Справа №592/9265/25 Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-сс/816/307/25 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - домашній арешт
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2025 року колегія суддів Сумського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду в м. Суми, матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 червня 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 червня 2025 року у задоволенні клопотання слідчого СВ ВП№4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області про застосування до підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263, ч. 1,2 ст.307 КК України, ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, було відмовлено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з забороною залишати житло за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період часу з 22 год. 00 хв. до 05 год. 00 хв. наступного дня.

Покладено на підозрюваного ОСОБА_7 наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до суду, прокурора чи слідчого;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

Строк дії ухвали визначено до 04 серпня 2025 року включно.

Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, прокурор у кримінальному провадженні звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

Свої вимоги прокурор мотивує тим, що при прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя визнав доведеними ризики, передбачені п.1,3 ч. 1 ст. 177 КПК України, однак, визнав недоведеним ризик того, що підозрюваний може продовжити скоювати кримінальні правопорушення, що є помилковим. При цьому, вказаний ризик підтверджується тим, що ОСОБА_7 не має постійного джерела доходу, маючи не зняту та не погашену судимість, обґрунтовано підозрюється у вчиненні інкримінованих йому злочинів, що свідчить про те, що він належних висновків для себе не зробив і на шлях виправлення не став.

Крім того, при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя не зобов`язав останнього носити електронний засіб контролю, що позбавляє слідчого та прокурора повною мірою здійснювати контроль за його поведінкою та за виконанням ним покладених обов`язків.

На думку прокурора, у даному випадку наявні підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу саме у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи його належну процесуальну поведінку не забезпечать.

Апеляційний розгляд поданої апеляційної прокурор просив проводити без його участі, окремо зазначаючи, що апеляційну скаргу підтримує та просить її задовольнити.

З врахуванням такої позиції прокурора, захисник підозрюваного ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 , також подав заяву про здійснення апеляційного розгляду даного кримінального провадження у їх відсутність.

Враховуючи наявність вказаних заяв, а також, що про дату час і місце учасники кримінального провадження повідомлені належним чином, керуючись ч.4 ст. 405 КПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні провести у без їх участі, а тому, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою для прийняття законного і обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст.178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Так, відповідно до ст.ст.177,178 КПК України та практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні в справі «Манчіні проти Італії», за наслідками та способами застосування як тримання під вартою, так і домашній арешт прирівнюються до позбавлення волі для цілей статті 5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

На думку колегії суддів при вирішенні питання щодо застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу, слідчим суддею вищезазначені вимоги Закону дотримані в повному обсязі.

Так, з матеріалів, які надійшли до апеляційного суду вбачається, що СВ ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 0000421 від 18 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.263, ч. 1,2 ст.307 КК України, в якому 05 червня 2025 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України, а 06 червня 2025 року останньому повідомлено про підозру у вчиненні вказаних злочинів.

В рамках даного кримінального провадження до слідчого судді звернувся старший слідчий СВ ВП № 4 (м. Суми) Сумського РУП ГУНП в Сумській області з клопотанням про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, яке вмотивовано обґрунтованістю повідомленої останньому підозри, наявністю ризиків, передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст.177 КПК України та тим, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, розглядаючи вказане клопотання, слідчим суддею було встановлено, що його доводами та доданими доказами підтверджується обґрунтованість повідомленої ОСОБА_7 підозри.

Крім того, слідчий суддя визнав доведеним існування ризиків, на які вказував слідчий у клопотанні, а саме, що ОСОБА_7 може ухилитися від органів досудового розслідування і суду з метою уникнення відповідальності, з огляду на тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі доведеності його вини, та що він зможе незаконно впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показань на свою користь.

При цьому, перевіряючи доводи слідчого щодо наявності ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування якого останній посилався на те, що ОСОБА_7 не має джерела доходів, що він продовжує займатися протиправною діяльністю, раніше був засуджений за умисні корисливі злочини, на шлях виправлення не став, вчинив нові умисні кримінальні правопорушення, то за відсутності доказів на підтвердження зазначених обставин, слідчий суддя визнав вказаний ризик недоведеним.

Саме з врахуванням вищезазначеного, слідчий суддя і дійшов висновку про доцільність застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, а саме, у вигляді домашнього арешту у нічний час доби та поклав на останнього обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, з зазначенням того, що доводами клопотання не доведено неможливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу.

З таким висновком слідчого судді погоджується у колегія суддів та ставити під сумнів його законність та обґрунтованість підстав не вбачає.

Правильність такого висновку доводами апеляційної скарги жодним чином не спростовано, оскільки посилаючись на необхідність застосування до підозрюваного найсуворішого запобіжного заходу, обставин, які не були предметом розгляду слідчого судді, чи залишились поза його увагою, та за яких до ОСОБА_7 слід було б застосувати саме вказаний запобіжний захід, в апеляційній скарзі не наведено, а тяжкість майбутнього покарання, на що вказує прокурор, хоча і є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів, однак не є самостійною підставою для утримання особи під вартою.

Крім того, колегія суддів зауважує, що до апеляційної скарги не додано доказів на підтвердження того, що підозрюваний порушив застосований до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту чи не дотримав покладені на нього обов`язки.

При цьому, колегія суддів наголошує, що до ОСОБА_7 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у нічний час доби, а не цілодобовий домашній арешт, а тому, для покладення на останнього обов`язку носити електронний засіб контролю, підстави були відсутні.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею було постановлено законне та обґрунтоване рішення, підстав для його скасування встановлено не було, у зв`язку з чим оскаржувану ухвалу слід залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 06 червня 2025 року, якою до підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків, залишити без зміни, а апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на цю ухвалу - без задоволення.

Ухвала є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4