1Справа № 335/6380/25 1-кп/335/755/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2025 року Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

процесуального прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника (в режимі відеоконференції) адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 8 за адресою: вул. Перемоги, буд. 107-Б, м. Запоріжжя, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000555 від 07 травня 2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Запоріжжя, із середньою технічною освітою, військовослужбовця водія мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , солдата, інваліда ІІІ групи, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України (далі КК України),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення за таких обставин.

ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді водія мінометного взводу 2 мінометної батареї 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , маючи умисел на незаконне носіння, зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу, у невстановлені спосіб, час і місці, але не пізніше 07.05.2025, незаконно придбав бойовий припас, а саме бойову ручну наступальну гранату РГН, яку став незаконно носити при собі до моменту виявлення та вилучення співробітниками поліції.

07.05.2025 у період часу з 16:28 год. до 16:45 год. слідчим слідчо-оперативної групи Відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, в ході проведення огляду місця події поблизу будинку № 2 по бульвару Шевченка у місті Запоріжжі, з рюкзака ОСОБА_4 , який він мав при собі, було виявлено та вилучено:

- предмет, що ззовні схожий на корпус гранати РГН з маркуванням «254-25-89»;

- предмет, що ззовні схожий на підривач типу УДЗ з маркуванням «УДЗ С-17-90».

Згідно з висновком експерта від 08.05.2025, наданий на дослідження предмет сферичної форми є корпусом бойової наступальної осколкової гранати РГН промислового виготовлення, який до бойових припасів та вибухових пристроїв не відноситься, але містить у собі заряд бризантної вибухової речовини А-ХІ-1 (флегматизований гексоген) масою 114 г.

Наданий на дослідження предмет напівсферичної форми є ударно-дистанційним запалом УЗД, промислового виготовлення, який до бойових припасів не відноситься, але являється самостійним вибуховим пристроєм, відноситься до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містить у собі заряд ініціюючої речовини та бризантної вибухової речовини підвищеної потужності.

Корпус бойової наступальної осколкової гранати РГН в конструктивному поєднанні з бойовим ударно-дистанційним запалом УДЗ є бойовою ручною наступальною гранатою РГН промислового виготовлення, яка є вибуховим пристроєм військового призначення та відноситься до бойових припасів.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме незаконне носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, визнав повністю, фактичні обставини справи, що викладені у обвинувальному акті не оспорював та зазначив, що він з листопада 2023 року проходив службу в Збройних Силах України у районі бойових дій. Приблизно у березні 2024 року, коли виходив з позиції, у ворожому окопі знайшов гранату, яку взяв собі як трофей. Використовувати за призначенням не збирався, зберігав як сувенір. Граната лежала в рюкзаку, який лежав вдома. У 2025 році він знаходився на лікуванні, переніс операцію. 07.05.2025 він з рюкзаком, в якому знаходилась вказана граната, їхав з лікарні, та був зупинений на вулиці працівниками поліції з метою перевірки документів. Після перевірки документів поліцейський спитав його, чи має він при собі заборонені речі та предмети, на що він повідомив про наявність у рюкзаку вищезазначеної гранати. Надалі, його було затримано та вказану гранату вилучено. Дозволу на носіння та зберігання бойових припасів не мав. У скоєному щиро розкаявся, зрозумів протиправність своєї поведінки.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорювали всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням даних про особу обвинуваченого, процесуальних документів, необхідних для ухвалення вироку. При цьому, судом було роз`яснено учасникам процесу про позбавлення їх права на оскарження даних обставин в апеляційному порядку.

За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння та кваліфікує дії останнього за ч. 1 ст. 263 КК України як незаконне носіння, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесено до тяжкого злочину.

Суд також враховує особу ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем, за місцем служби характеризується посередньо, відповідає займаній посаді, зареєстрований та фактично проживає у м. Запоріжжі, неповнолітніх дітей на його утриманні немає, одружений, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Крім того, суд також враховує стан здоров`я обвинуваченого, підтверджений медичною характеристикою з місця служби, довідкою ВЧ НОМЕР_2 , довідкою військово-лікарської комісії від 10.03.2025, витягом з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 05.08.2025, рекомендаціями, які є частиною індивідуальної програми реабілітації особи з інвалідністю, від 05.08.2025. За змістом вищезазначених документів, ОСОБА_4 має низку захворювань, зокрема і такі, що пов`язані з проходженням військової служби, переніс 31.01.2025 операцію, має інвалідність ІІІ групи та потребує реабілітації.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає те, що ОСОБА_4 щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Враховуючи обставини вчинення злочину, його мету та мотиви, дані про особу обвинуваченого, його поведінку після вчинення злочину, а саме те, що він усвідомив протиправність своєї поведінки та жалкує про вчинене, суд, з урахуванням думки учасників справи, вважає, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання у вигляді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений санкцією ч. 1 ст. 263 КК України, однак зі звільненням від реального його відбування на підставі положень ст.ст. 75, 76 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що по даному кримінальному провадженню були проведено судову експертизу (висновок № СЕ-19/108-25/10111-BTX від 08.05.2025), вартість якої склала 2 674,20 грн, суд вважає за необхідне стягнути вказані витрати з обвинуваченого ОСОБА_4 . Підстави для звільнення ОСОБА_4 від сплати вказаних витрат, на які посилалась захисник у судових дебатах, чинним законодавством не передбачені, а тому суд не має законних підстав для звільнення ОСОБА_4 від обов`язку сплати витрат на залучення експерта.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Строк дії запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту сплинув 07.07.2025. Клопотань про обрання запобіжного заходу до набрання вироком законної сили прокурором не заявлялось.

Водночас, строк перебування ОСОБА_4 під вартою з моменту затримання 07.05.2025 до обрання йому запобіжного заходу у виді домашнього арешту ухвалою слідчого судді Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя від 09.07.2025, слід зарахувати до строку відбування покарання згідно з вимогами ч. 5 ст. 72 КК України.

Керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування основного покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , періодично з`являтися на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

На підставі ч. 5 ст. 72 Кримінального кодексу України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення з 07 травня 2025 року по 09 травня 2025 року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь державного бюджету України судові витрати на залучення експерта при проведенні судової експертизи (висновок № СЕ-19/108-25/10111-BTX від 08 травня 2025 року) в сумі 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Речові докази: підривач типу УДЗ, один корпус гранати РГН, передані на відповідальне зберігання до ВП № 1 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

На підставі п. 15 ст. 615 КПК України судом у судовому засіданні проголошено резолютивну частину вироку.

Суддя ОСОБА_1