Компаніївський районний суд Кіровоградської області
Справа № 391/331/25
Провадження № 1-кп/391/69/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" травня 2025 р. селище Компаніївка

Компаніївський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні в залі судових засідань Компаніївського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Червоновершка, Компаніївського району, Кіровоградської області, не одруженого, з середньою-спеціальною освітою, перебуваючого на посаді механіка-водія 2 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому звані «матрос», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

15.03.2023 громадянина України ОСОБА_3 , на підставі Указу Президента України №69 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» призвано по мобілізації на військову службу в Збройні Сили України.

Станом на момент вчинення правопорушення, ОСОБА_3 проходив службу на посаді механіка-водія 2 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос».

Відповідно до п. 4 ч. І ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, з моменту зарахування з 16.05.2023 ОСОБА_3 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Згідно ст. ст. З, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст. ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-Х1У, ст. ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримували в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Разом з тим, матрос ОСОБА_3 , діючи на порушення вимог вищезазначеного законодавства, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, вчинив умисний кримінальний проступок у сфері правопорушень проти життя та здоров`я.

ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом, перебуваючи на посаді механіка-водія 2 відділення морської піхоти 1 взводу морської піхоти 2 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «матрос», 23.02.2025 року близько 13:30 год., перебував неподалік будинку АДРЕСА_1 , де в останнього на грунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виник кримінально-протиправний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому.

В ході конфлікту, на грунті раптово виниклих неприязних відносин, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки у вигляді спричинення тілесних ушкоджень та бажаючи їх настання, діючи умисно та цілеспрямовано, ОСОБА_3 23.02.2025 року близько 13:30 год., більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, долонями обох рук штовхнув в плечі ОСОБА_4 , від чого останній впав на землю та перебував в положенні лежачи на спині, та в цей час ОСОБА_3 наніс не менше трьох ударів ногою по обличчю ОСОБА_4 внаслідок чого у останнього утворились тілесні ушкодження у вигляді синців на верхніх та нижніх повіках правого та лівого ока, садна в ділянці лівої надбрівної дуги, які згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень..

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 в ході досудового розслідування кваліфіковано за ч. 1 ст. 125 КК України як спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

Обвинувальний акт відносно ОСОБА_3 в порядку ст. 302 КПК України, надійшов до суду 01 травня 2025 року.

В своєму клопотанні прокурор зазначив, що враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, потерпілий ОСОБА_4 не заперечує проти такого розгляду у зв`язку з чим прокурор просить проводити розгляд обвинувального акта у відповідності до ст. 302 КПК України, у спрощеному провадженні.

Частинами 2, 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Згідно заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , яка була складена в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 , заяви потерпілого ОСОБА_4 , обвинуваченому ОСОБА_3 , потерпілому ОСОБА_4 роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме в умисному легкому тілесному ушкодженні, обвинувачений та потерпілий не оспорюють встановлені досудовим розслідуванням обставини, ознайомлені з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України та надають свою згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, приймаючи до уваги заяви обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , в яких вони зазначають, що не оспорюють встановлені під час дізнання обставини, згодні з розглядом обвинувальних актів у спрощеному порядку за їх відсутності, сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, потерпілого, у суду не має, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий в порядку, визначеному статтями 381-382 КПК України.

Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінального проступку, які підтверджують обставини, встановлені судом.

Дослідивши надані суду матеріали кримінального провадження, суд вважає, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення (проступку) за ч.1 ст. 125 КК України, дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт та матеріали кримінального провадження, суд вважає винуватість обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч.1 ст. 125 КК України, а саме спричиненні умисного легкого тілесного ушкодження доведеною та правильною кваліфікацію його дій за ч.1 ст. 125 КК України.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінального проступку, його наслідки, особу обвинуваченого, який не судимий в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, неодружений, перебуває на службі в ЗСУ, за місцем служби характеризується посередньо.

Згідно з ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 , судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладених обставин по справі, особи обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 у межах санкції частини 1 статті 125 КК України в виді штрафу. Суд вважає, що таке покарання не є таким, що не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, оскільки суд переконаний в тому, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, визначена даним вироком міра покарання є достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Речові докази та процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 302, 368-371, 373-374, 376, 381-382 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та призначити йому покарання в виді штрафу в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Компаніївський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1