Справа № 308/6983/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді клопотання старшого слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про обрання відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Новоселиця Перечинського району Закарпатської області, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з вищою освітою, неодруженого, на утриманні одна малолітня дитина /зі слів/, не працюючого, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ВСТАНОВИВ:

Фактичні обставини даного кримінального провадження та обґрунтування стороною обвинувачення клопотання про застосування запобіжного заходу.

22.05.2025 старший слідчий СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_8 за погодженням з прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді з клопотанням про обрання відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В рамках даного клопотання слідчий просить застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 терміном на шістдесят днів.

20.05.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, з корисливих мотивів.

Обґрунтованість повідомленої підозри сторона обвинувачення підтверджує зібраними під час досудового розслідування доказами, наданими слідчому судді, а також вказує на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, запобігти яким шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів неможливо.

Позиції учасників судового засідання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого, просив його задовольнити, зауваживши на наявність ризиків, зокрема можливості підозрюваного ухилятися від органу досудового розслідування та суду; незаконно впливати на свідків кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання слідчого. У своїх запереченнях він вказав, що повідомлена підозра є необґрунтованою, а ризики, на які посилається сторона обвинувачення, не підтверджені належними та допустимими доказами. Зазначив, що матеріали, долучені до клопотання, на 90 відсотків стосуються інших осіб, які не мають жодного стосунку до його підзахисного. Також захисник звернув увагу суду на те, що ідентифіковані грошові кошти, виявлені під час обшуку, ОСОБА_4 не належать, а були йому підкинуті працівниками, які здійснювали обшук, зокрема ОСОБА_9 . У зв`язку з цим просив суд надати відповідну оцінку зазначеним обставинам та постановити окрему ухвалу. Окрім цього, адвокат наголосив на тому, що протокол затримання ОСОБА_4 є сфальсифікованим, оскільки в ньому зазначено, що ОСОБА_4 був затриманий 20.05.2025 о 11:50 год. у с. Оноківці Ужгородського району, в той час як фактично затримання відбулося близько 07:00 год. того ж дня у с. Новоселиця Ужгородського району за місцем проживання підозрюваного. Також, за словами захисника, обвинувачення не навело переконливих доводів щодо неможливості застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Захисник звернув увагу суду на особисті обставини підозрюваного: на його утриманні перебувають батьки-пенсіонери, зокрема мати є особою з інвалідністю та потребує постійного догляду. Крім того, сам ОСОБА_4 хворіє на інфекційне захворювання та потребує належного лікування. У зв`язку з викладеним, адвокат просив відмовити у задоволенні клопотання слідчого та обрати для підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, цілодобового домашнього арешту або арешту в певний період доби, наголосивши на тому, що ОСОБА_4 зацікавлений у доведенні власної невинуватості.

Підозрюваний у судовому засіданні вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав. У своїх поясненнях зазначив, що на прохання знайомих, які перебувають за кордоном, підвозив двох осіб віком приблизно 2223 років. За його словами, ці особи передали йому конверт, який він мав передати особі на ім`я ОСОБА_10 , яку знав лише за зовнішньою ознакою бородач, у місті Ужгород. Підозрюваний також заперечив свою причетність до виявлених під час обшуку грошових коштів ідентифікованих купюр, пояснивши, що вони йому не належать і були підкинуті особами, які проводили обшук. Щодо клопотання про застосування запобіжного заходу, підозрюваний просив обрати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Додатково пояснив, що не має можливості внести грошову заставу у зв`язку з відсутністю постійного місця роботи та доходів, оскільки наразі ніде не працює і не має грошових коштів.

Норми законодавства, якими керується слідчий суддя при вирішенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Висновки слідчого судді.

Вивчивши клопотання та матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, вислухавши думку учасників судового засідання, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Обставини, які свідчать пронаявність обґрунтованої підозри за фактом вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за №0000248 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27.03.2025, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 27.03.2025.

Підставою внесення зазначених відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань стало те, що:

-№1 «встановлено, що громадяни України ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 мешканці Закарпатської області за попередньою змовою з іншими, невстановленими на даний час особами, здійснюють незаконне переправлення громадян України (чоловіків призовного віку, які не мають законних підстав для виїзду з території України) через державний кордон України поза встановленими законодавством України пунктами пропуску в межах Ужгородського та Берегівського районів, за грошову винагороду у розмірі 7000 доларів США»;

-№2 «12.05.2025 до відділу поліції №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області надійшов рапорт співробітників УМП ГУНП в Закарпатській області, про те, що громадяни України ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_11 діючи спільно за попередньою змовою на даний час невстановленими особами здійснюють незаконне переправлення осіб призовного віку через державний кордон України до Європейського Союзу в межах Ужгородського та Берегівського районів за грошову винагороду у розмірі 7 000 доларів США»;

-№3 «20.05.2025 року в ході проведення обшуку за адресою АДРЕСА_2 , за місцем

фактичного проживання гр. ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_2 було виявлено та вилучено: пістолет чорного кольору з маркуванням «SUR-2608 9mm P.A.К.», пістолет чорного кольору без маркувань, зіп-пакет з наявними в ньому з предметами схожими на набої та предмет ззовні схожий на імітаційний вибуховий пристрій з маркуванням 4х2 ИМ-85 254-14-88».

Відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_4 затриманий в порядку ст.208 КПК України 20.05.2025 о 11 год. 50 хв. за адресою: АДРЕСА_3 ,.

20.05.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме: в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, сприянні їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повторно, з корисливих мотивів.

Обставини кримінального правопорушення та причетність громадянина ОСОБА_4 до даного кримінального правопорушення, обґрунтованість підозри підтверджується:

- повідомленням начальника представника внутрішньої безпеки в Закарпатській області (з дислокацією в м. Ужгороді) 2 управління ГУВБ СБ України ОСОБА_16 №9/7-285 від 27.03.2025 про вчинення кримінального правопорушення;

- рапортом консультанта експерта з ОП представництва внутрішньої безпеки в Закарпатській області (з дислокацією в м. Ужгороді) 2 управління ГУВБ СБ України про виявлення кримінального правопорушення №9/7-284 від 27.03.2025 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 30.03.2025, відповідно до якого свідок показав, що з метою незаконного перетину кордону 24.03.2025 свідок прибув до Львова, де його підібрав чоловік на ім`я ОСОБА_10 на авто «Ауді». Разом із ще одним чоловіком вони поїхали до Закарпаття, після чого свідка пересадили в інше авто, яке доставило його до ОСОБА_18 . Там він тимчасово проживав у будинку, де йому сказали чекати перетину кордону. Протягом кількох днів (2528 березня) йому постійно повідомляли, що перетин відкладається. Вночі 29.03.2025 його забрали, перевезли кількома машинами, і разом з іншими людьми спробували переправити через кордон, після чого свідка затримали прикордонники. Свідок підтвердив, що може впізнати кількох осіб, зокрема ОСОБА_10 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_19 від 28.04.2025, відповідно до якого свідок показав, що домовився з чоловіком на ім`я ОСОБА_10 про незаконний перетин кордону, передав йому 3000 доларів США, ОСОБА_10 керував автомобілем «Audi» та організував подальші переміщення свідка через кілька осіб до місця тимчасового проживання у ОСОБА_18 ;

- протоколом пред`явлення речі для впізнання за фотознімками від 28.04.2025, фото таблицею до нього, довідкою про т/з, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання від 28.04.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 впізнав на фото №4 автомобіль марки «Ауді» чорного кольору з реєстраційним номером АО, яким 23 квітня 2025 року його доставили зі Львова до села Нижні Ворота, і в якому він передав кошти ОСОБА_20

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 28.04.2025, фото таблицею до нього, довідкою про осіб, які зображені на фотокартках, що пред`являються для впізнання від 28.04.2025, відповідно до якого свідок ОСОБА_19 впізнав на фото №1 чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , віком близько 40 років, середнього зросту, який його інструктував, надавав вказівки та поради щодо незаконного перетину кордону, якому він передав 3000 доларів США та який 23 квітня 2025 року доставив його зі Львова до села Нижні Ворота на автомобілі «Ауді» чорного кольору з реєстраційним номером АО;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_21 від 30.03.2025, відповідно до якого свідок показав, що дізнався від знайомого про незаконний перетин кордону, який був організований через особу на ім`я ОСОБА_10 , що керував автомобілем «Ауді» із закарпатською реєстрацією, а також отримав контактний номер телефону та інструкцію звернутися до нього через WhatsApp; сам свідок вирішив не скористатися цією можливістю та звернувся до правоохоронців.

- аналітичними матеріалами щодо переміщення транспортного засобу, н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 17.05.2025;

- протоколом про ідентифікацію та вручення грошових коштів від 23.04.2025;

- протоколом обшуку від 20.05.2025, відповідно до якого з будинку АДРЕСА_1 , який являється фактичним місцем проживання ОСОБА_4 , вилучено ідентифіковані грошові кошти наступних серій та номерів: QH49135404A, QE57856192A, HE96975494B, BB22936139B;

- іншими матеріалами досудового розслідування.

Слідчий суддя зазначає, що нормами чинного КПК України не закріплено поняття обґрунтованості пред`явленої підозри, в зв`язку з чим при вирішенні такого питання слід звертатися до практики ЄСПЛ, оскільки кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини (ч. 5 ст. 9 КПК України).

Так, стандарт доказування «обґрунтована підозра» передбачає існування фактів чи інформації, які б переконали об`єктивного спостерігача, що відповідна особа могла вчинити кримінальне правопорушення (п. 32 рішення ЄСПЛ у справі Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom, п. 175 рішення ЄСПЛ у справі Нечипорук і Йонкало проти України, п. 161 рішення ЄСПЛ у справі Selahattin Demirtaє v. Turkey, п. 88 рішення ЄСПЛ у справі Ilgar Mammadov v. Azerbaijan, п. 51 рішення ЄСПЛ у справі Erdagoz v. Turkey).

Доводи сторони захисту щодо необґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення слідчий суддя вважає передчасними, оскільки на теперішній час здійснюється досудове розслідування зазначеного кримінального провадження, проводяться слідчі та інші процесуальні дії для встановлення обставин події, проте зібрані на даний час по кримінальному провадженню докази є достатніми для висновку поза розумним сумнівом про наявність на теперішній час обґрунтованої підозри щодо причетності ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Доводи захисту щодо підкидання ОСОБА_4 грошей під час обшуку не можуть бути предметом розгляду слідчим суддею в межах клопотання про обрання запобіжного заходу. У разі вчинення злочину (наприклад, перевищення повноважень або фальсифікації доказів працівниками правоохоронного органу), саме сторона захисту має подати заяву про злочин, яка підлягає розгляду згідно зі ст. 214 КПК. Слідчий суддя ж не уповноважений визнавати чи спростовувати такі обставини в межах цього провадження.

Слідчий суддя також надає оцінки доводам захисника стосовно дефектів протоколу затримання. Так, стаття 208 КПК не вимагає складання протоколу затримання негайно, в ході затримання. Такий протокол має бути складений, як тільки це стане практично можливим. Про це свідчить і вказівка у частині 5 статті 208 КПК про те, що в протоколі затримання, крім часу складання протоколу, має зазначатися місце, дата і точний час затримання відповідно до положень статті 209 цього Кодексу. Можливе порушення прав особи, яке втілилося в затриманні особи раніше, аніж це зазначено в протоколі затримання, в іншому місці, може бути усунуте шляхом констатації судом, встановленим законом, того часу та місця затримання, коли воно реально відбулося. Такий підхід відповідає як змісту закону, так і практиці ЄСПЛ щодо оцінки затримань з огляду на реальні фактичні обставини, а не лише формальні документи.

Зважаючи на дані, які містяться в наданих слідчому судді матеріалах, а також приймаючи до уваги вищевказані рішення ЄСПЛ, слідчий суддя вважає доведеним у судовому засіданні наявність обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

При цьому, слідчий суддя акцентує увагу, що слідчий суддя не вирішує питання винуватості особи у вчиненні тих чи інших кримінальних правопорушень, а лише на підставі долучених до клопотання доказів, вирішує питання наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення таких кримінальних правопорушень.

Обставини, які свідчать про наявність/відсутність в рамках даного кримінального провадження ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя вважає встановленим та доведеним стороною обвинувачення існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України: переховуватися від органів досудового розслідування, суду; незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення та продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Так, у своїй практиці ЄСПЛ наголошує на тому (рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України»), що на етапі розгляду питання щодо взяття заявника під варту аргументами на користь такого рішення стали серйозність звинувачень, пред`явлених заявникові, та ризик його втечі.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію ЄСПЛ, викладену у рішенні за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії», відповідно до якої затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. При визначенні ризиків закон не вимагає неспростовних доказів того, що підозрюваний однозначно, поза всяким сумнівом, здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає обґрунтування, що він має реальну можливість їх здійснити. Отже ризики, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слід вважати наявними за умови достатньої їх ймовірності.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України. Санкція статті відносить інкриміноване кримінальне правопорушення до тяжких. Отже, очікування можливого суворого вироку може мати значення. При чому ризик втечі повинен оцінюватися у світлі таких факторів, як характер людини, її моральні принципи, місце проживання, робота, засоби до існування, сімейні зв`язки, а також будь-які інші зв`язки з країною, в якій особу притягнуто до кримінальної відповідальності (рішення у справі «Becciev v. Moldova», п. 58).

Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 злочину у сфері недоторканості державних кордонів, який вчинено в умовах воєнного стану, тобто особа використала найбільш несприятливий для країни час, тяжкі обставини та умови, в яких опинилося суспільство, що свідчить про підвищений рівень суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, а тому слідчий суддя приходить до висновку, що наведені вище обставини є передумовами та можливістю для втечі підозрюваного з метою ухилення від кримінальної відповідальності та переховування від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий суддя, беручи до уваги обставини вчиненого правопорушення, враховуючи, що докази по кримінальному провадженню в повному обсязі не зібрано, вважає, що ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, може впливати на свідків з метою дачі, зміни показань на його користь, а це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань або відмови від надання таких.

Крім того, при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати, що суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (ч. 4 ст. 95 КПК України). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Вказане в сукупності свідчить про наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

При обранні слідчим суддею іншого, більш м`якого запобіжного заходу, відмінного від тримання під вартою, підозрюваний отримає можливість впливати на свідків у даному кримінальному провадженні особисто, за допомогою мобільного зв`язку та мережі «Інтернет», чого він буде позбавлений, перебуваючи в умовах слідчого ізолятора.

В частині існування ризику вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення, його специфіку, те що підозрюваний підозрюється у вчинені злочину з корисливих мотивів, на розгляді Ужгородського міськрайоннного суду Закарпатської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000271 від 14.05.2021 про обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 332 КК України, що вказує на той факт, що саме вказана діяльність є тією діяльністю, яка ймовірно приносила незаконний дохід підозрюваному, у зв`язку з чим існує ризик вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя враховує, що згідно ч. 1 ст. 176 КПК України тримання під вартою є найсуворішим запобіжним заходом, при цьому більш м`якими запобіжними заходами по відношенню до нього є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт. Метою ж застосування того чи іншого запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання встановленим в ході розгляду клопотання ризикам (ч. 1 ст. 177 КПК України).

Застосування до підозрюваного ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу аніж тримання під вартою буде недостатнім для запобігання реалізації ним встановлених ризиків. Слідчий суддя ґрунтує свої твердження на підставі сукупного аналізу як і обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, так і зазначених відомостей, що характеризують особу підозрюваного, якому інкримінується вчинення кримінального правопорушення під час дії режиму воєнного стану, що є в умовах, в якому опинилося суспільство, особливим цинізмом.

Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, буде пов`язаний з доступом підозрюваного до технічних засобів, безпосередніх соціальних контактів з іншими особами, що може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Застосування запобіжних заходів у вигляді особистого зобов`язання та особистої поруки є неможливим з огляду на м`якість, а також з огляду на те, що виконання покладених на підозрюваного обов`язків буде залежати виключно від волі самого ОСОБА_4 та їх порушення не матиме для нього очевидних і достатньо суттєвих негативних наслідків.

Таким чином, зважаючи на доволі високі встановлені при розгляді клопотання ризики, з урахуванням особистих характеристик підозрюваного, слідчий суддя приходить висновку, що до ОСОБА_4 слід застосувати винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Відтак, з огляду на фактичні обставини даного кримінального провадження, встановлені в ході розгляду даного клопотання відомості, в тому числі які стосуються наявності обґрунтованої підозри за фактом можливого вчинення підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а також наявних в рамках даного кримінального провадження ризиків, забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного можливо шляхом застосування відносно такої особи виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а відтак підстав для застосування відносно останнього більш м`якого запобіжного заходу слідчим суддею встановлено не було.

В частині доводів сторони захисту щодо наявності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, а саме те, що підозрюваний проживає разом з сім`єю, його батьки потребують особливої уваги, слідчий суддя зазначає, що вказані обставини жодним чином не стали для підозрюваного тим стримуючим фактором, який би запобіг ймовірному вчиненню підозрюваним вищезазначеного кримінального правопорушення, а тому з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини інкримінованих підозрюваному дій, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу.

Об`єктивних медичних висновків щодо неможливості тримання ОСОБА_4 в умовах ізоляції слідчому судді стороною захисту не надано.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для підозрюваного ОСОБА_4 не буде безальтернативною, оскільки передбачатиме можливість внесення останнім відповідного розміру застави.

Таким чином, за наведених вище обставин, слідчий суддя вважає за доцільне обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 днів.

Відомості, які враховуються слідчим суддею при визначенні підозрюваному ОСОБА_4 розміру застави.

За приписами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті. В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Санкція ч. 3 ст. 332 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років з конфіскацією майна, зазначене кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких. Частиною 5 статті 182 КПК України визначено, що розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину становить від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Визначаючи розмір застави, достатньої для забезпечення підозрюваним ОСОБА_4 обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя враховує як характер кримінального правопорушення, у якому підозрюється особа, другорядну роль ОСОБА_4 у вчиненні злочину, кількість та ступінь ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, так і дані про особу підозрюваного, а також обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, та трьох ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , корисливий характер даного кримінального правопорушення, сучасні реалії в Україні /умови збройної агресії проти України та тимчасової окупації частини території України/, які зумовлюють публічний (суспільний) інтерес до злочинів у сфері недоторканості державних кордонів, а тому слідчий суддя переконаний, що застава в розмірі вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, передбаченому ч. 5 ст. 182 КПК України, гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

У разі внесення застави на підозрюваного ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України слід покласти наступні обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу; не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично проживає Закарпатська область, Ужгородський район, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду; повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю або суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; не спілкуватися із свідками у цьому кримінальному провадженні; здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Керуючись ст.ст. 176-178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Обрати відносно ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, починаючи з моменту фактичного затримання з 20.05.2025 і до 18.07.2025 включно.

Визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 242 240,00 гривень.

У разі внесення застави у вказаному розмірі покласти на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді або суду на їх першу вимогу, в залежності від стадії кримінального провадження,;

- не відлучатися із Ужгородського району Закарпатської області, без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді або суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

- не спілкуватися із свідками, іншим підозрюваним у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання слідчому у кримінальному провадженні свій паспорт (паспорти, якщо їх декілька) для виїзду за кордон, інші документи, що надають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що у разі невиконання вищевказаних обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення.

Зобов`язати старшого слідчого СВ ВП №1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_22 негайно повідомити близького родича підозрюваного ОСОБА_4 про тримання під вартою останнього.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення. Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_23