печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого першого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 за матеріалами кримінального провадження № 0000847 від 27.09.2024 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, -

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5 , захисник ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В:

До Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого першого відділу управління з досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених працівниками правоохоронних органів та суддями, катувань, інших видів неналежного поводження з особами, Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_3 погоджене з прокурором відділу Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 , у якому з урахуванням доповнень, останні клопочуть про застосування у кримінальному провадженні № 0000847 від 27.09.2024 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 терміном на шістдесят діб із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 350 (трьохсот п`ятдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 1 058 800, 00 грн.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000847 від 27.09.2024 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, а також ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що наказом директора Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРІЯ» виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 13.12.2024 № 317 внесено зміни до наказу № 307 від 02.12.2024 в частині переліку лікарів, які мають право проводити оцінювання повсякденного функціонування особи, зокрема, затверджено склад восьми експертних психіатричних команд, а до команди № 8 включено лікаря ОСОБА_4 за спеціальністю «Психіатрія».

З матеріалів клопотання вбачається, що ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді завідувача психіатричного відділення активної терапії гострих психозів № 9 Комунального некомерційного підприємства «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРІЯ» та входячи до складу експертної психіатричної команди № 8 цього закладу, обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень у складі організованої групи. Установлено, що в другій половині вересня 2024 року ОСОБА_8 , займаючи посаду завідувача поліклініки того ж закладу, з корисливих мотивів організував злочинну схему, спрямовану на незаконне переправлення громадянина ОСОБА_10 через державний кордон України шляхом фіктивного встановлення інвалідності. Для реалізації злочинного умислу ОСОБА_8 залучив ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , які погодилися на участь у схемі та діяли узгоджено, з усвідомленням протиправного характеру своїх дій. Зокрема, ОСОБА_4 забезпечив оформлення ОСОБА_10 як такого, що нібито проходив стаціонарне лікування у його відділенні, хоча фактично такого лікування не було, а також видав завідомо неправдиві офіційні документи, зокрема виписки з медичної картки із фіктивним діагнозом, які надалі мали стати підставою для встановлення інвалідності. Крім того, він неодноразово одержував неправомірну вигоду від ОСОБА_10 за вчинення вказаних дій, чим сприяв досягненню мети організованої групи - забезпеченню умов для незаконного виїзду останнього за межі України в умовах дії правового режиму воєнного стану. Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримала подане клопотання, посилаючись на його обґрунтованість.

Захисник ОСОБА_6 проти задоволення клопотання заперечував. Зазначав, що підозра є необґрунтованою, а дії ОСОБА_4 невірно кваліфіковані органом досудового розслідування. Наведені у клопотанні слідчого ризики не підтверджуються доказами. Просив у задоволенні клопотання відмовити.

Підозрюваний ОСОБА_4 доводи захисника підтримав.

Вислухавши прокурора на підтримку поданого клопотання, пояснення учасників судового провадження, вивчивши клопотання, дослідивши в нарадчій кімнаті матеріали кримінального провадження, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя дійшов висновку, що подане клопотання підлягає задоволенню з огляду на таке.

Слідчими Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000847 від 27.09.2024 за підозрою ОСОБА_8 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України, а також ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368 КК України.

29.07.2025 о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 затримано на підставі п. 1 ч. 1 ст. 208 КПК України, після одержання ОСОБА_10 витягу про інвалідність та передачі ОСОБА_4 крайньої частини раніше обумовленої неправомірної вигоди.

Того ж дня, останньому повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчим суддею має бути встановлено доведеність прокурором обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Так, розглядаючи питання обґрунтованості підозри як підставу для доцільності застосування запобіжного заходу, слідчий суддя зважаючи, що на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх належності і допустимості, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на вищенаведені дані, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського Суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21 квітня 2011 року, «Фокс, Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30 серпня 1990 року, «Мюррей проти Сполученого Королівства» № 14310/88 від 28 жовтня 1994 року та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити це правопорушення.

Таким чином, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 3 ст. 332, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 366 КК України підтверджується зібраними в ході досудового розслідування документами, зокрема:

-протоколами допиту свідка ОСОБА_10 від 27.09.2024, 08.10.2024, 17.10.2024, 22.10.2024, 30.10.2024, 31.10.2024, 06.12.2024, 18.12.2024, 20.12.2024, 25.12.2024, 04.02.2025, 08.03.2025, 26.03.2025, 12.06.2025, 16.07.2025, 24.07.2025, 29.07.2025;

-протоколами огляду від 22.10.2024, 18.12.2024, 20.12.2024;

-протоколами за результатом проведення негласних слідчих (розшукових) дій від 16.10.2024, 10.10.2024, 25.10.2024, 30.10.2024, 31.12.2024, 09.01.2025, 10.03.2025, 07.04.2025;

-протоколом обшуку від 29.07.2025;

-іншими матеріалами досудового розслідування окремо та в їх сукупності.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.

За такого, всупереч твердження сторони захисту, сукупність обставин та зібраних відомостей на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у справі, є достатньою для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу (ч. 1); запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років (п. 4 ч. 2).

Слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких кримінальних правопорушень, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років. Відповідно до практики ЄСПЛ сама по собі тяжкість покарання не є достатньою для застосування тримання під вартою, але у сукупності з іншими чинниками можна дійти до висновку про можливість втечі. Так, злочин вчинено в умовах воєнного стану, що об`єктивно підвищує мотивацію особи до переховування за межами України з метою ухилення від кримінальної відповідальності. Також ОСОБА_4 має зв`язки з іншими учасниками злочинної групи, може бути обізнаний із методами уникнення слідства та прикриття слідів злочину. З огляду на вищевикладене, слідчий суддя вважає, що ризик, передбачений п.1 ч.1 ст. 177 КПК України є таким, що дійсно існує.

Ризик незаконного впливу на потерпілого, свідка, інших підозрюваних, передбачений п.3 ч.1 ст. 177 КПК України виражається в тому, що ОСОБА_4 , розуміючи обсяг доказів його винуватості, у разі обрання йому іншого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, може використати цю можливість з метою впливу на свідків, зокрема: членів експертної команди, інших лікарів, які здійснювали заповнення чи оформлення певних документів ОСОБА_10 , з метою впливу на їх показання, які слідство ще не встигло отримати.

При цьому, існування ризику, передбаченого п.4 ч.1 ст. 177 КПК України виражається у тому, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином з огляду на його обізнаність з механізмом реєстрації та обліку документів в КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРІЯ» в тому числі і електронного обліку у відповідних системах охорони здоров`я, що надасть останньому можливість видалити, корегувати або іншим чином спотворити відомості, щодо проходження фіктивного лікування заявником, а також можливо іншими, невстановленими на даний час особами.

У разі обрання ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою, останній буде працювати в КНП «Клінічний заклад з надання психіатричної допомоги «ПСИХІАТРІЯ», що надасть йому можливість і надалі виконувати відведено йому роль у складі злочинної групи з метою організації незаконного переправлення громадян через державний кордон України на підставі рішення про встановлення інвалідності на підставі завідомо неправдивих офіційних документів. В ході цього, ОСОБА_4 , проаналізувавши свої прорахунки, встановлені з отриманих ним матеріалів досудового розслідування, може вжити більш ретельних маскувальних або інших заходів з конспірації своєї протиправної діяльності, що значно ускладнить можливість її документування правоохоронними органами. Тож, слідчий суддя приходить до висновку про існування ризику, передбаченого п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

На підставі вище викладеного, враховуючи дані про особу підозрюваного ОСОБА_4 , з огляду на фактичні обставини за яких підозрюваному інкримінується їх вчинення, їх характер та суспільний інтерес щодо особи підозрюваного та інкримінованих йому правопорушень, слідчий суддя дійшов висновку про доведеність органом досудового розслідування ризиків, передбачених п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК України. В той же час вірогідність настання вказаних ризиків є досить високою.

Усі ці ризики свідчать про неможливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, які є реальними, досить високими та очевидними. Жоден з більш м`яких запобіжних заходів, на переконання слідчого судді, не здатен в повній мірі нівелювати визначені вище ризики, передбачені п. п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Наведене вище спростовує доводи сторони захисту про відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та свідчить про відсутність підстав для застосування відносно підозрюваної більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.

За вимогами ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків.

Розмір застави підозрюваному визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, за якими підозрюється ОСОБА_4 , які вчинені за попередньою змовою групою осіб. Також слідчим суддею враховується майновий та сімейний стан підозрюваного та вагомість ризиків, передбачених ст. 177 КПК, які встановлені слідчим суддею щодо підозрюваного.

Крім цього, застосовуючи щодо підозрюваного альтернативний запобіжний захід у виді застави, яку може бути ним внесено у будь-який момент, вважаю за необхідне відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 :

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця служби;

- утримуватися від спілкування зі іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.

Покладення даних обов`язків в разі внесення застави є застереженням від настання наслідків, що супроводжуються вище встановленими слідчим суддею ризиками, передбаченими п.п. 1, 3-5 ч. 1 ст. 177 КПК.

Підозрюваний у відповідності до ч. 4 ст. 202 КПК України звільняється з-під варти після внесення застави, визначеної у даній ухвалі, якщо в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, під вартою в якому він перебуває, відсутнє інше судове рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.

Виходячи з наведеного вище, слідчий суддя вважає за необхідне клопотання слідчого задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою із правом внесення застави.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 193, 194, 196, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання старшого слідчого - задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 27.09.2025.

Визначити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в межах 350 (трьохсот п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 1 058 800, 00 (один мільйон п`ятдесят вісім тисяч вісімсот) гривень.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в м. Києві:

отримувач: ТУ ДСАУ в м. Києві

МФО: 820172

банк: Державна казначейська служба України, м. Київ

р/р UA1012089.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави, зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати до суду за першою вимогою, а також строком до 27.09.2025 виконувати наступні обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця служби;

- утримуватися від спілкування зі іншими підозрюваними у кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України.

З моменту внесення застави підозрюваний ОСОБА_4 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Строк дії ухвали визначити до 27.09.2025.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів.

Слідчий суддя ОСОБА_1