Справа № 638/1765/25
Провадження № 1-кп/638/1331/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2025 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № № 0002516 від 06.12.2024, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця села Веселинівка Березовського району Одеської області, одруженого, пенсіонера, раніше не судимого, із середньою освітою, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України,

ВСТАНОВИВ:

05.12.2024, приблизно о 17 год. 00 хв., більш точний час слідством не встановлено, ОСОБА_4 перебував на відкритій ділянці місцевості біля будинку № 77-Б по пр-ту Перемоги у м. Харків, де на зустріч йому йшли ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . У цей час у ОСОБА_4 виник словесний конфлікт на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Під час конфлікту ОСОБА_4 , діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень, не передбачаючи можливості настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді смерті, хоча повинен був і міг це передбачити, наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_7 , спричинивши останньому тілесні ушкодження у формі тупої лицьової травми у вигляді синця в правій орбітальній ділянці у внутрішнього краю ока по верхньому та нижньому повіках із розповсюдженням на спинку носа та захватом області проекції правої виличної кіски з субкон`юнктивальним крововиливом у внутрішнього кута правого ока та закритим переломом кісток носу. Від отриманого удару ОСОБА_7 утратив рівновагу та впав задньою частиною тулуба на тверду поверхню, вдарившись при цьому потиличною частиною голови, та втратив свідомість.

У результаті падіння ОСОБА_7 отримав наступні тілесні ушкодження: поєднана тупа лицьова та важка тупа закрита черепно-мозкова травма у вигляді забою головного мозку із вогнищевою контузією медіо-базальних відділів обох лобних часток із субарахноїдальним крововиливом по конвекситальній поверхні обох півкуль головного мозку та обох півкуль мозочку, двобічного субдурального крововиливу із заходом у міжпівкульну щілину і намет мозочку зі стисненням головного мозку та мозочку, епідурального крововиливу в потиличній ділянці зліва та закритого перелому потиличної кістки зліва з розповсюдженням на основу черепа, із наявністю напруженого крововиливу у м?які покриви голови з боку їх внутрішньої поверхні та саднення в тім?яно-потиличній ділянці зліва, що згідно висновку експерта N?12-17/441-А/24 від 22.01.2024, знаходяться у причинному зв?язку із смертю і мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя.

Смерть ОСОБА_7 настала о 07 год. 50 хв. 14.12.2024 у стаціонарі КНП «МКЛІНМД ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР.

Згідно висновку експерта № 12-17/441-А/24 від 22.01.2024, безпосередньою причиною смерті ОСОБА_7 явилася - важка тупа закрита черепно-мозкова травма з внутрішньочерепними крововиливами, перелом кісток черепа та забоєм головного мозку, що у своїй течії ускладнилася гострим розладом кровообігу та набряком-набряканням головного мозку.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

За результатами судового розгляду кримінального провадження в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, судом вказані дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за ч. 1 ст. 119 КК України, як вбивство, вчинене через необережність.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений свою вину у вчиненні вказаного вище кримінального правопорушення визнав у повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив правильність викладених в обвинувальному акті обставин та пояснив наступне.

05.12.2025, приблизно о 17-00 год., він гуляв зі своєю собакою породи шпіц. Проходячи повз будинку № 74 по пр-ту Перемоги у м. Харкові, із-за рогу будинку йому назустріч вийшли ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , які підтримували один одного, перебували у стані алкогольного сп`яніння, про що свідчив запах алкоголю, хитка хода. ОСОБА_7 ногою вдарив його собаку, через те, що та лаяла, хоча це маленька тварина, яка ні на кого не нападала та шкоди спричинити не могла. Обвинувачений зробив ОСОБА_7 зауваження та вони нібито порозумілися. Але після цього, ОСОБА_7 став висловлювати претензії з приводу того, що собака без повідка та намордника, схопив ОСОБА_8 за рукав куртки та став смикати, після чого до нього доєднався другий чоловік. В процесі штовханини обвинувачений став відбиватися від ОСОБА_7 та ОСОБА_6 , в результаті вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_7 , після чого побачив, як той лежить на проїжджій частині. ОСОБА_4 сказав ОСОБА_6 , щоб той підняв свого товариша, а сам пішов додому. Умислу на вбивство не мав, все вийшло випадково, дуже жалкує, що загинула людина, щиро кається. Також зазначив, що тілесних ушкоджень йому заподіяно не було, із заявою до поліції щодо вчинення стосовно нього неправомірних дій не звертався. Показання ОСОБА_4 не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи визнання обвинуваченим своєї вини та неоспорення фактичних обставин справи, суд зі згоди учасників судового розгляду, прийняв рішення не досліджувати всі докази щодо обставин скоєння вказаного вище кримінального правопорушення та розглянув справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують його особу. Наслідки розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, учасникам судового провадження роз`яснено.

За результатами розгляду кримінального провадження, суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення доведена поза розумним сумнівом.

Вирішуючи питання щодо призначення покарання, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Згідно ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Верховним Судом неодноразово зазначалось, що заходи примусу повинні ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяти досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства (постанови від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22, від 27.10.2022 у справі № 546/526/18, від 30.11.2022 у справі № 379/1657/18).

Питання призначення кримінального покарання повинно вирішуватися з урахуванням мети покарання (постанова Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 759/6139/22).

Вивченням в процесі судового розгляду даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він є пенсіонером, одружений, раніше не судимий, із середньою освітою, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 в силу ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку.

При призначенні покарання обвинуваченому в межах санкції кримінального закону, яким передбачена відповідальність за вчинене, суд враховує ступень тяжкості кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, характер суспільної небезпечності діяння, конкретні обставини по справі, вищенаведені дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Також судом враховуються положення ч. 2,3 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

На підставі викладеного та з урахуванням думки учасників судового розгляду, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 1 ст. 119 КК України у виді позбавлення волі в мінімальних межах санкції статті обвинувачення, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як обвинуваченим так й іншими особами, відповідатиме засадам гуманізму, буде домірним характеру вчинених діянь та їх наслідкам і забезпечить досягнення справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Також, приймаючи до уваги конкретні обставини справи, вищевказані дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , наявність обставини, що пом`якшує покарання, а також враховуючи думку прокурора та представника потерпілого, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим до нього необхідно застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків згідно зі ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Клопотань про обрання стосовно обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили не заявлено.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. 369-371, 373-376 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 1, 2 ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки на час іспитового строку:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Речові докази: зразки зі слідами речовини бурого кольору на марлевій пов`язці та на ватній паличці знищити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1