Центральний районний суд м. Миколаєва
н/п 1-кс/490/3468/2025 У Х В А Л А
16.08.2025р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СУ ГУ НП України в Миколаївській області ОСОБА_5 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
Крім цього, під час досудового розслідування було встановлено, що за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , зберігав корпус ручної гранати «РГО» та піротехнічний виріб типу «ПІРО-5», чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, тобто незаконне придбання, перенесення та збут вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу.
14.08.2025 року о 15:07 ОСОБА_6 затримано в порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Слідчий звернувся до суду із клопотанням про обрання підозрюваному ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб, вказавши в обґрунтування клопотання, що наявні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що боєприпаси передав йому на зберігання побратим. В подальшому з ОСОБА_6 вийшов на зв`язок раніше невідомий чоловік, який представився військовослужбовцем та запропонував придбати боєприпаси ніби то під приводом повернення їх до військової частини замість втрачених. ОСОБА_6 спочатку хотів їх віддати безоплатно, однак погодився продати, оскільки на той час мав скрутне фінансове становище та чоловік наполягав саме на купівлі боєприпасів.
Захисник заперечив проти задоволення клопотання з огляду на недоведеність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України та просив обрати менш суворий запобіжний захід у виді домашнього арешту, або, у разі застосування тримання під вартою, визначити менший розмір застави, ніж зазначений у клопотанні прокурора.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходжу до наступних висновків.
Згідно з визначеним Європейським судом прав людини поняття, обґрунтована підозра - це добровільне припущення про вчинення особою певного діяння, ґрунтується на об`єктивних відомостях, які можна перевірити у судовому розгляді та які спонукали б неупереджену та розумну людину вдатися до практичних дій, щоб з`ясувати, чи є така підозра обґрунтованою.
Підозра, виходячи з постанови Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 24.11.2016р. № 5 - 328 кс 16, є обґрунтованим припущенням про вчинення особою кримінального правопорушення.
У відповідності до норм КПК України, на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи не винною у вчиненні злочину.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти які викликають підозру не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Так, ОСОБА_6 повідомлено про підозру в скоєні умисного тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, санкцією якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Така підозра є обґрунтованою та підтверджується: протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 08.08.2025р.; протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 ; довідками відділу вибухотехнічної служби ГУНП в Миколаївській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 14.08.2025р.; протоколом проведення слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_8 від 14.08.2025р.; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 14.08.2025р.; матеріалами НСРД; частково власними поясненнями підозрюваного в судовому засіданні; матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
З урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим; характеру кримінального правопорушення, вчиненого діючим військовослужбовцем та пов`язаного із нелегальним придбанням, зберіганням та збутом бойових припасів в умовах воєнного стану в Україні з корисливою метою; зважаючи на те, що вказані незаконні дії ОСОБА_6 добровільно не припинив, поки не був затриманий працівниками правоохоронного органу; беручи до уваги початкову стадію досудового розслідування, вчинення слідством дій, направлених на встановлення повного кола свідків та осіб з метою з`ясування дійсних обставин придбання боєприпасів та перевірки версії подій підозрюваного; з огляду на особу підозрюваного, який хоча і є раніше не судимим, однак будучи військовослужбовцем, самовільно залишив місце несення служби та до моменту затримання продовжував ухилятися від виконання військових обов`язків; не має постійного місця мешкання, не працює, не має легальних джерел прибутку, у якості заробітку обрав незаконну діяльність зі збуту боєприпасів (що безпосередньо підтвердив у судовому засіданні); враховуючи, що один зі свідків у даному кримінальному провадженні - ОСОБА_8 є співмешканкою підозрюваного та остання надає покази, які доводять провину ОСОБА_6 , за такого слід погодитися зі слідчим та прокурором щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється.
Таким чином запобігти сукупності вказаних ризиків шляхом обрання іншого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою не вбачається за можливе.
Оскільки слідчий суддя дійшов висновку щодо необхідності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, то керуючись вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України, визначаючи суму застави як альтернативного запобіжного заходу враховуються обставини кримінального правопорушення, його корисливий мотив та тяжкість, особа та матеріальний стан підозрюваного, за такого слідчий суддя вважає, що застава в сумі 121 120 грн. здатна забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього обов`язків, гарантуватиме належну процесуальну поведінку підозрюваного та не є для нього завідомо непомірною.
Керуючись ст. 183, 196 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 12.10.2025р. включно.
Звільнити ОСОБА_6 з під варти у разі внесення застави в сумі 121120 грн.
У разі звільнення ОСОБА_6 під заставу, зобов`язати його прибувати за всіма викликами слідчого, прокурора та суду, а також на строк до 14.10.2025р.: повідомляти про зміну місця перебування та засобів зв`язку; утриматися від спілкування зі свідками у кримінальному провадженні.
Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1