1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/486/23 1-кп/335/201/2025
15 травня 2025 року м. Запоріжжя
У провадженні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.
15.05.2025 року Захисником, адвокатом ОСОБА_4 , подано письмове клопотання про визнання очевидно недопустимим доказом Протоколу огляду відеозапису від 13.01.2022 року. В обґрунтування клопотання Захисник зазначила, що вважає даний доказ очевидно недопустимим у зв`язку з допущеним стороною обвинувачення процесуальним порушенням, а саме вважає, що розслідування проводилось слідчим, який не мав повноважень, оскільки постанова про призначення групи слідчих не підписана керівником органу досудового розслідування. Крім того, зазначає, що протокол огляду не відповідає вимогам КПК України, оскільки не містить всіх обов`язкових відомостей, та дата його складення свідчить про проведення слідчої дії до внесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР.
У судовому засіданні захисник та обвинувачений підтримали подане клопотання з підстав, викладених у ньому, просять визнати зазначений доказ очевидно недопустимим та негайно припинити його дослідження.
Прокурор у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, вважає, що стороною захисту не наведено обґрунтованих обставин, які б свідчили про очевидну недопустимість доказу, вважає, що протокол огляду відеозапису від 13.01.2022 року складений відповідно до вимог КПК України, містить описку в даті складення.
Заслухавши пояснення захисника, думку обвинуваченого та прокурора, ознайомившись з протоколом огляду від 13.01.2022 року, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч. 1 ст. 87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння:1) здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов; 2) отримання доказів внаслідок катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність особи, поводження або погрози застосування такого поводження; 3) порушення права особи на захист; 4) отримання показань чи пояснень від особи, яка не була повідомлена про своє право відмовитися від давання показань та не відповідати на запитання, або їх отримання з порушенням цього права; 5) порушення права на перехресний допит. Недопустимими є також докази, що були отримані: 1) з показань свідка, який надалі був визнаний підозрюваним чи обвинуваченим у цьому кримінальному провадженні; 2) після початку кримінального провадження шляхом реалізації органами досудового розслідування чи прокуратури своїх повноважень, не передбачених цим Кодексом, для забезпечення досудового розслідування кримінальних правопорушень; 3) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи у зв`язку з недопущенням адвоката до цієї слідчої (розшукової) дії. Факт недопущення до участі в обшуку адвокат зобов`язаний довести в суді під час судового провадження; 4) під час виконання ухвали про дозвіл на обшук житла чи іншого володіння особи, якщо така ухвала винесена слідчим суддею без проведення повної технічної фіксації засідання (ч.ч. 2, 3 ст.87 КПК України).
Докази, передбачені ст. 87 КПК України, повинні визнаватися судом недопустимими під час будь-якого судового розгляду, крім розгляду, якщо вирішується питання про відповідальність за вчинення зазначеного істотного порушення прав та свобод людини, внаслідок якого такі відомості були отримані (ч. 4 ст. 87 КПК України).
Відповідно до ст. 89 КПК України, суд вирішує питання допустимості доказів під час їх оцінки в нарадчій кімнаті під час ухвалення судового рішення. У разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.
Ознака очевидності чи неочевидності допустимості певного доказу є оціночним поняттям і вирішення даного питання відноситься виключно до дискреційних повноважень суду.
Захисник ОСОБА_4 у клопотанні посилається на процесуальні порушення під час проведення досудового розслідування та під час оформлення протоколу слідчої дії.
При наявності процесуальних порушень порядку отримання доказів визнавати їх недопустимими слід лише тоді, коли такі порушення прямо та істотно порушують права і свободи людини; чи зумовлюють сумніви у достовірності отриманих фактичних даних, які неможливо усунути.
На час розгляду даного клопотання захисника ознак очевидної недопустимості доказу протоколу огляду від 13.01.2022 року суду не наведено, тому підстави для припинення дослідження доказу і для задоволення клопотання відсутні.
В той же час, суд вважає за необхідне зазначити, що доводи клопотання сторони захисту щодо порушення порядку збирання доказів та правильності оформлення протоколу слідчої дії підлягають дослідженню та оцінці судом під час ухвалення остаточного рішення у даному кримінальному провадженні у сукупності з іншими доказами, які будуть досліджені судом.
Керуючись ст. 89, 371, 372 КПК України, суд, -
Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 , про визнання очевидно недопустимим доказом Протоколу огляду відеозапису від 13.01.2022 року залишити без задоволення.
Вирішити питання допустимості вказаного доказу в порядку, визначеному ч. 1 ст. 89 КПК України, з урахуванням всіх досліджених судом доказів у сукупності, в нарадчій кімнаті під час прийняття остаточного рішення у справі.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за результатами розгляду справи.

Суддя ОСОБА_1