В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.06.2025 року Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
секретар судового засідання ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Єреван, Вірменія, вірменина, громадянина Вірменії, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України, -
обвинувачений ОСОБА_4 05 лютого 2025 року в період часу з 17:40 год по 17:45 год, перебуваючи у приміщенні магазину «Свайп», що розташований по вул. Городоцька, 21, в м. Львові, у якому свою підприємницьку діяльність здійснює ФОП ОСОБА_7 , вирішив здійснити крадіжку мобільного телефону. Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_4 05 лютого 2025 року о 17:46 год, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою протиправного збагачення, шляхом вільного доступу, усвідомлюючи протиправний та суспільно небезпечний характер вчинюваних ним дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, переконавшись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, діючи повторно із прилавку вказаного магазину таємно викрав мобільний телефон марки «Ipnone 13 pro max» IMEI: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 , золотого кольору, без сім картки мобільного оператора, вартістю 26 500 грн, який помістив в кишеню куртки і не розрахувавшись за вищевказаний товар покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим товаром на власний розсуд. Своїми протиправними, умисними діями ОСОБА_4 заподіяв ФОП « ОСОБА_7 » матеріальної шкоди на загальну суму 26 500 гривень.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.4 ст.185 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та підтвердив обставини, викладені у обвинувальному акті. Підтвердив, як 05 лютого 2025 року о 17:46 год викрав мобільний телефон марки «Ipnone 13 pro max» із прилавку в приміщенні магазину «Свайп», що розташований по вул. Городоцька, 21, в м. Львові. У вчиненому щиро розкаявся та просив суворо його не карати, вказавши, що повністю усвідомив протиправність своїх дій.
На підставі ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити, та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно усіх фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що сторонами провадження не оспорюється доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння сторонами кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позиції, роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини справи в апеляційному порядку, суд прийшов до висновку про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст.185 КК України.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковано за ч.4 ст.185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно та в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст.65 КК України суд, при призначенні покарання, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, та призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, добровільне повне відшкодування матеріальної шкоди. Обставин, що обтяжують покарання не встановлено.
Щодо особи обвинуваченого, то встановлено, що характеристика у ОСОБА_4 формальна; на обліку у лікаря нарколога та психіатра не знаходиться; шкода потерпілому відшкодована.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 КПК України, ухвалюючи вирок, суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого. З досудової доповіді, складеної Залізничним районним відділом філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області від 04.06.2025 року, слідує, що результат оцінки ризику обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , показали високий рівень ризику вчинення повторного кримінального правопорушення, та високий рівень ризику небезпеки для суспільства, у т.ч. для окремих осіб.
З урахуванням наведеного, а також ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення, відношення обвинуваченого до своїх дій, конкретних обставин справи, а саме те, що кримінальне правопорушення вчинене в умовах воєнного стану, а також враховуючи, що обвинувачений не працевлаштований, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, зокрема, за злочини проти власності, проте вчинив нове умисне кримінальне правопорушення проти власності, на даний час відносно обвинуваченого розглядаються інші кримінальні провадження, суд дійшов висновку про те, що поведінка обвинуваченого ОСОБА_4 свідчить про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень проти власності та про небажання останнього ставати на шлях виправлення.
Зважаючи на ці обставини в сукупності з характером встановлених конкретних дій винного, обмеження порядку реалізації кримінальної відповідальності наглядовими та соціально-виховними заходами буде очевидно недостатнім для реальної корекції соціальної поведінки обвинуваченого та запобігання новим злочинам.
Без відбування обвинуваченим покарання, такі заходи не здатні забезпечити реалізацію визначеної у ст. 50 КК України мети, захистити права і свободи інших осіб від протиправних посягань, а відтак застосування щодо обвинуваченого ст.75 КК України не сприятиме досягненню справедливого балансу між його правами та свободами й інтересами держави та суспільства.
З урахуванням наведеного, суд вважає, що підстав для застосування вимог ст.ст. 69, 75 КК України не вбачається й обвинуваченому необхідно призначити покарання в межах санкції ч.4 ст.185 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років, й це буде необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненню ним нових злочинів.
Цей захід примусу внесе корективи в соціально-психологічні властивості засудженого, нейтралізує негативні наслідки та змусить додержуватись положень закону про кримінальну відповідальність і позбавить можливості вчиняти нові злочини.
Це покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових злочинів.
Питання речових доказів вирішити у відповідності до ст.100 КПК України.
Витрати за проведення експертиз відсутні.
Цивільні позови не заявлялись.
Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту звернення вироку до виконання, після набрання даним вироком законної сили.
Речовий доказ: цифровий носій оптичний «DVD-R» диск із магазину «Свайп», на якому міститься відеоапис події, що відбулась 05.02.2025 за адресою: м.Львів вул. Городоцька, 21 залишити у матеріалах кримінального провадження.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним. З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд міста Львова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1