ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1329/25 Справа № 202/151/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Дніпро

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ( приймає участь в

режимі відеоконференції),

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ( приймає

участь в режимі відеоконференції),

підозрюваної ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку дистанційного судового провадження матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 11 червня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги про скасування повідомлення про підозру від 15.01.2025 у кримінальному провадженні №0000761,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 11 червня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 про скасування повідомлення про підозру від 15.01.2025 року у кримінальному провадженні № 0000761 від 07.05.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя послався на те, що слідчим було дотримано вимоги ст. 277 КПК України щодо змісту повідомлення про підозру, а також дотримано вимоги ст.278 КПК України щодо порядку повідомлення про підозру.

Не погоджуючись з цим рішенням слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді, скаргу задовольнити, скасувати повідомлення про підозру, та зобов`язати прокурора або компетентну посадову особу вчинити дії щодо виключення з Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 189 КК України.

Посилається на те, що повідомлена ОСОБА_9 підозра за ч. 4 ст. 189 КК України, є необґрунтована.

Разом з цим, відкриті стороні захисту докази жодним чином не підтверджують версію слідства про участь ОСОБА_9 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення та її роль як організатора цього злочину.

Заслухавши суддю-доповідача, думку підозрюваної та її захисників, які просили задовольнити апеляційну скаргу, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги захисника, перевіривши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.

Згідно із ч. 3 ч. 1 ст. 276 КПК України повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому статтею 278 цього Кодексу, у випадках наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 277 КПК України письмове повідомлення про підозру складається прокурором або слідчим за погодженням з прокурором, а також визначено вимоги, яким це повідомлення має відповідати.

Як вбачається з матеріалів провадження, вищевказаних вимог закону слідчий дотримався, з чим обґрунтовано погодився і слідчий суддя.

Повідомлення має містити такі відомості: прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; анкетні відомості особи (прізвище, ім`я по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; зміст підозри; правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; права підозрюваного; підпис слідчого, прокурор, який здійснив повідомлення.

Розглядаючи питання обґрунтованості підозри у вчиненні ОСОБА_9 інкримінованого їй кримінального правопорушення, колегія суддів враховує правову позицію, викладену у рішенні Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 2004 року у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», відповідно до якої для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30 серпня 1998 року у справі«Фокс, Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

Як встановлено слідчим суддею, СУ ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000761 від 07.05.2024.

15.01.2025р ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме: у вимозі передачі чужого майна (вимагання), з погрозою насильства над потерпілим, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, підтверджується наданими матеріалами, а саме:

- протоколом допиту потерпілого ОСОБА_10 від 07.05.2024 року, відповідно до якого ОСОБА_11 разом з незнайомими чоловіками приїхали до нього на територію та вимагали у нього 50 000 доларів США боргу, якого немає, після чого почали наносити йому тілесні ушкодження;

- висновком судово-медичного експерта №714 від 24.04.2024 року щодо отриманих ОСОБА_10 легких тілесних ушкоджень, як таких, що мають незначні скороминучі наслідки;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 07.05.2024 року щодо обставин, що мали місце 23.04.2024 року, яка зі слів потерпілого ОСОБА_10 повідомила про те, що ОСОБА_11 телефонував ОСОБА_10 з приводу повернення боргу в сумі 50 000 доларів США та особисто бачила побиття чоловіками ОСОБА_10 ;

- протоколом огляду від 10.05.2024 року, відповідно до якого на фотокартках вбачається нанесення ОСОБА_10 тілесних ушкоджень ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , разом з тим, із стенограми аудіозапису вбачається, що розмова відбулася між ОСОБА_10 та ОСОБА_11 з приводу купівлі частки майна ( підприємства), та питань ОСОБА_13 до потерпілого з приводу того, чи винний потерпілий кошти ОСОБА_11 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 10.05.2024 року, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнала ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які 23.04.2024 року перебували за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколами пред`явлення особи для впізнання від 10.05.2024 року, відповідно до якого потерпілий ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які 23.04.2024 року перебували за адресою: АДРЕСА_1 ;

- протоколом про результати здійснення негласних слідчих (розшукових) дій від 22.07.2024 року, 29.07.2024 року, 29.08.2024 року, з яких вбачається розмова між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 з приводу господарської діяльності, а тому питання її причетності як організатора до вказаного кримінального правопорушення підлягає перевірці під час досудового розслідування, яке відповідно до п.5 ч. 1 ст.3 КПК України не закінчене, оскільки обвинувальний акт до суду не направлений.

Твердження апеляційної скарги захисника про те, що підозра є необґрунтованою та відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_15 виконувала роль організатора у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, не є слушним, оскільки встановлення обставин суб`єктивної та об`єктивної сторони кримінального правопорушення є задачею судового розгляду, відповідно до якого, у випадку встановлення відсутності складу кримінального правопорушення постановлюється виправдувальний вирок.

Перевірка отриманих доказів на предмет їх допустимості, на чому наголошує захисник, належить до компетенції суду під час судового розгляду, що передбачено ст.89 КПК України. Згідно із п.22) ч.1 ст.3 КПК України суд першої інстанції- це місцевий загальний суд, який має право ухвалити вирок або постановити ухвалу про закриття кримінального провадження, а також Вищий антикорупційний суд у кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до його підсудності цим Кодексом, а також апеляційний суд у випадку, передбаченому цим Кодексом, тоді як повноваження слідчого судді, який здійснював розгляд скарги, визначені у п.18) ч.1 ст.3 КПК України .

На початковій стадії розслідування оцінка обґрунтованості підозри не повинна пред`являти до наданих доказів таких же високих вимог, як під час формулювання остаточного обвинувачення та обґрунтування засудження.

При цьому колегія суддів враховує, що, згідно із рішенням Європейського суду з прав людини від 14.03.1984 у справі «Феррарі-Браво проти Італії» зазначено, що не можна ставити питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданими тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, оскільки це є завданням попереднього розслідування, сприяти якому і має тримання під вартою, до того ж при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу має враховуватись саме обґрунтованість підозри, а не її доведеність, бо це завдання покладається на слідчого під час проведення ним досудового розслідування.

Отже, обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_9 правопорушення є доведеною.

Клопотання прокурора Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про закриття апеляційного провадження, у зв`язку із тим, що 08.07.2025 у кримінальному провадженні №0000761 в порядку ст. 290 КПК України сторонам провадження було відкрито матеріали досудового розслідування, не підлягає задоволенню, оскільки вказані обставини не є підставами для закриття апеляційного провадження, при цьому обвинувальний акт не було направлено до суду, тобто досудове розслідування відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України не закінчене.

Крім цього, як неодноразово зазначав Верховний Суд, кінцевим моментом строку досудового розслідування є його закінчення, яке, як етап кримінального провадження, законодавець пов`язує у часі зі зверненням з обвинувальним актом до суду. Тому в межах строку досудового розслідування обвинувальний акт має бути не лише складено, затверджено та вручено, а й безпосередньо направлено на адресу суду (постанови Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 556/1381/18, від 01 липня 2021 року у справі № 752/3218/20, ухвали Верховного Суду від 26 травня 2020 року у справі № 712/6375/18, від 15 березня 2021 року у справі № 676/6116/18, від 05 квітня 2021 року у справі № 676/804/20, від 21 квітня 2021 року у справі № 991/6516/20).

Разом з тим, захисник ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_9 до суду звернувся з апеляційною скаргою до виконання ст. 290 КПК України та відповідно до п.10 ч. 1 ст. 303 КПК України до звернення до суду з обвинувальним актом має право на оскарження повідомлення про підозру.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування, як і слідчим суддею, в повній мірі дотримано вимоги норми КПК України, повідомлення про підозру ОСОБА_9 за своїм змістом відповідає вимогам ст. 277 КПК, при врученні повідомлення слідчим були дотримані вимоги ст. 278 КПК України, що спростовує доводи захисника щодо необґрунтованої підозри, яка складена та вручена у протиправний та незаконний спосіб, крім того, належна оцінка представлених у справі доказів буде здійснена в межах судового провадження, а в даному випадку не наведено належних і достатніх мотивів для прийняття процесуального рішення безпосередньо щодо скасування повідомлення про підозру по кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги - не вбачає.

Керуючись ст.ст. 309, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні клопотання прокурора Дніпровської обласної прокуратури ОСОБА_6 про закриття апеляційного провадження відмовити.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в інтересах підозрюваної ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 11 червня 2025 року залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Індустріального районного суду м. Дніпра від 11 червня 2025 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_____________ ________ __________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4