Справа № 308/9804/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 липня 2025 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючої судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 07.04.2025, про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Минай Ужгородського району Закарпатської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, стрільця-регулювальника комендантського відділення комендантського взводу комендантської роти військової частини НОМЕР_1 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

встановив:

досудовим розслідуванням встановлено, що 03.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , у ОСОБА_3 , виник протиправний умисел на заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою потерпілого, з метою особистого протиправного збагачення.

Так, 03 квітня 2025 року, близько 01:00 год., ОСОБА_3 , перебуваючи по місцю фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , під час розмови з потерпілим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якого ОСОБА_3 запросив у гості для розпиття алкогольних напоїв, ввійшовши в довіру до потерпілого, з метою зняття готівки для купівлі продуктів та спиртних напоїв для потерпілого ОСОБА_5 , отримав від останнього мобільний телефон марки «Samsung J610 Galaxy J6 Plus 2018 3/32 GB, темно-синього кольору, до якого під?єднаний застосунок Банку «А-Банк», а також отримав від потерпілого ОСОБА_4 пароль до мобільного телефону та банківського застосунку «А Банку».

У подальшому, ОСОБА_3 , реалізуючи свій протиправний намір, направлений на незаконне заволодіння чужим майном та звернення його на свою користь, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно небезпечних наслідків, з корисливих мотивів, шляхом зловживання довірою потерпілого ОСОБА_4 , використав вказаний мобільний телефон та банківський застосунок «А Банку» на власний розсуд, а саме: здійснив за допомогою даного мобільного пристрою та вказаного застосунку на власну користь транзакції з банківської картки «А-Банк» (рахунок НОМЕР_2 ), яка належить потерпілому ОСОБА_4 , у загальній сумі 34 000 гривень, спричинивши потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство).

Вказані обставини встановлені органом досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Як встановлено судом, відповідно до положень ч. 2 ст. 302 КПК України обвинуваченому ОСОБА_3 , у присутності його захисника ОСОБА_6 прокурором роз`яснено зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також те, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду кримінального провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини, після чого ОСОБА_3 , у заяві підтвердив роз`яснення йому вказаних положень та надав добровільну згоду на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні. При цьому у даній заяві обвинуваченим ОСОБА_3 зазначено, що він беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального проступку за ч. 1 ст. 190 КК України, згоден та не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини, згоден з розглядом обвинувального акта за його відсутності у спрощеному провадженні.

Крім того, до суду з обвинувальним актом направлено заяву потерпілого ОСОБА_4 згідно з якою він не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000107 від 07.04.2025.

Прокурором подано матеріали, що свідчать про можливість розгляду обвинувального акту у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

На підставі ч. 2 ст. 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Враховуючи викладене, а також те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, наявність заяви потерпілого ОСОБА_4 , в якій останній зазначає, що не заперечує проти розгляду обвинувального акта у спрощеному проваджені, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням його заяви щодо визнання винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права на апеляційне оскарження та згоди на розгляд обвинувального акта у спрощеному провадженні, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт слід розглянути у порядку, визначеному ст. ст. 381, 382 КПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, а саме: шахрайство, заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним проступку, дані про особу винного, який на обліку у лікарів фтизіатра, нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставиною, визначеною ст. 66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визнає: щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставинам, визначених ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.

За положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Враховуючи наведене та конкретні обставини провадження, за яких вчинено діяння, дані про особу обвинуваченого, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України та з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого проступку, за наявності альтернативної санкції, передбаченої ч. 1 ст. 190 КК України, суд дійшов висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання у виді штрафу в розмірі дві тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 34000 грн.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім, справедливим і необхідним для виправлення обвинуваченого та для запобігання вчиненню кримінальних правопорушень як ним, так і іншими особами.

Цивільний позов не заявлено. Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Судові витрати по справі складають 1782,80 грн. за проведену по справі товарознавчу експертизу, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 .

Керуючись ст. ст. 100, 373, 374, 375, 376, 381, 382 КПК України, суд,

ухвалив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу в розмірі 2 (дві) тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ в Закарпатській області судові витрати за проведену по справі товарознавчу експертизу в розмірі 1782,80 грн.

Вирок може бути оскаржений до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, однак відповідно до ч. 1 ст. 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 382 КПК України, копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області ОСОБА_1