Справа № 467/738/25
Провадження № 1-в/467/184/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2025 року Арбузинський районний суд Миколаївської області у складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Арбузинка Первомайського району Миколаївської області подання т.в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року відносно

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області, громадянина України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , засудженого:

вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.10.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України, та кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, із застосуванням положень ч. 1,4 ст. 70 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років без конфіскації майна;

в с т а н о в и в :

Т.в.о. начальника ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» звернувся до суду з поданням про приведення у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року відносно ОСОБА_4 .

Подання мотивоване тим, що засуджений ОСОБА_4 з 17.02.2022 року відбуває покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років, призначене вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, та ч. 1 ст. 357 КК України, раніше був засуджений вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.08.2019 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.10.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В мотивувальній частині вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року встановлено, що ОСОБА_4 13.09.2021 року спільно з іншою особою таємно викрав майно, вартістю 1711,10 грн., що не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З огляду на наведене, п. 13 ст. 537 КПК України, ч. 2, 3 ст. 74 КК України, начальник ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» просить привести зазначений вирок у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

В судовому засіданні прокурор проти задоволення подання не заперечував просив його задовольнити.

Засуджений та представник установи виконання покарання в судове засідання не з`явились, від засудженого надійшла заява, у якій він просив розглядати подання за його відсутності.

Заслухавши думку прокурора, дослідивши подання та додані до нього матеріали, суд приходить до наступного висновку.

З досліджених матеріалів вбачається, що в ДУ «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» відбуває покарання ОСОБА_4 , засуджений:

вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.10.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки;

вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України, та кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 357 КК України, та йому призначено покарання:

за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворо покарання більш суворим, ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років 6 місяців без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання, з урахуванням часткового відбуття покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.10.2021 року у справі №484/2514/21 провадження №1-кп/484/161/21, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років без конфіскації майна.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 року, який набрав чинності 09.08.2024 року, до ст. 51 КУпАП «Дрібне викрадення чужого майна» були внесені зміни та передбачено адміністративну відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 0,5 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян за ч. 1 ст. 51 КУпАП,

якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян за ч. 2 ст. 51 КУпАП.

Неоподатковуваний мінімум доходів громадян для цілей кваліфікації правопорушень встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 розділу ІV Податкового кодексу України, у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи станом на 1 січня 2021 року був встановлений у розмірі 2270,00 грн.

Згідно мотивувальної частини вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.10.2021 року, кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого відповідно до вироку за ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 11.03.2021 року, вартість майна становила 2349,06 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 року.

Таким чином, станом як на час ухвалення вироку, так і на час розгляду подання, вчинене ОСОБА_4 11.03.2021 року правопорушення є злочином.

Згідно мотивувальної частини вироку Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року, кримінальні правопорушення, правова кваліфікація яких відповідно до вироку за ч. 3 ст. 185 КК України, вчинені ОСОБА_4 :

25.08.2021 року, вартість майна становила 450,00 грн., що є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 року;

12.09.2021 року, вартість майна становила 2310,00 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 року, та 1962,00 грн., що є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 року;

13.09.2021 року, вартість майна становила 4600,00 грн., що перевищує два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 року;

13.09.2021 року, вартість майна становила 1530,00 грн., що є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 року.

Кримінальне правопорушення, правова кваліфікація якого відповідно до вироку за ч. 2 ст. 185 КК України, вчинене ОСОБА_4 13.09.2021 року, вартість викраденого майна становила 1711,10 грн., що є меншим за два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян станом на 01.01.2021 року.

Таким чином, станом на день розгляду подання вчинені ОСОБА_4 правопорушення за епізодами 25.08.2021 року на суму 450,00 грн., 12.09.2021 року на суму 1962,00 грн., 13.09.2021 року на суму 1530,00 грн. та 13.09.2021 року на суму 1711,10 грн. кваліфікуються як дрібне викрадення чужого майна і відносяться до адміністративних правопорушень, за що відповідальність передбачена ст. 51 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

З огляду на наведене, суд вважає необхідним застосувати зворотну дію у часі Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, яким внесені зміни до законодавства в частині розмежування відповідальності за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати від кримінально караного діяння, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кримінального кодексу України за принципом визначення граничного розміру викраденого майна у розмірі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, за вчинення якого особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

При цьому суд саме звільняє засудженого від відбування покарання, а не приводить вирок суду у відповідність до нового Закону, оскільки таке приведення у випадку декриміналізації діянь, за які особа була засуджена, фактично є скасуванням або зміною вироку, що виходить за межі повноважень суду, який не ухвалював зазначений вирок, на стадії його виконання.

Враховуючи часткову декриміналізацію діянь, вчинених засудженим, введену новим Законом, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України, суд вважає необхідним звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного йому вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

Так як ОСОБА_4 вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року призначене покарання не окремо за кожним епізодом крадіжок, а за всіма епізодами з правовою кваліфікацією за ч. 3 ст. 185 КК України, і дві з вчинених ним крадіжок на день розгляду подання відповідають цій правовій кваліфікації, підстави для звільнення засудженого від покарання, призначеного за ч. 3 ст. 185 КК України у зв`язку із декриміналізацією діяння за окремими епізодами за цим вироком відсутні.

Керуючись ст. 5, 74 КК України, ст. 537, 539 КПК України, Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення» та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання інших питань діяльності правоохоронних органів», суд

у х в а л и в :

Подання т.в.о. начальника Державної установи «Південноукраїнська виправна колонія (№83)» задовольнити.

ОСОБА_4 звільнити на підставі ч. 2 ст. 74 КК України від покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного йому вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

ОСОБА_4 вважати засудженим вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.12.2021 року, за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289, ч. 1 ст. 357 КК України до покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 289 КК України у виді 6 (шести) років позбавлення волі без конфіскації майна;

за ч. 1 ст. 357 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

У відповідності до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань, вважати, що ОСОБА_4 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 6 (шість) років 6 (шість) місяців без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 27.10.2021 року, вважати, що ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років без конфіскації майна.

Ухвала може бути оскаржена протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо її не буде скасовано.

Суддя ОСОБА_1