000,00 грн. моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ОСОБА_3 систематично вчиняв відносно неї психологічне насильство, що призвело до погіршення якості її життя та психологічних страждань, оскільки ОСОБА_3 психологічно та морально давив на неї, у зв`язку з чим потерпіла була змушена звернутися за допомогою до практичного психолога. Протиправними діями ОСОБА_3 її моральному здоров`ю спричинено значної шкоди, за весь період потерпіла намагалась відновити свої порушені права, весь цей час був перенасичений негативними емоціями, психічними переживаннями, значному зниження рівня її життя, порушення сну, відпочинку, частої втоми, фізичного дискомфорту, страху за свою безпеку.

В судовому засіданні ОСОБА_5 та її представник адвокат ОСОБА_6 підтримали цивільний позов та просили задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 позовні вимоги не визнав.

Вирішуючи поданий в межах даного кримінального провадження цивільний позов, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 23 ЦК України: особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

При цьому, суд приймає до уваги, що моральну шкоду не можна відшкодувати у повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. У будь-якому випадку розмір відшкодування повинен бути адекватним. Рівень моральних страждань визначається не тільки видом правопорушення та його складністю, а моральними стражданнями потерпілого внаслідок заподіяння йому шкоди та значенням наслідків цього правопорушення для його особистості, що і зумовлює розмір суми компенсації моральної шкоди.

Суд вважає, що потерпілій була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок вчинення кримінального правопорушення щодо неї вона зазнала душевних, психічних переживань, було завдано шкоду її здоров`ю, що потягло за собою вимушені зміни в її житті, що підтверджується довідкою за результатами психодіагностичної роботи практичного психолога ОСОБА_11 .

При вирішенні питання щодо розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд виходить з засад розумності, виваженості та справедливості, враховує характер вчиненого обвинуваченим ОСОБА_3 відносно потерпілої ОСОБА_5 умисного діяння, яке є нетяжким злочином проти життя та здоров`я особи, а також характер страждань потерпілої ОСОБА_5 , наявність негативних змін у її житті, вину ОСОБА_3 , яка доведена під час судового слідства в даному кримінальному провадженні, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди у сумі 50 000,00 гривень.

Витрати на залучення експертів в кримінальному провадженні відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити у відповідності до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 369-371, 373, 374 КПК України суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі, строком на 2 (два) роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених цим вироком та попереднім вироком Новокодацького районного суду міста Дніпра від 09.06.2025 року, у виді 2 років пробаційного нагляду, який згідно ч. 1 ст. 72 КК України необхідно перевести в обмеження волі з розрахунку, що одному дню обмеження волі відповідає один день пробаційного нагляду, остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у виді 2 (двох) років 2 (двох) місяців обмеження волі

Строк покарання засудженому ОСОБА_3 обчислювати з дня прибуття і постановки засудженого на облік у виправному центрі.

На підставі п. 4 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України, застосувати до ОСОБА_3 , обмежувальний захід у виді заборони листування, телефонних переговорів з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб терміном на 3 (три) місяці.

Цивільний позов ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000,00 гривень (п`ятдесят тисяч гривень).

Речові докази:

-оптичний носій інформації, а саме, диск, який добровільно надала потерпіла, що зберігається при матеріалах кримінального провадження продовжити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржено в тридцятиденний строк з дня його проголошення в судову палату по кримінальним справам Дніпровського апеляційного суду через Новокодацький районний суд міста Дніпра.

Копія вироку після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1