УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року

м. Київ

справа № 367/3734/25

провадження № 51-3069 ск 25

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду у складі:

головуючої ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 червня 2025 року,

установила:

Як убачається з касаційної скарги та копій судових рішень, слідчий суддя Ірпінського міського суду Київської області 21 травня 2025 року задовольнив скаргу ОСОБА_5 на постанову прокурора про відмову визнати потерпілим у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000014 від 3 лютого 2025 року.

Таке рішення слідчого судді прокурор оскаржив за апеляційною процедурою.

Суддя Запорізького апеляційного суду, керуючись ч. 4 ст. 399 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК), ухвалою від 27 червня 2025 року відмовив у відкритті провадження за поданою скаргою.

Прокурор подав касаційну скаргу, в якій просить на підставі п. 1 ч. 1 ст. 438 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) скасувати вказану ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Суть аргументів скаржниці зводиться до того, що апеляційний суд істотно порушив вимоги статей 7, 24 КПК.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі та додані до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження належить відмовити на таких підставах.

Частиною 3 ст. 392 КПК установлено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.

У ст. 309 КПК міститься вичерпний перелік рішень слідчого судді, які оскаржуються в апеляційному порядку під час досудового розслідування й у ньому немає ухвали, якою задоволено скаргу на постанову прокурора про відмову визнати особу потерпілим. Отже, апеляційне оскарження такої ухвали процесуальним законом не допускається. Разом із цим згідно з ч. 3 вказаної статті проти інших, ніж визначених у переліку ухвал слідчого судді, можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Апеляційний суд установив, що оспорювана ухвала від 21 травня 2025 року не входить до переліку рішень, зазначених у ст. 309 КПК, звідси, - і не підлягає апеляційному оскарженню.

За правилами ч. 4 ст. 399 вказаного Кодексу суддя-доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Таким чином, відмовляючи у відкритті провадження за скаргою прокурора суддя апеляційного суду діяв згідно з вимогами ч. 4 ст. 399 КПК, а посилання у касаційній скарзі на протилежне та прийняття такого рішення всупереч нормам цього Кодексу є неспроможними.

Посилання прокурора на порушення апеляційним судом п. 17, ч. 1 ст. 7, ч. 6 ст. 9, ч. 1 ст. 24 КПК є непереконливими, адже за нормами цього Кодексу загальні засади спрямовані на забезпечення дотримання прав та законних інтересів учасників і можуть бути застосовані лише у випадках розв`язання правових питань у кримінальному процесі, які прямо не врегульовані цим Кодексом. Тому право, передбачене ст. 24 КПК, не стосується держави, а від так і прокуратури, яка є органом, котрий виконує відповідну функцію держави.

Оскільки з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень не вбачається підстав для її задоволення, немає потреби в перевірці матеріалів судового провадження.

Тому згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою прокурора.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, колегія суддів

постановила:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора Бучанської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 27 червня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3