справа № 208/5358/25
№ провадження 1-кс/208/2136/25
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2025 р. м. Кам`янське

Слідчий суддя Заводського районного суду міста Кам`янського ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, -

встановив:

Старший слідчий СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 звернувся до суду із клопотанням, погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна.

У своєму клопотанні просить суд накласти арешт на наступне майно, що на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження та розпорядження ним:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 129);

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 129).

Відповідно до положень ч. 2 ст. 172 КПК України, розгляд клопотання просить здійснювати за відсутності підозрюваного, захисника підозрюваного.

В судове засідання слідчий не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, клопотання підтримав.

Слідчий суддя, вивчивши надані суду матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів клопотання, слідчим управлінням ГУНП в Донецькій області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000002 від 02.01.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 303 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні обґрунтовано підозрюється: ОСОБА_5 .

Зібраними в ході досудового розслідування доказами встановлено, що у невстановлені в ході досудового розслідування дату та час, але не пізніше початку січня 2025 року, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на здійснення протиправних дій у сфері культурного, духовного життя суспільства та громадської моралі, моральних засад суспільства в частині задоволення статевих потреб та на порушення моралі суспільства щодо зв`язків між людьми для задоволення статевих потреб на основі особистої симпатії та недопущення ведення статевого життя за винагороду, а саме на вчинення сутенерства на території м. Краматорська Донецької області з використанням житлових приміщень, які перебувають в її володінні та розпорядженні.

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваної ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 303 КК України, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжкого злочину за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна або без такої.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, підозрюваній ОСОБА_5 належить:

- квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею: 65,6 кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 129, розмір частки: 1/1;

- квартира за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею: 29кв.м, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 129, розмір частки: 1/1.

З метою виконання завдань кримінального провадження, забезпечення можливої конфіскації майна як виду покарання, орган досудового розслідування вважає за доцільним накласти арешт на вищевказане майно, що на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_5 .

Згідно ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Арешт на комп`ютерні системи чи їх частини накладається лише у випадках, якщо вони отримані внаслідок вчинення кримінального правопорушення або є засобом чи знаряддям його вчинення, або зберегли на собі сліди кримінального правопорушення, або у випадках, передбачених пунктами 2, 3, 4 частини другою цієї статті, або якщо їх надання разом з інформацією, що на них міститься, є необхідною умовою проведення експертного дослідження, а також якщо доступ до комп`ютерних систем чи їх частин обмежується їх власником, володільцем або утримувачем чи пов`язаний з подоланням системи логічного захисту.

Арешт може бути накладений і на майно, на яке раніше накладено арешт відповідно до інших актів законодавства. У такому разі виконанню підлягає ухвала слідчого судді, суду про накладення арешту на майно відповідно до правил цього Кодексу.

Забороняється накладати арешт на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання" і статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки".

Відповідно до вимог ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті.

Окрім цього, частиною 1 ст. 131 КПК України встановлено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, передбачений п.7 ч.2 ст.131 КПК України, який застосовується на підставі ухвали слідчого судді, постановленої згідно з вимогами ст. 170 КПК України - ст. 173 КПК України.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, підлягає задоволенню.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170-175 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Донецької обласної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт у кримінальному провадженні №0000002 від 02.01.2025 року на наступне майно, що на праві власності належить підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із забороною відчуження та розпорядження ним:

- квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 129);

- квартиру за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 129).

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Дніпровського Апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1