Провадження № 1-кс/643/4761/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 слідчий суддя Салтівського районного суду міста Харкова ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Харкові клопотання слідчого, яке погоджене прокурором, подане у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001998 від 06.07.2025 за ч. 2 ст. 121 КК України, про продовження строку тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, українця, громадянина України, неодруженого, з середньою освітою, раніше судимого, який був раніше зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та який фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

26.08.2025 слідчому судді Салтівського районного суду міста Харкова надійшло клопотання слідчого про продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у кримінальному провадженні № 0001998 від 06.07.2025 за ч. 2 ст. 121 КК України.

Клопотання обґрунтоване наявністю ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованою підозрою про те, що 05.07.2025 близько 21.00 год., точний час проведеним досудовим розслідуванням не встановлений, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 знаходився на відкритій ділянці місцевості, неподалік від будинку № 21 по вулиці Світлій в м. Харкові, де разом з раніше знайомими ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неповнолітніми ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вживали алкогольні напої, під час вживання яких між ОСОБА_4 , неповнолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та ОСОБА_6 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник словесний конфлікт, під час якого у ОСОБА_4 , неповнолітніх ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виник раптовий єдиний злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень будь-якого ступеня тяжкості.

Реалізуючи свій спільний злочинний намір, неповнолітній ОСОБА_8 , діючи в групі із неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх протиправних дій та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості, несподівано для ОСОБА_6 , наніс один удар рукою в область грудної клітини останнього, після чого ОСОБА_4 , неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повалили на землю ОСОБА_6 , та, діючи умисно, зі значною силою, продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 нанесли не менше шести хаотичних ударів кожний лівою та правою ногами по тулубу ОСОБА_6 , під час нанесення яких ОСОБА_4 , в свою чергу почав стрибати по лежачому на землі ОСОБА_6 , стрибаючи при цьому по голові та тулубу останнього, після чого наніс один удар правою ногою по обличчю ОСОБА_6 .

Далі, в період часу з 21:00 по 22:00, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, скориставшись тим, що ОСОБА_6 лежить на землі у безпорадному стані, застосовуючи фізичну силу, періодично підходив до лежачого на землі ОСОБА_6 , наносячи множинні удари кулаками рук та ніг в хаотичному порядку у ділянку голови та тулубу потерпілого.

Після чого, ОСОБА_4 , неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , вчинивши всі дії, які вважали за необхідне для досягнення своєї злочинної мети, пов`язаної зі спричиненням тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , припинили подальше побиття потерпілого та з місця скоєння злочину зникли, залишивши останнього лежати на землі у непритомному стані, де 06.07.2025 приблизно о 07.50 тіло ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 без ознак життя було виявлено перехожим на відкритій ділянці місцевості неподалік від будинку № 21 по вулиці Світлій в м. Харкові

Згідно довідки від 06.07.2025 причиною смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 явились легенево-серцева недостатність, множинні переломи ребер, множинні травми тіла, множинні травми голови з використанням тупого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкоджень.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, тобто умисне тяжке тілесне ушкодження, вчинене групою осіб, що спричинило смерть потерпілого.

06.07.2025 о 20:10 год., слідчим СВ ХРУП № 2 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було затримано у порядку ст. 208 КПК України, за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України

07.07.2025 старшим слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури Харківської області повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

08.07.2025 слідчим суддею Салтівського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту затримання, тобто по 03.09.2025.

Постановою керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 07.10.2025.

На цей час вбачаються підстави для продовження строку застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у зв`язку з тим, що останній підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України та зазначені в ухвалі слідчого судді про застосування такого запобіжного заходу. Вказані ризики не зменшилися.

Прокурор у судовому засіданні просив задовольнити клопотання, з підстав зазначених у ньому.

Захисник у судовому засіданні заперечувала проти задоволення клопотання. Зазначила, що ризики зазначені у клопотанні не доведені, підозрюваний має місце постійного проживання, відтак просила не задовольняти клопотання а застосувати інший запобіжний захід не позбавлений з триманням під вартою або визначити розмір застави.

Підозрюваний підтримав позицію захисника.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання, заслухавши пояснення учасників кримінального провадження, та дослідивши надані матеріали, встановив таке.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання, слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Під час розгляду клопотання про продовження строків застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

наявність достатніх підстав вважати, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою (п. 1 ч. 3 ст. 199 КПК України);

наявність підстав, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою (п. 2 ч. 3 ст.199 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 199 КПК України). Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (ч. 5 ст. 199 КПК України).

Згідно ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок не встановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

07.07.2025 слідчим СВ ХРУП № 2 ГУНП в Харківській області за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Салтівської окружної прокуратури Харківської області повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

08.07.2025 слідчим суддею Салтівського районного суду м. Харкова відносно підозрюваного ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» строком на 60 діб з моменту затримання, тобто по 03.09.2025.

Постановою керівника Салтівської окружної прокуратури м. Харкова строк досудового розслідування по кримінальному провадженню продовжено до 3-х місяців, а саме до 07.10.2025.

Надані стороною кримінального провадження докази у їх обсязі свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри, яка обґрунтовується доказами, зокрема: протоколом огляду місця події від 06.07.2025 за адресою: АДРЕСА_3 ; протоколом огляду місця події від 06.07.2025 за адресою: м. Харків, вул. Світла 21; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 06.07.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_9 від 06.07.2025; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_10 від 06.07.2025; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_11 від 06.07.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_11 від 06.07.2025; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_12 від 06.07.2025; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_13 від 06.07.2025; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_14 від 06.07.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_14 від 06.07.2025; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_15 від 06.07.2025; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_8 від 06.07.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_8 від 06.07.2025; протоколом допиту неповнолітнього свідка ОСОБА_16 від 06.07.2025; протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками за участю ОСОБА_16 від 06.07.2025; протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину від 06.07.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 3107.2025; протоколами проведення слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ; речовими доказами; довідкою від 06.07.2025 згідно якої, причиною смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 явились легенево-серцева недостатність, множинні переломи ребер, множинні травми тіла, множинні травми голови з використанням тупого предмета з метою вбивства чи нанесення ушкоджень; висновком судово-медичної експертизи № 0002148 від 14.08.2025; висновком судово-медичної експертизи № 10-14/29/25/0002148 від 14.08.2025; іншими доказами у сукупності.

Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики ЄСПЛ (частина 5 статті 9 КПК України).

У своїх рішеннях, зокрема, «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України», Європейський суд з прав людини наголошує, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

«Обґрунтована підозра» існує тоді, коли факти, якими обґрунтовується затримання, можна «розумно» вважати такими, що підпадають під опис одного з правопорушень, визначених у законі про кримінальну відповідальність. Тобто явно не може йтися про наявність «обґрунтованої підозри», якщо дії, у вчиненні яких підозрюється особа, не становлять кримінального правопорушення на момент учинення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Волох проти України»).

При цьому факти що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення, другий що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та остаточної кваліфікації дій ОСОБА_4 , виходячи з наданих стороною обвинувачення документів слідчий суддя доходить висновку про наявність обґрунтованої підозри, на час розгляду клопотання, щодо можливого вчинення ОСОБА_4 інкримінованого злочину.

Згідно рішень Європейського суду з прав людини у справах «Ilgar Mammadov v. Azerbaijan» § 88, «Erdagozv. Turkey» § 51, «Cebotari v. Moldova» § 48 «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин. Крім того, Європейський суд у своїй практиці неодноразово зазначав, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення, зокрема, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Murray v. the United Kingdom». Отже, на початковій стадії розслідування суд, оцінюючи обґрунтованість підозри, не повинен пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як при формулюванні остаточного обвинувачення при направлені справи до суду.

Щодо наявності ризиків, слідчий суддя зазначає таке.

Частиною 5 ст. 9 КПК визначено, що кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Прецедентне право Європейської конвенції з прав людини сформулювало підстави, за наявності яких допускається безперервне тримання особи під вартою.

До цих підстав віднесені: наявність ризику, що підозрюваний не з`явиться до суду; вчинить дії, які перешкоджають правосуддю; скоїть інше кримінальне правопорушення; стане причиною громадських заворушень (Tiron v. Romania, § 37; Smirnova v. russia, § 59; Piruzyan v. Armenia, § 94).

Ризик переховування обвинуваченого від суду, крім суворості покарання, має оцінюватись також з врахуванням низки інших релевантних факторів, які можуть або підтвердити цей ризик, або продемонструвати, що він наскільки незначний, що не виправдовує попереднє ув`язнення особи. (Panchenko v. russia, § 106).

Вказаний ризик підлягає врахуванню у світлі таких чинників, як характер людини, його моральні принципи, місце мешкання, робота, сімейні зв`язки та будь-які інші зв`язки з країною, у якій ведеться її переслідування. (Becciev v. Moldova, § 58).

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Clooth v. Belgium» серйозність звинувачень може примусити судові органи помістити обвинуваченого під варту з метою попередження спроб подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб цей ризик був очевидним, а захід таким, що відповідає обставинам справи, зокрема, минулому та особі обвинуваченого.

Вказані підстави враховані у національному законодавстві.

Зокрема, згідно ст. 178 КПК України суд при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу зобов`язаний врахувати ризики неправомірної процесуальної поведінки, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні інкримінованого правопорушення, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого, наявність у нього родини та утриманців, його репутацію тощо.

Вирішуючи питання про існування передбачених кримінальним процесуальним законом ризиків неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного, суд відмічає, що ризиком не можна вважати прогнозовану подію, настання якої розглядається як цілком гарантоване.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа, у цьому випадку обвинувачений, вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Таким чином, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Бессієв проти Молдови» вказано, що ризик втечі має оцінюватися судом у контексті чинників, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейним зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

Слідчий суддя також вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п. 1, 2, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які на цей час не зменшились та продовжують існувати, а саме: можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування або суду; можливість знищити, сховати або спотворити речі та технічні носії; можливість незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; можливість вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Вимогами ст. 178 КПК України передбачені обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу, зокрема тяжкість покарання, яке загрожує відповідній особі, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, в тому числі наявність родини та утриманців, наявність постійного місця роботи, наявність судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувались раніше та інші обставини.

Ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, існує на тій підставі, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за яке законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від семи до десяти років, та з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинення інкримінованого йому злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а міцні соціальні зв`язки у місці постійного проживання у цьому випадку не зможуть утримати останнього від цього. Також суд враховує, що ОСОБА_4 не має зареєстрованого в Україні місця проживання з січня 2025 року.

Ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України слідчий суддя вважає доведеним, оскільки ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на теперішній час ще відшукуються, а саме особисті речі потерпілого.

Ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість незаконно впливати на свідків також наявний, оскільки при встановленні наявності такого ризику слід враховувати визначену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно, шляхом допиту особи в судовому засіданні (ч. 1, 2 ст. ст. 23, 224 КПК України). Разом з цим, підозрюваний може шляхом погроз, вмовлянь чи іншим шляхом незаконно вплинути на свідків, які вже допитані, а також на осіб, які володіють цінною для слідства інформацією, але на теперішній час ще встановлюються та в якості свідків не допитані.

Ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, вчинити інше кримінальне правопорушення існує на тій підставі, що ОСОБА_4 будучи засудженим 18.06.2024 Київським районним судом м. Харкова за ч. 1 ст. 296 КК України, в період відбуття покарання у виді пробаційного нагляду, вчинив протиправні дії, які йому інкримінуються у цьому кримінальному провадженні, що свідчить про обґрунтованість ризику, про який зазначив прокурор у судовому засіданні.

За вказаних підстав та обставин, слідчий суддя доходить висновку про необхідність продовження відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

При продовженні строку тримання під вартою слідчим суддею також враховується характер кримінального правопорушення, який має ознаки насильства та який спричинив загибель людини.

З погляду на обставини кримінального правопорушення та його кваліфікацію, наявність кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий суддя з урахуванням положень п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України не вбачає підстав для визначення ОСОБА_4 розміру застави.

Оцінюючи доводи сторони захисту щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу в виді домашнього арешту, слідчий суддя враховує, що такий запобіжний захід сам по собі не здатний запобігти ризикам, встановленим під час обрання запобіжного захисту та його продовженні.

При цьому, слідчий суддя наголошує, що відповідно до положень ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду клопотання про продовження тримання під вартою, висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінальних проваджень.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 196, 199, 376 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання про продовження строку тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

Продовжити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою у Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» у межах строку досудового розслідування, тобто до 23:59 07.10.2025, без визначення розміру застави.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено о 08:10 28.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_18