ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року

м. Хмельницький

Справа № 671/1051/23

Провадження № 11-кп/820/384/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому в режимі відеокоференції матеріали об`єднаних кримінальних проваджень №0000064, №0000082, №0000418 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2023 року, 17 травня 2023, 27 жовтня 2023 року, відповідно, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст.126-1, 390-1 КК України, за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Волочиського районного суду від 04 березня 2025 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Волочиська Хмельницької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресами: АДРЕСА_2 , та АДРЕСА_3 , з середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, який має трьох неповнолітніх дітей, в силу ст. 89 КК України не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125, ст. 390-1, ст. 126-1 КК України та призначено йому покарання:

- за ч. 1 ст. 125 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин;

- за ст. 390-1 КК України у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік;

- за ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 ухвалено рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

За вироком суду, 03 квітня 2023 року близько 23 години 30 хвилин у будинку АДРЕСА_2 між потерпілою ОСОБА_8 та її чоловіком ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин виник словесний конфлікт.

В ході даного конфлікту ОСОБА_7 , будучи агресивно налаштованим стосовно потерпілої ОСОБА_8 , в присутності дітей: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реалізовуючи свій протиправний намір, спрямований на спричинення останній тілесних ушкоджень, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій та бажаючи їх настання, виражаючись нецензурними словами, кулаком правої руки наніс один удар в обличчя в ніс та праве око потерпілої ОСОБА_8 . В подальшому ОСОБА_7 , продовжуючи свої протиправні дії, в ході словесного конфлікту долонею правої руки наніс один удар у ліву щоку потерпілої ОСОБА_8 .

Внаслідок описаних вище протиправних дій, пов`язаних із застосуванням фізичного домашнього насильства, ОСОБА_7 спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці нижньої повіки правого ока та припухлості м`яких тканин з крововиливом на спинці носа, які за своїм характером відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 125 КК України, тобто спричинення умисних легких тілесних ушкоджень.

За заявою ОСОБА_8 24 квітня 2023 року Волочиським районним судом Хмельницької області у цивільній справі № 671/919/23 від 24 квітня 2023 року, номер провадження 2-о/671/31/2023, ухвалено рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_7 , яким визначено заходи тимчасового обмеження прав та покладено на нього обов`язки, а саме: заборонено ОСОБА_7 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 3 місяці; заборонено ОСОБА_7 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_8 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, на строк 3 місяці; заборонено ОСОБА_7 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_8 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, на строк 3 місяці.

Крім того, ОСОБА_7 24 квітня 2023 року ознайомлено з рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області та попереджено про відповідальність за його невиконання, про що отримано відповідну розписку.

Згідно з Порядком взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу НПУ, затвердженим наказом МВС України від 25 лютого 2019 року № 124, ОСОБА_7 04 квітня 2023 року поставлено на профілактичний облік під категорією «кривдник».

ОСОБА_7 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, 04 травня 2023 року біля 15 год. 00 хв. зайшов на територію домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де спілкувався з нею, вчинивши сварку, та висловлювався нецензурною лайкою.

Також, ОСОБА_7 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, 08 травня 2023 року біля 14 год. 00 хв. зайшов на територію домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де спілкувався з нею, вчинивши сварку, та висловлювався нецензурною лайкою.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, які полягають в умисному невиконанні обмежувального припису, порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження: перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , та спілкувався з нею, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, та моральну шкоду ОСОБА_8 .

Окрім цього, ОСОБА_7 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, 17 травня 2023 року у період часу з 08 год. 56 хв. по 09 год. 45 хв. неодноразово телефонував на мобільний телефон ОСОБА_8 зі свого мобільного номеру, вів з нею телефонні переговори, вчинивши сварку, та висловлювався нецензурною лайкою.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, які полягають в умисному невиконанні обмежувального припису, порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження: вів телефонні переговори з ОСОБА_8 особисто, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, та моральну шкоду ОСОБА_8 .

Також, ОСОБА_7 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, 18 травня 2023 року біля 13 год. 00 хв., перебуваючи на автодорозі біля автобусної зупинки у с. Постолівка Волочиської ОТГ Хмельницького району, де зупинився автобус, у якому їхала ОСОБА_8 на роботу, зайшов у нього, почав спілкуватися з останньою та обзивав її нецензурними словами.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, які полягають в умисному невиконанні обмежувального припису, порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження: розшукував ОСОБА_8 , коли вона за власним бажанням перебувала у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідував її та спілкувався з нею, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, та моральну шкоду ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 390-1 КК України, тобто умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Крім цього, ОСОБА_7 , в порушення вимог ст. 28 Конституції України, відповідно до якої кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий такому, що принижує його гідність поводженню, а також в порушення вимог Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», безпричинно, умисно, систематично вчиняв психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_8 , з якою спільно проживав в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , яке полягає у систематичних словесних образах, погрозах фізичною розправою, приниженні, залякуванні, діях, спрямованих на обмеження волевиявлення потерпілої, що призвело до психологічних страждань, за таких обставин.

Так, ОСОБА_7 04 квітня 2023 року близько 00 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем спільного проживання з ОСОБА_8 в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, яке полягає у висловлюванні щодо неї нецензурними та образливими словами, погрозах фізичною розправою, у зв`язку з чим потерпіла ОСОБА_8 звернулась із заявою до працівників поліції.

За вчинення домашнього насильства, яке полягало у вищеописаних діях, 24 квітня 2023 року ОСОБА_7 відповідно до постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 квітня 2023 року у справі № 671/904/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Окрім цього, 10 червня 2023 року близько 15 год. 04 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем їхнього спільного проживання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: умисні дії, які полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, у зв`язку із чим потерпіла ОСОБА_8 повторно звернулась із заявою до працівників поліції.

За вчинення домашнього насильства, яке полягало у вищеописаних діях, 04 липня 2023 року ОСОБА_7 відповідно до постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 липня 2023 року у справі № 671/1478/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Також, 12 липня 2023 року близько 16 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи за місцем їхнього спільного проживання в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, а саме: виражався на її адресу нецензурними словами та погрожував фізичною розправою, у зв`язку із чим потерпіла ОСОБА_8 повторно звернулась із заявою до працівників поліції.

За вчинення домашнього насильства, яке полягало у вищеописаних діях, 24 липня 2023 року ОСОБА_7 відповідно до постанови Волочиського районного суду Хмельницької області від 24 липня 2023 року у справі № 671/1667/23 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім цього, 26 жовтня 2023 року близько 15 год. 00 хв. ОСОБА_7 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу КНП «Волочиська багатопрофільна лікарня», що за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 68, під час конфлікту, який виник на ґрунті тривалих особистих неприязних відносин, продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на вчинення систематичного домашнього насильства, будучи агресивно налаштованим стосовно своєї дружини ОСОБА_8 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді заподіяння психологічних страждань потерпілій та бажаючи їх настання, в присутності неповнолітньої ОСОБА_12 вчинив відносно ОСОБА_8 домашнє насильство психологічного характеру, яке полягало у висловлюванні щодо неї нецензурними та образливими словами, погрозах фізичною розправою, у зв`язку із чим потерпіла ОСОБА_8 звернулась із заявою до працівників поліції.

Внаслідок вчинення ОСОБА_7 04 квітня 2023 року, 10 червня 2023 року, 12 липня 2023 року та 26 жовтня 2023 року домашнього насильства відносно своєї дружини ОСОБА_8 , остання піддавалась психологічним стражданням.

Відповідно до висновку судової амбулаторної комплексної психолого-психіатричної експертизи № 726 від 06 листопада 2023 року, внаслідок вказаних вище ситуацій, а саме: 04 квітня 2023 року, 10 червня 2023 року, 12 липня 2023 року та 26 жовтня 2023 року потерпілій ОСОБА_8 завдані психологічні страждання у вигляді зниженого настрою, пригніченості, суму, емоційної відгородженості, емоційної вразливості, сконцентрованості на емоційно-негативних хвилюваннях, підвищеного рівня ситуативної тривожності, страху та невпевненості у власних силах, відчуття образи, приниження, відчуття зневіри.

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме: домашнє насильство, тобто умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи.

Окрім цього, за заявою ОСОБА_8 24 квітня 2023 року Волочиським районним судом Хмельницької області у цивільній справі № 671/919/23 від 24 квітня 2023 року, номер провадження 2-о/671/31/2023, ухвалено рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_7 , яким визначено заходи тимчасового обмеження прав та покладено на нього обов`язки, а саме: заборонено ОСОБА_7 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 3 місяці; заборонено ОСОБА_7 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_8 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, на строк 3 місяці; заборонено ОСОБА_7 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_8 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, на строк 3 місяці.

Поряд з цим, ОСОБА_7 24 квітня 2023 року ознайомлено з рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області та попереджено про відповідальність за його невиконання, про що отримано відповідну розписку.

Відповідно до Порядку взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу НПУ, затвердженого наказом МВС України від 25 лютого 2019 року № 124, ОСОБА_7 04 квітня 2023 року поставлено на профілактичний облік під категорією «кривдник».

ОСОБА_7 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, 10 червня 2023 року близько 15 год. 04 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зайшов на територію домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де спілкувався з нею, вчинивши сварку, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою.

Також, ОСОБА_7 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимог ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, 12 липня 2023 року близько 16 год. 00 хв. зайшов на територію домоволодіння за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , де спілкувався з нею, вчинивши сварку, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, які полягають в умисному невиконанні обмежувального припису, порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження: перебував на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_8 , та спілкувався з нею, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, та моральну шкоду ОСОБА_8 .

Окрім цього, за заявою ОСОБА_8 05 вересня 2023 року Волочиським районним судом Хмельницької області у цивільній справі № 671/1728/23 від 05 вересня 2023 року номер провадження 2-о/671/50/2023, ухвалено рішення про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_7 , яким визначено заходи тимчасового обмеження прав та покладено на нього обов`язки, а саме: заборонено ОСОБА_7 перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_2 , на строк 4 місяці; заборонено ОСОБА_7 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_8 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, на строк 4 місяці; заборонено ОСОБА_7 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_8 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, на строк 4 місяці.

Поряд з цим, ОСОБА_7 26 вересня 2023 року ознайомлено з рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області та попереджено про відповідальність за його невиконання, про що отримано відповідну розписку.

Відповідно до Порядку взяття на профілактичний облік, проведення профілактичної роботи та зняття з профілактичного обліку кривдника уповноваженим підрозділом органу НПУ, затвердженого наказом МВС України від 25 лютого 2019 року № 124, ОСОБА_7 продовжує перебувати на профілактичному обліку під категорією «кривдник».

Окрім цього, ОСОБА_7 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями, переслідуючи умисел, спрямований на порушення нормальної діяльності органів правосуддя по забезпеченню виконання рішення суду, всупереч вимогам ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, відповідно до яких видача обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання, маючи фізичну можливість виконувати дане рішення суду, 26 жовтня 2023 року близько 15 год. 00 хв., перебуваючи на відкритій ділянці місцевості поблизу КНП «Волочиська багатопрофільна лікарня», що за адресою: Хмельницька область, Хмельницький район, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 68 підійшов до ОСОБА_8 , де спілкувався з нею, вчинивши сварку, висловлюючись на її адресу нецензурною лайкою та погрожуючи фізичною розправою.

Таким чином, ОСОБА_7 своїми діями, які полягають в умисному невиконанні обмежувального припису, порушив встановлені судом заходи тимчасового обмеження: розшукував ОСОБА_8 , коли вона за власним бажанням перебувала у місці, невідомому ОСОБА_7 , переслідував її та спілкувався з нею, чим заподіяв шкоду суспільним інтересам, що забезпечують нормальну, регламентовану законодавством діяльність суду і органів, які йому сприяють, щодо реалізації завдань і цілей у сфері здійснення правосуддя, державній політиці у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямованій на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, та моральну шкоду ОСОБА_8 .

Своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ст. 390-1 КК України, тобто умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, застосувавши до нього вимоги ст.75 КК України, і звільнити його від відбування покарання з випробуванням, встановивши мінімальний іспитовий строк.

Свої вимоги аргументує тим, що вирок суду в частині призначення йому покарання є незаконним та необґрунтованим.

Вказує на невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Зазначає, що судом першої інстанції не зазначено обставин, що пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, а саме: щире каяття та визнання вини.

Стверджує, що судом першої інстанції не взято до уваги, що згідно характеристики Бубнівського старостинського округу Сатанівської ОТГ Хмельницького району Хмельницької області від 12 грудня 2023 року він по місцю проживання характеризується позитивно, в сім`ї та в громадських місцях поводиться добре, правопорушень не вчиняв, в п`янстві та хуліганстві не помічався.

Крім того, як вказує апелянт, він опікується своєю матір`ю ОСОБА_13 , яка постійно хворіє та потребує довготривалого лікування, що підтверджується відповідними медичними довідками.

Його батько, ОСОБА_14 , є людиною похилого віку, постійно хворіє, є дитиною війни, також потребує його допомоги.

Зазначає, що він став на шлях виправлення та пройшли позитивні зміни у його житті.

В судове засідання апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 та потерпіла ОСОБА_8 не з`явилися. Про час і місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.а.с.103, 104). Крім того, за повідомленням захисника, обвинувачений перебуває на військовій службі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги сторони захисту, захисника, яка підтримала апеляційну скаргу з підстав зазначених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Висновки місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_7 у спричинені умисних легких тілесних ушкоджень, домашньому насильстві, тобто умисному систематичному вчиненні психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань потерпілої особи та умисному невиконанні обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, за викладених у вироку обставинах, та правильність кваліфікації його дій за ч.1 ст.125, ст.126-1 та ст.390-1 КК України, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, які жодною стороною кримінального провадження не оскаржуються.

Факти, які сторонами провадження не оспорюються, вважаються дослідженими та встановленими в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах вимог поданих апеляційних скарг, тому судова колегія при перевірці вироку суду першої інстанції не наводить доводів на підтвердження висновків суду першої інстанції в частині доведеності вини та правильності кваліфікації дій обвинуваченого.

Згідно ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Загальні засади призначення покарання, визначені в ст.65 КК України, наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення та попередження нових злочинів.

Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Реалізація цієї функції становить правозастосовну інтелектуально-вольову діяльність суду, в рамках якої і приймається рішення про можливість застосування чи незастосування ст.75 КК України, за змістом якої рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням суд може прийняти лише у випадку, якщо призначено покарання певного виду й розміру, враховано тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, і всі ці дані в сукупності спонукають до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Крім того, метою покарання є виправлення та перевиховання особи, яка скоїла злочин та попередження вчинення нею нових злочинів, а тому таке покарання не може переслідувати ціль розправи.

В даному конкретному випадку апеляційний суд враховує ту обставину, що ОСОБА_7 перебуває на військовій службі за призовом під час мобілізації, на особливий період з 09.05.2025 року, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.107).

Захист Вітчизни від збройної агресії хоч і є громадським обов`язком, однак така діяльність обвинуваченого впливає на ступінь суспільної небезпеки вчиненого та особу обвинуваченого, адже свідчить про патріотизм, готовність до самопожертви для захисту своєї країни, що позитивно сприяє зміцненню національної ідентичності та консолідації суспільства.

Така поведінка обвинуваченого підтверджує його намір виправитися, перевиховатися і не допускати подібних протиправних дій у майбутньому.

Також місцевий суд, обґрунтовуючи вид покарання, послався на позицію захисту обвинуваченого, який визнав себе винним частково у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та вважав, що ця обставина «спрямована на ухилення від відповідальності за скоєне».

Колегія суддів зазначає, що посилення покарання за намагання захищатися від обвинувачення є порушенням права на захист. При цьому, обвинувачений не заперечував того, що саме він у зазначений час і місці спричинив потерпілій ОСОБА_8 тілесні ушкодження, однак зазначав, що причиною таких його дій була протиправна поведінка самої потерпілої.

В контексті цієї справи, на переконання колегії суддів, така аргументація обвинуваченого не свідчить про намагання останнього ухилитися від відповідальності.

Отже, з матеріалів кримінального провадження випливає те, що ОСОБА_7 став на шлях виправлення, оскільки в даний час захищає суверенітет і незалежність нашої держави, перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 09.05.2025 року по теперішній час, не оскаржував вирок суду в частині доведеності його вини та правильності кваліфікації дій, що свідчить про його готовність понести кримінальну відповідальність.

Поведінка обвинуваченого на досудовому розслідуванні, під час судового провадження до ухвалення відносно нього обвинувального вироку сприяла правосуддю, так як свідчила про виконання покладених на нього процесуальних обов`язків. Останній до відповідальності не притягувався, інших злочинів не вчиняв, сумлінно з`являвся на всі виклики до слідчого, прокурора та суду, чим фактично досягнута мета покарання.

Наведені вище обставини, на думку колегії суддів, дають підстави зробити висновок про можливість виправлення обвинуваченого без відбування призначеного йому судом першої інстанції покарання реально, застосувавши до нього положення ст.75 КК України.

Оцінюючи наявність підстав для звільнення засудженого від відбування покарання, Верховний Суд у своїх рішеннях (справа № 542/1556/18 провадження № 51-2202км21, справа № 464/3058/18 провадження № 51-4851км21), неодноразово зазначав, що у частині 2 статті 65 КК встановлено презумпцію призначення більш м`якого виду покарання, якщо не доведено, що воно не є достатнім для досягнення мети покарання. Обов`язок доведення того, що менш суворий вид покарання або порядок його відбування є недостатнім, покладається на сторону обвинувачення.

З урахуванням наведеного та практики Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання й того, що покарання є формою реалізації кримінальної відповідальності, а також другорядну роль кари як мети покарання, поведінку обвинуваченого після скоєного, як на стадії досудового розслідування так і судового провадження, колегія суддів дійшла висновку, що зазначені обставини дають апеляційному суду обґрунтовані підстави вважати, що виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням, яке є достатнім для того, щоб засуджений довів своє виправлення.

Відповідно до ст.408 ч.1 п.1 КК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

У постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2017 року № 5-465(15)16 викладено висновок про застосування норми права, згідно з яким наявність підстав для зміни вироку не породжує для апеляційного суду обов`язку досліджувати всю сукупність доказів із дотриманням засади безпосередності, якщо він по-новому (інакше) не тлумачить докази, оцінені судом першої інстанції.

Враховуючи зазначені обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував вище викладені фактичні дані, які могли істотно вплинути на його висновки, та не застосував закон України про кримінальну відповідальність, який в даному випадку підлягав застосуванню, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції необхідно змінити на підставі п.1 ч.1 ст.408, п.4 ч.1 ст.409 КПК України, задовольнивши подану апеляційну скаргу обвинуваченого у повному обсязі.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407-409, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Волочиського районного суду Хмельницької області від 04 березня 2025 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_7 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або місця роботи.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційним судом.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3