Провадження № 1-кп/201/806/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Дніпро

Соборний районний суд міста Дніпра у складі судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Соборного районного суду міста Дніпра кримінальне провадження № 0000941 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Балівка, Дніпровського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 287 КК України

В судовому засіданні приймали участь:

прокурор ОСОБА_4

обвинувачений ОСОБА_3

захисник ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 28 травня 2022 року приблизно о 12 годині 00 хвилин, будучи водієм автомобіля марки «М 21412», номерний знак НОМЕР_1 , діючи всупереч вимогам п. 2.9 «ґ» Правил дорожнього руху, відповідно до якого водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які не мають права на керування транспортним засобом, достовірно знаючи, що ОСОБА_6 не має права на керування транспортним засобом, добровільно надав свою згоду на прохання ОСОБА_6 щодо здійснення керування автомобілем марки «М 21412», номерний знак НОМЕР_1 , тим самим допустив ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до керування транспортним засобом.

28 травня 2022 року приблизно о 13 годині 27 хвилин водій ОСОБА_6 , не маючи посвідчення на право керування транспортним засобом, так як взагалі не отримувала його, керуючи технічно справним автомобілем «М 21412», номерний знак НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 24.01.2008 належить ОСОБА_7 , та перебуває у фактичному володінні ОСОБА_3 , в світлий час доби зі швидкістю приблизно 50 км/год здійснювала рух по сухому асфальтобетонному покриттю в крайній правій смузі для руху проїзної частини дороги вул. Набережної Перемоги Соборного району м. Дніпро, яка має по дві смуги руху у кожному напрямку з боку бульвару Слави у напрямку вул. Космічної, при цьому перевозячи на передньому пасажирському місці ОСОБА_3 .

Під час руху в крайній правій смузі проїзної частини дороги вул. Набережної Перемоги, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, позначеного дорожніми знаками 5.38.1, 5.38.2 та дорожньою розміткою 1.14.1 Правил дорожнього руху, які знаходились за напрямком її руху навпроти буд. №112Д, водій ОСОБА_6 не діяла таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя і здоров`я громадян, будучи неуважною до дорожньої обстановки та її змінам, проявляючи кримінально протиправну недбалість, коли повинна була та могла передбачити можливість настання суспільно небезпечних наслідків, маючи об`єктивну можливість виявити легковий транспортний засіб, що зупинився попереду в крайній лівій смузі попутного напрямку, перед нерегульованим пішохідний переходом, не зупинила керований нею автомобіль «М 21412», номерний знак НОМЕР_1 , щоб переконатися, що на пішохідному переході немає пішоходів, а продовжила рух, тим самим створивши ОСОБА_8 , який в той час по нерегульованому пішохідному переходу перетинав проїзну частину дороги вул. Набережна Перемоги зліва направо за напрямком руху автомобіля, небезпеку для руху, допустивши на нього наїзд.

Своїми діями водій ОСОБА_6 грубо порушила вимоги п.п. 1.3, 1.5, 2.1 а), 2.3 б), 18.1 та 18.4 Правил дорожнього руху.

Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 о 03 годині 20 хвилин помер у лікарні.

Порушення водієм ОСОБА_3 вимоги пункту п. 2.9 «ґ» Правил дорожнього руху, що виразилось у допуску до керування транспортним засобом особи, яка не має права на керування транспортним засобом, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходиться у прямому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та настанням наслідків у вигляді спричинення подальшої смерті ОСОБА_8 .

Вказаними діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.287 КК України, а саме надав допуск до керування транспортним засобом особі, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою, відповідальною за технічний стан або експлуатацію транспортного засобу, що спричинило смерть потерпілому.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у скоєному кримінальному правопорушення визнав у повному обсязі та надав пояснення які повністю підтверджують обставини викладені в обвинувальному акті, у скоєному розкаявся.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений, та інші учасники процесу не оспорюють

1) подію кримінального проступку (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального проступку;

3) процесуальні витрати пов`язані з розглядом кримінального провадження.

Також судом встановлено, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції. При цьому суд роз`яснив учасникам кримінального провадження положення ст. 349 КПК України і за результатами згоди учасників, ухвалив проводити судовий розгляд даного провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого, ст.287 КК України, доведена в повному обсязі і умисні дії ОСОБА_3 органом досудового слідства вірно кваліфіковано за ст.287 КК України як надання допуску до керування транспортним засобом особі, яка не має права на керування транспортним засобом, вчинене особою, відповідальною за технічний стан або експлуатацію транспортного засобу, якщо це спричинило смерть потерпілому.

При призначенні ОСОБА_3 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відносяться до нетяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні виду покарання обвинуваченому суд враховує інформацію, що характеризує його особистість, спосіб життя, історію правопорушень, оцінки своєї протиправної діяльності, правдиві показання про всі обставини вчиненого злочину позицію прокурора та захисника, які просили призначити покарання у виді обмеження волі, враховуючи наявність у обвинуваченого джерела доходу, вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі.

Вирішуючи питання про застосування ст. 75 КК України в даному випадку, суд враховує позицію обвинуваченого, який розкаявся і відшкодував шкоду, його характеристику, позицію потерпілого, і суд вважає, що обвинувачений зможе виправитись без відбуття основного покарання, а тому до нього можливе застосування правила ст. 75 КК України та звільнення від відбування основного покарання з випробовуванням.

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому додаткового покарання, передбаченого санкцією ст. 287 КК України у виді права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів, суд вважає, що обвинувачений не потребує застосування додаткового покарання, так як ніколи таких посад не займав і злочин вичнений ним не пов`язаний із зайняттям посади.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не був заявлений.

Питання про речові докази слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ст. 287 КК України та призначити покарання у виді обмеження волі строком на два роки без з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з відповідальністю за технічний стан або експлуатацію транспортних засобів.

Звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного основного покарання на підставі ст. 75 КК України з випробовуванням, призначивши іспитовий строк два роки.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Речові докази: копію обвинувального акту на 8 арк; копію реєстру матеріалів досудового розслідування на 6 арк; копію листа на 2 арк; копія паспорта ОСОБА_9 на 3 арк.; копію витягу з ЄРДР на 1 арк; копію повідомлення про підозру на 4 арк; копію протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди на 12 арк.; копію висновку експерта №2565/1137-Е на 10 арк.; копію протоколу слідчого експерименту на 10 арк.; копію висновку експерта №CE-19/104-22/20957-IТ на 8 арк.; копію протоколу допиту свідка ОСОБА_10 на 5 арк.; копію матеріалів потерпілого ОСОБА_11 на 13 арк.; копію протоколу допиту ОСОБА_3 на 6 арк.; копію протокол огляду трупа від 05.06.202 року на 3 арк.; копію протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_6 на 4 арк. зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження до Дніпровського апеляційного суду через Соборний районний суд міста Дніпра протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Вирок підлягає негайному врученню обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1