Провадження № 1-кп/127/456/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.09.2025 місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесено 28 лютого 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000440 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Соболівка, Теплицького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 28.02.2025, орієнтовно о 11 годині 10 хвилин, рухаючись через пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофора, що розташований на перехресті вулиць Хмельницьке шосе та 600-річчя в місті Вінниці, тобто в громадському місці, помітив невідомого йому громадянина ОСОБА_6 , який стояв на тротуарі біля вказаного пішохідного переходу, очікуючи дозволений сигнал світлофора. Проходячи повз ОСОБА_6 ОСОБА_4 зачепив останнього плечем, провокуючи конфлікт з останнім.

В подальшому, між ОСОБА_6 з однієї сторони та ОСОБА_4 з іншої, відбувся словесний конфлікт, в ході якого у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганства з метою заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень. Так, ОСОБА_4 , з метою вчинити грубе порушення громадського порядку та бажанням показати свою зневагу до існуючих правил та норм поведінки в суспільстві, самоствердитись за рахунок приниження інших осіб та протиставити себе суспільству, з особливою зухвалістю, на ґрунті створеного самими нікчемного конфлікту, усвідомлюючи що його дії мають відкритий характер для оточуючих, на ґрунті явної зневаги до громадян, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом та з особливою зухвалістю, з хуліганських мотивів та з метою грубого порушення громадського порядку ігноруючи норми моралі та етики, умисно з метою заподіяння тілесних ушкоджень, із застосуванням предмету, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, з метою запобіганням спротиву, несподівано для потерпілого, тримаючи у руках предмет ззовні схожий на балончик із вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії, двічі розпилив з нього речовину в обличчя ОСОБА_6 , створивши таким чином реальну загрозу його здоров`ю та людей, які знаходились поряд, внаслідок чого потерпілий закрив обличчя руками та перестав чинити супротив незаконним діям ОСОБА_4 , спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у виді хімічного опіку рогівки та кон`юнктиви І ступеня лівого ока, що відповідно до висновку експерта не являлося небезпечними для життя в момент заподіяння та належить до легких тілесних ушкоджень.

Після вказаних неправомірних дій ОСОБА_4 , залишили місце вчинення правопорушення, та пішов у невідомому напрямку.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаявся та суду повідомив, що 28.02.2025 року близько 11:00 год., переходячи перехрестя на вул. 600-річчя в м. Вінниці, він перебіг пішохідний перехід на заборонений сигнал світлофору. Проходячи повз ОСОБА_7 , обвинувачений зачепив останнього рукою. Внаслідок чого потерпілий зробив йому зауваження, внаслідок чого між двома чоловіками почалася словесна суперечка. Тому ОСОБА_4 витягнув із кишені балончик із вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії та розпилив його у обличчя потерпілого. Він здійснив два розпилення, перше із яких він здійснив у свій бік, а друге розпилення здійснив в обличчя потерпілого. Вказує, що дійсно розпилення із балончику з вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії у обличчя потерпілого було продовжуваним. Після цього він пішов із місця події. Вказаний балончик він купив у магазині, з метою самозахисту. Зазначив, що того дня заносив у лікарню допомогу пораненим військовим та сам має ряд хвороб.

Потерпілий ОСОБА_6 у судовому засіданні повідомив, що 28.02.2025 року близько 11:00 год. він йшов в сторону перехрестя вулиць 600-річчя та Хмельницьке шосе. Доходячи до перехрестя, його зачепив правим плечем ОСОБА_4 . Внаслідок цього між ними відбувся словесний конфлікт. В ході конфлікту, обвинувачений дістав перцевий балончик та здійснив два розпилювання по ньому. Перше розпилювання речовини сльозоточивої та дратівливої дії відбулося у щоку ОСОБА_6 , а друге розпилювання відбулося в очі, нас та вухо. Після цього потерплий закрив обличчя руками та пройшов за обвинуваченим певну відстань, однак останній зник із поля його зору. Тому потерпілий викликав працівників поліції. У лікарні ім. Академіка Пирогова потерпілому була надана медична допомога.

Згідно письмових доказів, 28.02.2025 року в ЄРДР зареєстровано відомості, відповідно до яких 28.02.2025 до Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області надійшло повідомлення, про те, що 28.02.2025 невідома особа, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, перебуваючи на перехресті вулиць 600-річчя та Хмельницьке шосе у м. Вінниця, розпилила перцевий балончик в обличчя перехожому ОСОБА_6 , спричинивши йому тілесне ушкодження у вигляді опіків обличчя.

Постановою слідчого від 28.02.2025 року визнано речовими доказами по кримінальному провадженню речі, які ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під час огляду місця події добровільно видав працівникам поліції, а саме: перцевий балончик марки «PEPPER» моделі «КО JET», ємкістю 50 мл.; металевий предмет зовні схожий на ніж, рукоятка якого темно-зеленого кольору та чохол пластмасовий до нього чорного кольору; шапку чоловічу темно-сірого кольору на якій наявна емблема марки «ADIDAS» та шарф типу «баф» темно-сірого кольору.

Ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2025 року на вище вказані речові докази накладено арешт.

Постановою слідчого від 28.02.2025 року відео файл із назвою: «02-28-2025 Fri 11:13:57», формату mp4, який знаходиться на компакт-диску «DVD-R», 4,7 GB, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

З висновку КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР № 403 від 28.02.2025 року вбачається, що 28.02.2025 року о 16 год. 30 хв. було проведено медичний огляд ОСОБА_4 . За результатами огляду встановлено, що ОСОБА_4 тверезий.

Відповідно до висновку експерта № 256/257 від 04.03.2025 року, на підставі даних судово-медичного обстеження ОСОБА_6 , даних довідки б/н від 28.02.25 року КНП "ВОКЛ ім. М.I. Пирогова" на його ім`я, приходить до таких підсумків:

1-5. У ОСОБА_6 було виявлене тілесне ушкодження: "Хімічний опік рогівки та кон?юнктиви І ступеня лівого ока".

Вказане ушкодження у ОСОБА_6 не являлося небезпечним для життя в момент

заподіяння, належить до легких тілесних ушкоджень (п. 2.3.5. "Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень", затверджених наказом № 6 МОЗ України 17.01.1995 року), могло виникнути від травматичної дії хімічного фактору, давністю утворення, можливо, в строк, вказаний в постанові про призначення експертизи - 28.02.2025 року.

Учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Суд, з`ясувавши, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин справи, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позиції та роз`яснивши, що у такому випадку учасники судового провадження будуть позбавленні права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

Досліджені докази у кримінальному провадженні свідчать, що винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 є доведеною, оскільки підтверджується показаннями обвинуваченого в судовому засіданні, які узгоджуються з показаннями потерпілого та наданими письмовими доказами, а саме висновком експертизи, якою підтверджено заподіяння предметом, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень, потерпілому легких тілесних ушкоджень, речовими доказами, а саме одягом потерпілого та вилученим знаряддям злочину. Обвинуваченим повідомлено суду всі обставини вчинення кримінального правопорушення, час, місце та спосіб його вчинення. Показання обвинуваченого є добровільними та достатніми для висновків суду про наявність в діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення. Оцінюючи докази щодо вчинення ОСОБА_4 хуліганства суд зазначає, що хуліганство - це умисне грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, яке супроводжується особливою зухвалістю або винятковим цинізмом.

Суд зазначає, що громадський порядок - це сукупність суспільних відносин, що забезпечують спокійні умови життя людей у різних сферах суспільно корисної діяльності, відпочинку, побуту. Суспільна мораль - це система етичних норм, правил поведінки, які склалися в суспільстві на основі традиційних духовних і культурних цінностей, уявлень про добро, честь, гідність, громадський обов`язок, совість, справедливість, що визначають умови нормального громадського життя людей.

Громадський порядок охоплює комплекс суспільних відносин, які забезпечують спокійні умови життя людей, моральність, нормальний відпочинок і дотримання правил поведінки в суспільному житті й у побуті.

З об`єктивної сторони хуліганство являє собою суспільно небезпечну дію, що грубо порушує громадський порядок. Діями, що грубо порушують громадський порядок, закон визнає тільки ті, що відрізняються особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 22.12.2006 року «Про судову практику у справах про хуліганство» роз`яснено, що за ознакою особливої зухвалості хуліганством може бути визнано таке грубе порушення громадського порядку, яке супроводжувалось, наприклад, заподіянням тілесних ушкоджень.

Відповідно до п. 9 ППВСУ № 10 від 22.12.2006 року, вирішуючи питання щодо наявності в діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки хуліганства, як застосування предмета заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень слід враховувати, що ця ознака має місце лише в тих випадках, коли винний за допомогою названих предметів заподіяв чи намагався заподіяти тілесні ушкодження або коли використання цих предметів під час учинення хуліганських дій створювало реальну загрозу для життя чи здоров`я громадян.

Суд приймає до уваги те, що ОСОБА_4 повідомив про вчинення злочину у громадському місці на пішохідному переході, що розташований на перехресті вулиць Хмельницьке шосе та 600-річчя в місті Вінниці, зазначив про малозначний привід для своїх дій, а саме словесна суперечка із потерпілим ОСОБА_6 , яку він сам спровокував, задівши плечем під час руху потерпілого. Повідомив про нанесення ним тілесних ушкоджень потерпілому, вчинення вказаного із застосуванням предмета (балончика із вмістом речовини сльозоточивої та дратівливої дії), вказавши на спосіб вчинення розпилювання на потерпілого вмісту балончика, вчинення вказаного в людному місці, на очах в сторонніх людей.

Такі показання обвинуваченого дають підстави суду стверджувати, що ОСОБА_4 грубо порушив громадський порядок, діяв з мотивів явної неповаги до суспільства, а його дії супроводжувались особливою зухвалістю, вчинені із застосуванням іншого предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, що підтверджується заявою потерпілого, показаннями обвинуваченого та письмовими і речовими доказами у справі.

На підставі вказаних доказів у справі, суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 4 ст. 296 КК України, як вчинення хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, спеціально пристосованого для нанесення тілесних ушкоджень.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Відповідно до характеристики, виданої 02.04.2025 року директором ТОВ «ЖЕО», ОСОБА_4 проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Скарг від сусідів та мешканців будинку на ОСОБА_4 не надходило.

Відповідно до довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР» № 29/2390 від 11.03.2025 року, ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні та звертався до лікаря-психіатра, останнє звернення 21.01.2025 року діагнозом: «Акцентуйовані особові риси». Даних щодо подальших звернень в закладі немає.

З довідки КНП ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР № 1279 від 03.03.2025 року вбачається, що ОСОБА_4 під диспансерним спостереженням в даному закладі не перебуває, за медичною допомогою не звертався та на стаціонарному лікуванні не перебував.

Згідно вимоги про судимість від 28.02.2025 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше не судимий.

Як вбачається із довідки № 243793 від 03.01.2025 року та свідоцтв про народження, ОСОБА_4 та його дружина ОСОБА_8 є багатодітними батьками. Діти: ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Як вбачається із подяк, ОСОБА_4 займається волонтерською діяльністю.

Відповідно до поданих ОСОБА_4 медичних документів, останній має ряд захворювань.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 раніше не судимий, вчинив умисний тяжкий злочин проти громадського порядку та моральності, винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття, про що свідчать його показання, надані у судовому засіданні та добровільне відшкодування шкоди, що підтверджено квитанцією та поясненнями потерпілого.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, а саме вчинення умисного тяжкого кримінального правопорушення проти громадського порядку та моральності, особи обвинуваченого, який не працює, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді позбавлення волі, оскільки вказане покарання визнано судом достатнім для досягнення мети покарання, визначеної ст. 50 КК України, щодо запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень засудженим.

В той же час, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся, позитивно характеризується за місцем проживання, одружений, має на утриманні неповнолітніх дітей, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, займається волонтерською діяльністю, шкоду відшкодував. З вказаних підстав суд вважає за можливе застосувати вимоги ст. 75 КК України, звільнивши ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком та покладенням обов`язків визначених ст. 76 КК України.

При вирішенні цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, суд виходить із наступного.

Відповідно до позиції потерпілого, висловленої у судовому засіданні, останній відмовився від поданого ним цивільного позову, оскільки завдана матеріальна та моральна шкода йому відшкодована, претензій до обвинуваченого не має.

Як вбачається із платіжної інструкції від 18.08.2025 року, ОСОБА_4 було сплачено ОСОБА_6 12000 гривень за відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ч. 5 ст. 128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Враховуючи зазначені норми ЦПК України, провадження в частині заявленого цивільного позову потерпілого ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення підлягає закриттю.

Питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 65-67, 296 КК України, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч. 4 ст. 296 КК України у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком один рік.

На підставі п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку обраховувати з дня ухвалення вироку, тобто з 05.09.2025 року.

Закрити провадження за цивільним позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення.

Арешт, накладений ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.03.2025 року у даному кримінальному провадженні - скасувати.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

перцевий балончик марки «PEPPER» моделі «КО JET», ємкістю 50 мл.; металевий предмет зовні схожий на ніж, рукоятка якого темно-зеленого кольору та чохол пластмасовий до нього чорного кольору знищити;

шапку чоловічу темно-сірого кольору на якій наявна емблема марки «ADIDAS» та шарф типу «баф» темно-сірого кольору повернути власнику;

відео файл із назвою: «02-28-2025 Fri 11:13:57», формату mp4, який знаходиться на компакт-диску «DVD-R», 4,7 GB залишити в матеріалах справи.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Суддя: