Справа № 296/9828/25
УХВАЛА

Іменем України

08 вересня 2025 року м.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі слідчого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000132 про арешт майна

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до суду із вказаним клопотанням в обґрунтування якого зазначив, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000132 від 27.09.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, 336 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження, військовослужбовець Збройних Сил України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також громадянка України, діючий адвокат ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з корисливих мотивів, розробили та впровадили механізм ухилення від мобілізації особами призовного віку та списання діючих військовослужбовців, шляхом фальсифікації медичних документів, тим самим перешкоджають законній діяльності Збройних Сил України в особливий період.

Відповідно до злочинного умислу, ОСОБА_7 підшуковує серед мешканців м. Житомира осіб, з числа військовозобов`язаних, які мають бажання уникнути призову на військову службу та осіб з числа військовослужбовців, котрі бажають звільнитися з лав Збройних Сил України.

В подальшому, ОСОБА_5 направляє таких осіб до своєї матері ОСОБА_6 , яка під час особистих зустрічей пропонує зацікавленим особам за грошову винагороду отримати медичні висновки, які дають підстави визнати особу непридатною до проходження військової служби, звільнити із служби, шляхом встановлення групи інвалідності.

У разі отримання згоди, ОСОБА_6 скеровує зацікавлену особу до однієї із медичних установ - КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради, КНП «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради (психіатрична лікарня), КНП «ЦРЛ ім. Д.І. Потєхіна» Коростишівської міської ради, КНП «Госпіталь ветеранів війни» Житомирської обласної ради, КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «психіатрія» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)», або ж Житомирського військового госпіталю (в/ч НОМЕР_1 ), фіктивне лікування яких відбувається за сприяння юриста КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф. Гербачевського» Житомирської обласної ради громадянина України, діючого адвоката ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого ОСОБА_6 залучила для досягнення кінцевої протиправної мети.

У свою чергу, ОСОБА_8 за вказівкою ОСОБА_6 , використовуючи широке коло знайомств серед зазначених вище медичних установ, вирішує питання про отримання відповідних направлень на лікування зацікавлених осіб та подальшу фальсифікацію медичної документації лікарями даних лікувальних закладів.

У зв`язку з викладеним, 29.08.2025 було проведено невідкладний обшук в будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 . В ході зазначеного обшуку виявлено та вилучено:

- білий блокнот з червоною закладкою з чорновими рукописними записами;

- папку жовтого кольору з медичними документами та аркушем паперу з написом « ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Документи на ВЛК»;

- направлення на ВЛК, направлення на консультацію лікаря;

- картки обстеження та медичного огляду, копії документів, що посвідчують особу, копії медичних документів, довідки ВЛК щодо військовослужбовців ЗСУ, рукописні записи та інші документи, поміщені до сірої папки з кнопкою-затискачем;

- довіреності на ім`я ОСОБА_6 на представництво інтересів осіб в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах військового управління (14 штук) та витяги про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (8 штук);

- зошит з написом «MODERN» з рукописними записами та вкладеною медичною документацією;

- рукописні, чорнові записи;

- запрошення на Житомирську обласну МСЕК № 2;

- візитівку начальника Житомирського військового госпіталя ОСОБА_11

30.08.2025 постановою слідчого зазначені вище документи, записи визнані речовими доказами, у зв?язку з тим, що вони містять відомості щодо надання ОСОБА_6 послуг військовослужбовцям з питань звільнення з військової служби, ухилення мобілізації.

Враховуючи викладене, слідчий просить суд накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий клопотання підтримав та просив задовольнити.

Суд заслухавши слідчого, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, вважає за необхідне зазначити наступне.

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98. КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно ст. 173. КПК України слідчий суддя відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;6) наслідки арешту майна для третіх осіб.

Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Приписами ч.10 ст.170 КПК України визначено, зокрема, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч.11 ст.170 КПК України).

Так, судом встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Житомирській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованому у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000132 від 27.09.2024 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 114-1, 336 КК України.

29.08.2025 було проведено невідкладний обшук в будинку за місцем проживання ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_9 . В ході зазначеного обшуку виявлено та вилучено:

- білий блокнот з червоною закладкою з чорновими рукописними записами;

- папку жовтого кольору з медичними документами та аркушем паперу з написом « ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 Документи на ВЛК»;

- направлення на ВЛК, направлення на консультацію лікаря;

- картки обстеження та медичного огляду, копії документів, що посвідчують особу, копії медичних документів, довідки ВЛК щодо військовослужбовців ЗСУ, рукописні записи та інші документи, поміщені до сірої папки з кнопкою-затискачем;

- довіреності на ім`я ОСОБА_6 на представництво інтересів осіб в органах державної влади та місцевого самоврядування, органах військового управління (14 штук) та витяги про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей (8 штук);

- зошит з написом «MODERN» з рукописними записами та вкладеною медичною документацією;

- рукописні, чорнові записи;

- запрошення на Житомирську обласну МСЕК № 2;

- візитівку начальника Житомирського військового госпіталя ОСОБА_11 .

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду м. Житомира від 04.09.2025 відмовлено у задоволенні клопотання про надання дозволу на обшук житла за місцем проживання адвоката ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , який проведений 29.08.2025 відмовлено.

Вирішуючи питання про арешт майна для прийняття законного і обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідні дані повинні міститися і у клопотанні слідчого за погодженням з прокурором, який звернувся до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, оскільки, згідно зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Слід заначити, що речі були вилучені в ході невідкладеного обшуку, однак, ухвалою слідчого судді не надано дозволу на проведений обшук.

Визнання вилученого майна речовими доказами також не може бути безумовною підставою для його арешту.

Застосування заходу забезпечення кримінального провадження в частині, що стосується прав і свобод особи, повинно відповідати не тільки загальним вимогам, зазначеним у відповідних статях Кримінального процесуального кодексу України, а і нормам викладеним у Конституції України та рішеннях Європейського суду з прав людини.

За таких обставин стороною обвинувачення не доведена виправданість у застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження у виді накладення арешту на вищевказане тимчасово вилучене майно, а тому слідчий суддя вважає, що у задоволенні клопотання про накладення арешту на майно слід відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України, відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частин тимчасово вилученого майна.

Керуючись статтями 98, 170-172, 369-372 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

постановив:

Відмовити у задоволенні клопотання слідчого в ОВС слідчого відділу УСБУ в Житомирській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_4 , поданого в межах кримінального провадження № 0000132 про арешт майна.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1