Провадження № 1-в/638/778/25
УХВАЛА

Іменем України

27 серпня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника- ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_4 , 1985 року народження, -

ВСТАНОВИВ:

20 серпня 2025 року начальник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 звернувся до суду із клопотанням про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_4 , 1985 року народження, який відбуває покарання в державній установі «Олексіївська виправна колонія (№ 25)», засуджений 16 квітня 2025 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

Клопотання мотивоване тим, що відповідно до мотивувальної частини вироку від 05 червня 2024 року Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення, сховище, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 185 КК України, а саме 2 епізоди:

-20.12.2023 року на суму 425 грн. 59 коп.;

-25.12.2023 року на суму 425 грн. 59 коп.

Відповідно до положення ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (в редакції ЗУ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року N? 3886-1X) особа піддається адміністративному стягненню за дрібне викрадення чужого майна, шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином два неоподатковуваних мінімумів доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на 01.01.2023 становить 2684 грн.

Таким чином дії ОСОБА_4 за вироком від 05 червня 2024 року Червонозаводського районного суду міста Харкова слід кваліфікувати за ст. 51 КУпАП, як дрібне викрадення чужого майна.

З урахуванням встановленого неоподаткованого мінімуму доходів громадян на час вчинення злочину, представник колонії просить звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від покарання, призначеного вироком від 05 червня 2024 року Червонозаводського районного суду міста Харкова за епізодами, які мали місце 20.12.2023 року на суму 425 грн. 59 коп.;25.12.2023 року на суму 425 грн. 59 коп.

Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Захисник засудженого в судовому засіданні просив клопотання задовольнити.

Засуджений в судовому засіданні клопотання колонії підтримав та просив задовольнити.

Представник Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» зазначив, що установа підтримує клопотання у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши особову справу засудженого, суд дійшов висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджений 16 квітня 2025 року Комінтернівським районним судом міста Харкова за ч.2 ст. 185, ч.4 ст. 185, 4.2 ст. 186, ч.1 ст. 70 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання, призначеного вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 червня 2024 року, більш суворим, призначеним за даним вироком, остаточно призначити покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком суду законної сили - залишити без змін.

Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання, тобто з 08 січня 2024 року. Зарахувано ОСОБА_4 в строк відбування покарання строк, відбутий ОСОБА_4 за правилами, передбаченими положенням ст. 72 КК України, а саме - період з 16.07.2018 року по 01.11.2021 року включно та з 30.06.2023 року по 05.10.2023 року включно з розрахунку день за день.

Початок строку: 08 січня 2024 року. Кінець строку: 16 вересня 2025 року.

Крім того, засуджений ОСОБА_4 має попередні судимості, покарання за якими не відбуте та приєднане до знову призначеного на підставі 4.4 ст. 70 КК України. Так: 05.10.2023 року Ленінським районним судом міста Полтави за ч.2 ст. 15 - ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, іспитовий строк встановлено на 3 роки. Зарахувано у строк відбування покарання строк тримання під вартою з 30.06.2023 по 02.07.2023 та з 04.07.2023 року по 05.10.2023 року. ОСОБА_4 звільнити з-під варти з Державної установи «Харківський слідчий ізолятор» - негайно.

Вироком від 18.04.2024 року колегії суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду вирок Ленінського районного суду міста Полтави від 05 жовтня 2023 року в частині призначення ОСОБА_4 покарання скасувати.

Ухвалиено в цій частині новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання за 4.2 ст. 15 ч.4 ст. 185 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

На підставі 4.5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк покарання строк його попереднього ув`язнення з 30 червня 2023 року до 05 жовтня 2023 року з розрахунку день за день.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати із 18 квітня 2024 року. В іншій частині вирок суду першої інстанції залишити без зміни;

Крім того, ОСОБА_4 засуджений 05.06.2024 року Червонозаводським районним судом міста Харкова за ч..4 ст. 185, ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05.06.2024 року.

Ухвалою від 30.09.2024 року Жовтневого районного суду міста Харкова, керуючись ст. ст. 4, 5, 4,2 ст. 74 КК України, ст. ст. 369-372, 537, 539 КПК України, Законом України N? 3886-IX, частково задоволено клопотання засудженого ОСОБА_4 .

На підставі 4.2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Полтавського апеляційного суду від 18.04.2024 року за 4.2 ст. 15, ч.4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі, у зв?язку з усуненням караності діяння.

Вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05.06.2024 року привести у відповідність до Кримінального кодексу України та вважати ОСОБА_4 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 185 КК України, до покарання у виді 5 (п?яти) років позбавлення волі, без застосування ст. 71 КК України.

В іншій частині вирок Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05.06.2024 року у відношенні ОСОБА_4 залишити без змін.

На теперішній час ОСОБА_4 відбуває покарання за цим вироком в ДУ «Олексіївська виправна колонія (№25)».

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, передбачене п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону №3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX від 18.07.2024, яким унесені зміни до ст.51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст.5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст.58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Таким чином, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка) настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян у частині злочинів або кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу IV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року. Тобто два неоподатковуваних мінімума доходів громадян дорівнює 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи та відповідно станом на: 01.01.2023 становить 2684 грн.

Відповідно до вироку вироком від 05 червня 2024 року Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ьч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

Відповідно до мотивувальної частини вироку від 05 червня 2024 року Червонозаводського районного суду міста Харкова ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно, поєднане із проникненням у інше приміщення, сховище, в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене 4.4 ст. 185 КК України, а саме 2 епізоди:

-20.12.2023 року на суму 425 грн. 59 коп.;

-25.12.2023 року на суму 425 грн. 59 коп.

Таким чином, діяння, вчинені ОСОБА_4 у зазначені дати та період часу наразі не може вважатися кримінально караним правопорушенням, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення якого передбачено саме кримінальну відповідальність 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

За таких обставин, клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» щодо засудженого ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, а засуджений ОСОБА_4 звільненню від покарання, призначеного вироком від 05 червня 2024 року Червонозаводського районного суду міста Харкова за епізодами, які мали 20.12.2023 року та 25.12.2023 року, яким ОСОБА_4 засуджений за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі.

На підставі викладеного, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 16.04.2025 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України.

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання начальника Державної установи «Олексіївська виправна колонія (№25)» ОСОБА_6 про звільнення від покарання на підставі ч. 2 ст. 74 КК України щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання, передбаченого 4.4 ст. 185 КК України та призначеного вироком Червонозаводського районного суду міста Харкова від 05 червня 2024 року за епізодами, які мали 20.12.2023 року та 25.12.2023 року, у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Вважати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженим вироком Комінтернівського районного суду міста Харкова від 16.04.2025 за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70 КК України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали суду.

Суддя ОСОБА_1