У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні спільну апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_7 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Миколаєві, мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000687.

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_8 ,

захисники ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Короткий зміст рішення слідчого судді.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2025 року відносно ОСОБА_7 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, за адресою АДРЕСА_1 , на строк до 27.07.2025 р., з покладенням обов`язків: прибувати за першим викликом до слідчого, прокурора, суду; не відлучатися з м. Миколаєва, Миколаївської області, без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; утримуватися від спілкування з підозрюваним, свідками, потерпілим, у вказаному кримінальному провадженні; здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

У спільній апеляційній скарзі захисники просять скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Узагальнені доводи апелянта.

У спільній апеляційній скарзі, захисники зазначають, що ухвала слідчого судді є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Захисники вважають, що слідчим суддею не наведено належних доказів на підтвердження обґрунтованості підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки із процесуальних документів та відеозапису не вбачається складу інкримінованого кримінального правопорушення, підстави підозри виглядають формальними та недостатньо конкретизованими.

На думку апелянтів, прокурором не обґрунтовано наявність реальних ризиків переховування, знищення доказів, незаконного впливу на свідків чи продовження злочинної діяльності, а саме не вказано, які саме докази чи документи можуть бути знищені або спотворені, як і відсутні конкретні дані щодо впливу на інших учасників провадження. При цьому ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання, утримує двох неповнолітніх дітей, піклується про батьків похилого віку. Матеріали не містять даних про ухилення, спроби впливу чи іншу неправомірну поведінку з боку підозрюваної. Крім того, підозрювана має нерухомість, позитивно характеризується, раніше не притягувалася до кримінальної відповідальності, а її поведінка після інциденту не свідчить про ухилення чи небажання сприяти слідству.

На переконання захисників, стороною обвинувачення не доведено, що застосування іншого, більш м`якого запобіжного заходу не дозволить запобігти заявленим ризикам. Згідно з практикою ЄСПЛ (справи «Харченко проти України», «Смирнова проти Росії»), суд зобов`язаний ретельно перевіряти, чи є тримання під вартою або домашній арешт крайнім заходом, а не стандартною відповіддю.

Апелянти просять врахувати, що обшук, під час якого відбулося затримання, проводився з процесуальними порушеннями: не було дозволу власника, не дотримано вимог щодо ідентифікації працівників поліції, в будинку перебувала лише неповнолітня дитина. Підозрювана не отримала пояснень щодо правомірності обшуку, її дії мали виключно захисний характер щодо власного майна.

За наведених обставин, захисники вважають, що застосований відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту є занадто суворим, таким, що не відповідає особі підозрюваної та ступеню тяжкості інкримінованого їй злочину (покарання до 5 років).

Обставини, встановлені слідчим суддею.

Слідчим відділом Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 00000687, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 27.05.2025 р. приблизно о 09.00 год., точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі ухвали слідчого судді Вітовського районного суду Миколаївської області у справі № 477/919/25, у провадженні №1-кс/477/571/25, прибули старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , старший оперуповноважений в ОВС УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 та оперуповноважений ВП №3 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_11 з понятими ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , для проведення санкціонованого обшуку за місцем мешкання ОСОБА_14 .

Цього ж дня, близько 10.40 год., під час проведення вказаного обшуку, за участю ОСОБА_14 , у приміщенні спальні виявлено металевий сейф білого кольору, при відкритті якого виявлено значну кількість грошових коштів в іноземній валюті, частину яких старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 почала вилучати до спеціального номерного сейф-пакету.

Побачивши це, ОСОБА_14 , перебуваючи у вказаній кімнаті-спальні, будучи учасником зазначеної слідчої дії, повідомив по мобільному телефону свою родичку ОСОБА_7 про виявлення працівниками поліції грошових коштів та їх вилучення.

Почувши вказане, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на перешкоджання (опір) законним діям працівникам правоохоронного органу, з метою недопущення проведення обшуку та вилучення виявлених грошових коштів за вказаною адресою.

Близько о 11.10 год. 27.05.2025 р., ОСОБА_7 з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на перешкоджання (опір) законним діям працівникам правоохоронного органу, прибула до вказаного домоволодіння, зайшла до кімнати-спальні за вищевказаної адреси, усвідомлюючи, що в зазначеному приміщенні перебувають працівники правоохоронного органу старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 та старший оперуповноважений в ОВС УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 і виконують свої службові обов`язки.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на перешкоджання (опір) законним діям працівників правоохоронного органу старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 та старшого оперуповноваженого в ОВС УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , діючи умисно та розуміючи, що перед нею працівники поліції, свідомо ігноруючи даний факт, почала висловлювати у погрозливій формі вимогу припинити вилучення зазначених грошових коштів, після чого схопила частину грошових коштів та почала зберігати їх при собі.

В цей час старший слідчий СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 та старший оперуповноважений в ОВС УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 маючи намір припинити протиправні дії ОСОБА_7 , висловили вимогу припинити вчиняти протиправні дії та підкоритися законним вимогам працівників поліції.

Однак, ОСОБА_7 грубо ігноруючи законні вимоги працівників поліції, почала чинити активні фізичні дії направлені на перешкоджання виконанню покладених на працівників правоохоронного орану обов`язків, а саме: спричинила не менше 2 ударів руками в область грудної клітини старшого оперуповноваженого в ОВС УКР ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_10 , та умисно вдарила старшого слідчого СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 в область її руки.

Продовжуючи свої протиправні дії та проявляючи агресивність, побачивши ОСОБА_9 , яка перебувала на вулиці за парканом домоволодіння розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , із сумкою з особистими речами, ОСОБА_7 підійшла до неї, та почала у погрозливій формі вимогу повернути вилучені грошові кошти та у неї виник протиправний умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень, працівнику правоохоронного органу, а саме старшому слідчому СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 , яка знаходилась при виконанні своїх службових обов`язків, реалізуючи який ОСОБА_7 об 11.40 год. у вказаному місці, діючи умисно, цілеспрямовано, цілковито усвідомлюючи протиправність та розуміючи при цьому, що перед нею знаходиться працівник правоохоронного органу, який виконує свої службові обов`язки, спричинила ногою не менш 3 ударів в область ніг ОСОБА_9 .

Після цього, не зважаючи на зауваження ОСОБА_9 , та її заклики зберігати спокій ОСОБА_7 спричинила останній не менше 4 ударів кулаком своєї правої руки, по рукам ОСОБА_9 , яка в цей час тримала сумку зі своїми особистими речами.

Своїми умисними протиправними діями, ОСОБА_7 спричинила старшому слідчому СУ ГУНП в Миколаївській області ОСОБА_9 тілесні ушкодження, під час виконання нею службових обов`язків.

27.05.2025 р. ОСОБА_7 затримано, в порядку ст. 208 КПК Україна та 28.05.2025 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, як умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкої тяжкості тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цими працівниками службових обов`язків.

Слідчий звернувся до суду з клопотання про застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Своє клопотання прокурор мотивував тим, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Врахувавши, що підозрювана ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, доведення прокурором наявності ризиків переховування від слідства та суду, незаконного впливу на потерпілих або свідків, слідчий суддя дійшов висновку про наявність достатніх підстав для застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваної під час досудового розслідування.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав, рішення слідчого судді законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали, надані судом, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України для цього підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, серед іншого міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваного, обвинуваченого залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Вказані вимоги закону слідчим суддею дотримані в повному обсязі, а також враховано всі обставини, які відповідно до ст. 178 КПК України підлягають оцінці при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Як зазначає в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, то слідчий суддя, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, дійшов висновку про причетність ОСОБА_7 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, з чим погоджується і апеляційний суд виходячи з наступного.

Наявні докази, які містяться в матеріалах клопотання у кримінальному провадженні, зокрема електронний рапорт від 27.05.2025 р., заяви потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , протоколи їх допитів від тієї ж дати, протоколи пред`явлення для впізнання за фотознімками за участі потерпілих та свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , допити зазначених свідків, протокол допиту свідка ОСОБА_11 , протокол огляду відеозапису слідчої дії обшуку за адресою АДРЕСА_1 , а також висновок експерта № 359 від 28.05.2025 р., у своїй сукупності свідчать про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, апеляційний суд приходить до висновку про існування процесуальних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які виправдовують прийняття такого рішення.

Висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`якими запобіжними заходами, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості обвинуваченого (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки обвинуваченого під час розслідування та розгляду судом кримінального провадження (способу життя, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків, тощо).

Рішення про застосування одного з видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК України конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи обставини, що, відповідно до ст. 178 КПК України, враховуються при обранні запобіжного заходу, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, які в даному випадку є достатніми та вагомими, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років, характер, вид та обставини ймовірно вчиненого ОСОБА_7 умисного кримінального правопорушення, які свідчать про наявність ризиків переховування від слідства та суду та впливу на свідків, з урахуванням положень ст. 181 КПК України, якими кримінальний процесуальний закон визначає підстави для застосування до особи запобіжного заходу у виді домашнього арешту, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя, в цій частині, врахував всі зазначені обставини та дійшов вірного висновку про наявність достатніх підстав для застосування відносно підозрюваної ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд доходить висновку, що в ході розгляду клопотання прокурора належним чином підтверджено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України. Зазначені ризики не можуть бути усунені шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є співмірним цілям кримінального провадження, відповідає вимогам законності, необхідності та пропорційності, а тому підстав для його скасування або зміни апеляційний суд не вбачає.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 та ОСОБА_6 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 419, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 29 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 , залишити без змін, спільну апеляційну скаргу захисників ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

_____________________ _____________ ______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3