Провадження 1кп-932/546/24
Справа 226/1891/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2024 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі: Головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

з участю:

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Дніпро кримінальне провадження, внесене до ЄРДР№ 0004542, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Деражня Хмельницької області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх дітей сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 та доньку ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 , військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, який проходить службу на посаді старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

На всій території України з 24.02.2022 року Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року введено воєнний стан, строк дії якого Указом Президента України від 05.05.2024 року № 271 продовжено строком на 90 діб.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №135 від 09.05.2024 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_1 №144 від 14.09.2023 капітана ОСОБА_8 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №564 від 28.08.2023 на посаду командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що 14.09.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації на особливий період та проходячи її на посаді старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , в порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 6, 11, 16, 28, 29, 30, 31, 32, 35, 36,37, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 3,4,6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, в умовах воєнного стану, з мотивів небажання виконувати свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України у безпосередньому зіткненні з противником, 15 червня 2024 року приблизно о 09 годині 11 хвилин, перебуваючи в пункті тимчасової дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 (на території внутрішнього подвір`я одного з приватних домоволодінь ) відкрито відмовився виконати бойовий наказ командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 №187 від 15.06.2024, який винесений на підставі бойового наказу командира НОМЕР_3 окремого стрілецького батальйону №4/231 від 01.06.2024, згідно з яким солдату ОСОБА_5 необхідно було до 12-00 годин 15 червня 2024 року приховано зайняти місце для несення служби позиції відділення та спостережного пункту позиції бойової охорони «Скала», що розташована в районі н.п. Новоселівка Перша Покровського району Донецької області з метою виконання завдань оборонного бою, забезпечення стійкого утримання зайнятих позицій, створення умов для майбутніх дій.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 , що виразилися у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, кваліфіковані за ч. 4 ст.402 КК України.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у скоєнні кримінального правопорушення не визнав та пояснив, що він був призваний до лав Збройних сил України за мобілізацією у 2024 році. Проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти. Його командиром був ОСОБА_8 . Він дійсно 15 червня 2024 року вранці відмовився виконувати наказ командира ОСОБА_8 щодо несення служби на позиції відділення та спостережного пункту позиції бойової охорони «Скала», оскільки з етичних та моральних норм не може та не бажає вбивати людей і береже своє життя. Про свої погляди він і раніше повідомляв командиру і повідомляв, що оскільки його мобілізували до армії, а не він сам прийшов до її лав, він може виконувати будь-які роботи та завдання господарського характеру, окрім прийняття участі у виконанні бойових завдань, пов`язаних з застосуванням зброї. Вважає себе не винуватим, оскільки від його дій ніхто не постраждав і він би з завданням не справився і від цього було б ще гірше.

Суд вважає доведеним вищевикладене обвинувачення, оскільки встановлені судом обставини повністю підтверджено, доказами, дослідженими та перевіреними під час судового розгляду.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , який у суді пояснив, що він є військовослужбовцем та проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 . 15 червня 2024 року вранці у його присутності солдат ОСОБА_5 відмовився виконати наказ командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 капітана ОСОБА_8 про висунення на позиції та не допуск прориву противника на бойовій позиції «Скала», мотивуючи свою відмову низьким морально-психологічним станом. Він здійснював відеофіксування віддання наказу за допомогою мобільного телефону. Перед цим солдата ОСОБА_5 оглянув медик їх частини, який повідомив, що за станом здоров`я останній може виконувати бойові завдання. Раніше ОСОБА_5 бойові завдання не виконував.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , яка в суді пояснила, що вона є медиком в військовій частині НОМЕР_1 . 15 червня 2024 року вранці в розташуванні частини вона була свідком відмови солдата ОСОБА_5 від виконання наказу командира роти ОСОБА_8 про висунення на бойові позиції. Вона оглядала ОСОБА_5 тим ранком, скарг на стан здоров`я у нього не було і за станом свого здоров`я він міг виконати оголошений йому наказ. Наказ оголошувався не тільки ОСОБА_5 , а і іншим солдатам, які не відмовилися його виконувати.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в суді пояснив, що солдат ОСОБА_5 у його присутності та присутності інших солдат відмовився виконувати наказ командира про висунення на позиції з мотивів низького морально-психологічного стану. Зазначене фіксувалося на відео.

Аналогічними показами свідка ОСОБА_12 , допитаного в судовому засіданні.

Показами свідка ОСОБА_8 , який в суді пояснив, що він є командиром 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , т.б. він є начальником для обвинуваченого. На підставі бойового наказу командира НОМЕР_3 окремого стрілецького батальйону №4/231 від 01.06.2024 ним був виданий наказ №187 від 15.06.2024, згідно з яким солдатам в тому числі і ОСОБА_5 необхідно було до 12-00 годин 15 червня 2024 року приховано зайняти місце для несення служби позиції відділення та спостережного пункту позиції бойової охорони «Скала», що розташована в районі н.п. Новоселівка Перша Покровського району Донецької області з метою виконання завдань оборонного бою, забезпечення стійкого утримання зайнятих позицій, створення умов для майбутніх дій. Перед оголошенням наказу солдати були оглянуті медиком, яким не було встановлено медичних протипоказань у останніх, які б свідчили про неможливість виконання ними наказу. Після оголошення наказу солдатам, солдат ОСОБА_5 відмовився його виконувати з мотивів низького психологічного стану. Зазначена відмова була зафіксована на відеокамеру.

А також письмовими доказами по справі, дослідженими у судовому засіданні, а саме:

-витягом з бойового наказу командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 15.06.2024 року, згідно якого бойове завдання роти та замисел бою відсіч збройної агресії російської федерації, недопущення подальшої окупації території держави, відновлення територіальної цілісності та суверенітету України і з метою виконання завдань оборонного бою, забезпечення стійкого утримання зайнятих позицій, створення майбутніх дій та на виконання бойового наказу командира було наказано до 12.00 год. 15.06.2024 року приховано зайняти місце для несення служб позицій відділень та спостережених пунктів ПБО «СКАЛА» солдату ОСОБА_5 ( т.1 а.с. 10-11);

-витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 № 40 від 15.02.2023 року, згідно якого лейтенанта ОСОБА_8 призначено на посаду командира стрілецького взводу стрілецької роти, ВОС -0210003 та зараховано до списків особового складу. (т.1 а.с. 12);

-витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України № 144 від 14.09.2023 року, згідно якого старшого лейтенанта ОСОБА_8 командира третього стрілецького взводу другої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_4 з 14.09.2023 року призначено на посаду командира першої стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 військової частини НОМЕР_4 . ( т.1 а.с. 13);

-рапортом командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 від 15.06.2204 року, згідно якого 15.06.2024 року старший солдат старший стрілець-оператор 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 відмовився виконувати бойовий наказ командира стрілецької роти № 187 від 15.06.2024 року, який доводився до вищевказаного військовослужбовця у населеному пункті Мирноград Донецької області. ( т.1 а.с. 16);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2024 року за участю свідка ОСОБА_14 , згідно якого ОСОБА_14 розказав, як саме він, командир стрілецької роти № 187 військової частини НОМЕР_1 , 15.06.2024 року об 09.10 год., перебуваючи в пункті тимчасової дислокації у АДРЕСА_2 (на території внутрішнього подвір`я одного з приватних домоволодінь) особисто голосно, чітко і зрозуміло доводив бойовий наказ військовослужбовцю ОСОБА_5 . В суді було відтворено відеозапис зазначеної слідчо-процесуальної дії ( т.1 а.с. 31-34);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.06.2024 року за участю свідка ОСОБА_12 , згідно якого ОСОБА_12 розказав, як у його присутності командир стрілецької роти № НОМЕР_5 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 15.06.2024 року об 09.10 год., перебуваючи в пункті тимчасової дислокації у АДРЕСА_2 (на території внутрішнього подвір`я одного з приватних домоволодінь) особисто голосно, чітко і зрозуміло доводив бойовий наказ військовослужбовцю ОСОБА_5 . В суді було відтворено відеозапис зазначеної слідчо-процесуальної дії ( т.1 а.с. 48-51);

-протоколом про зняття показань технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-,кінозйомки, відеозапису від 15.06.2024 року, згідно якого з мобільного телефону марки «Redmi Note 10», який належить ОСОБА_9 , було здійснено копіювання на ноутбук відеозапису, на якому зафіксовано факт доведення командиром стрілецької роти № 187 військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_8 бойового наказу № 187 від 15.06.2024 року, відповідно до якого, з метою виконання завдань оборонного бою, забезпечення стійкого утримання зайнятих позицій, створення умов майбутніх дій, військовослужбовцю ОСОБА_5 необхідно було до 12.00 год. 15.06.2024 року приховано зайняти місце для несення служб позицій відділень та спостережених пунктів ПБО «СКАЛА», що розташована в районі н.п. Новоселівка Перша Покровського району Донецької області та факт відмови ОСОБА_5 від виконання вказаного бойового наказу. В суді було відтворено відеозапис зазначених обставин. Під час перегляду зазначеного відеофайлу судом було встановлено, що обвинуваченому 15.06.2024 свідком ОСОБА_8 в присутності інших осіб доводився до відома та оголошувався наказ і останній відмовився його виконувати ( т.1 а.с. 59-61);

-рапортом фельдшера медпункту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_15 від 15.06.2024 року, згідно якого старший солдат старший стрілець-оператор 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 15.06.2024 року об 08.50 год. при зачитуванні бойового наказу № 187 від 15.06.2024 року та відмові його виконувати на стан здоров`я не скаржився та до медичної служби скарг не мав. ( т.1 а.с. 99)

-довідкою ВЛК військової частини НОМЕР_1 №8997/1 від 10.06.2024 відповідно до якої ОСОБА_5 придатний до військової служби за станом здоров`я та медичною характеристикою військової частини НОМЕР_1 відповідно до якої ОСОБА_5 за час проходження служби у військовій частині за медичною допомогою не звертався (т.1 а.с. 90, 97);

-копією військового квитка серії НОМЕР_6 ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_5 18.03.2024 був призваний до лав Збройних сил України під час мобілізації (т.1 а.с. 91-96).

Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку про доведеність пред`явленого ОСОБА_5 обвинувачення, оскільки досліджені вищезазначені докази отримані у передбаченому кримінально-процесуальному порядку, є допустимими, належними та достовірними, взаємно узгодженими, підтверджуючими один одного, вони мають значення для кримінального провадження та відповідають фактичним обставинам справи.

Суд не може розцінювати як доказ невинуватості обвинуваченого його пояснення у суді, про те, що він з етичних міркувань та низького морального стану відмовився виконувати наказ командира та вважає, що вони дані ним з метою ухилення від відповідальності за скоєне.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оборону України» № 1932-XII від 06.12.1991 та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» № 389-VIII від 12.05.2015 воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Вимогами ст. ст. 17, 65, 68 Конституції України визначено, що оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» із 05 год 30хв 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, який в подальшому продовжено по даний час.

Про введення в дію воєнного стану ОСОБА_5 достеменно було відомо, оскільки Указ Президента України №64/2022 оголошено за допомогою засобів масової інформації та доведено до населення країни.

Солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, на особливий період відповідно до вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 11, 16, 101, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 2, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 3, 6, 23, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, оберігати як святиню Бойовий прапор своєї частини, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначаються Статутами, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, знаходитися на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять).

Вимоги ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовій обов`язок і військову службу» зобов`язують кожного захищати Вітчизну, суверенітет і територіальну цілісність України.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №135 від 09.05.2024 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду старшого стрільця-оператора 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 та зараховано до списків особового складу військової частини та на всі види забезпечення.

Статтею 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України встановлено єдиноначальність як один із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України, яка полягає в:

наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази;забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Статтями 29 і 31 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що за своїм службовим становищем і військовим званням військовослужбовці можуть бути начальниками або підлеглими стосовно інших військовослужбовців. Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Відповідно до статті 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України військовослужбовці молодшого офіцерського складу за військовим званням є начальниками для військовослужбовців молодшого сержантського і старшинського складу однієї з ними військової частини та військовослужбовців рядового складу, а полковники, капітани 1 рангу, бригадні генерали, коммодори, генерал-майори, контр-адмірали, генерал-лейтенанти, віце-адмірали - для військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу та молодшого офіцерського складу.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №144 від 14.09.2023 капітана ОСОБА_8 , призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_2 №564 від 28.08.2023 на посаду командира 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , вважати таким, що 14.09.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Положеннями статті 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.

Отже, відповідно до вимог ст. ст. 29-32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України капітан ОСОБА_8 є начальником за військовим званням та посадою для солдата ОСОБА_5 .

Відповідно до статтею 35, 37 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України накази віддаються, як правило, в порядку підпорядкованості.

Наказ можна віддавати одному чи групі військовослужбовців усно або письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.

Наказ повинен бути сформульований чітко і не може допускати подвійного тлумачення.

Військовослужбовець після отримання наказу відповідає: "Слухаюсь" і далі виконує його. Для того, щоб переконатися, чи правильно підлеглий зрозумів відданий наказ, командир (начальник) може зажадати від нього стисло передати зміст наказу. Підлеглий має право звернутися до командира (начальника) з проханням уточнити наказ.

Військовослужбовець зобов`язаний неухильно виконати відданий йому наказ у зазначений термін.

Про виконання або невиконання наказу військовослужбовець зобов`язаний доповісти командирові (начальникові), який віддав наказ, і своєму безпосередньому командирові (начальникові), а також вказати причини невиконання наказу або його несвоєчасного (неповного) виконання. Якщо військовослужбовець розуміє, що він неспроможний виконати наказ своєчасно та у повному обсязі, він про це зобов`язаний доповісти вищезазначеним особам негайно.

Статтями 1 та 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема, додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Як встановлено в суді, та вбачається з досліджених судом доказів старший солдат старший стрілець-оператор 1 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 15.06.2024 року об 08.50 год. при зачитуванні бойового наказу № 187 від 15.06.2024 року та відмові його виконувати, на стан здоров`я не скаржився та до медичної служби скарг не мав, як в той день так і за весь час проходження військової служби у зазначеній військовій частині. Доказів віддання капітаном ОСОБА_8 солдату ОСОБА_5 явно злочинного наказу а також доказів неможливості виконання відданого наказу ОСОБА_5 за станом здоров`я стороною захисту не надано.

Таким чином, з огляду на досліджені докази, суд приходить до висновку, що солдат ОСОБА_5 , порушуючи військову дисципліну, відкрито безпідставно відмовився виконувати наданий йому начальником наказ.

Провина обвинуваченого у вчиненні злочину повністю підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 , письмовими доказами та дисками з відеофіксуванням обставин віддання наказу обвинуваченому ОСОБА_5 . Окрім того, в суді встановлено, що між самим обвинуваченим та свідками не було конфліктів і між ними не існує неприязних відносин та приводів оговорювати обвинуваченого.

Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що провина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю та знайшла своє підтвердження дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

З врахуванням наведеного, суд визнає обвинуваченого ОСОБА_5 винним у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, а його умисні дії, що виразилися у непокорі, тобто відкритій відмові виконати наказ начальника, вчиненої в умовах воєнного стану, правильно кваліфікованими за ч. 4 ст.402 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, враховуючи тяжкість та обставини скоєного, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, негативно характеризується за місцем військової служби і вважає, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі у межах строку, визначеного санкцією статті Кримінального кодексу України, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.Підстав для застосування ст.69 КК України та призначення покарання з застосуванням звільнення від його відбуття на підставі статей 75,76 КК України суд не вбачає, оскільки судом не встановлено наявності жодної обставини, що пом`якшує покарання, а процесуальна поведінка обвинуваченого та його покази у суді щодо обставин вчинення злочину не можуть судом розцінюватися, як щире каяття обвинуваченого у вчиненому злочину.

На підставі вищенаведеного, з урахуванням обставин справи та особистості обвинуваченого, суд вважає необхідним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований щодо обвинуваченого залишити без змін до набрання вироком законної сили, з врахуванням положень глави 18 КПК України, для запобігання існуючим ризикам переховування від суду з метою уникнення відбуття покарання за вчинення кримінального правопорушення та перешкоджання кримінальному провадженню в тому числі подальшому виконанню вироку, вчинення останнім нового кримінального правопорушення.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371,374, 615 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ

Визнати винним ОСОБА_5 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 402 КК України та призначити йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі.

Строк покарання рахувати з 23 травня 2025 року, зарахувавши у строк відбуття покарання строк перебування ОСОБА_5 під вартою в умовах гауптвахти з 15.06.2024 року по 23.05.2025 року включно.

Запобіжний захід, застосований до ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду, через Шевченківський районний суд міста Дніпро, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Дніпро ОСОБА_1