Справа № 203/2600/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року Центральний районний суд м.Дніпра у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю скаржника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпро скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена скарга ОСОБА_3 , подана в порядку ст.303 КПК України, в якій останній посилався на те, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000310, відомості за яким внесені до ЄРДР за ч.2 ст.374 КК України на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.07.2023 року по справі №203/1688/23, провадження №1-кс/0203/2647/2023, якою було зобов`язано орган досудового розслідування внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 щодо можливого порушення права на захист з боку працівників правоохоронних та судових органів. Постановою слідчого від 21.03.2025 року було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні. Посилаючись на те, що завданим злочином йому було завдано матеріальної та моральної шкоди, набуття ним статусу потерпілого в силу ч.2 ст.55 КПК України, безпідставну відмову слідчого у визнанні його потерпілим, без врахування попередніх ухвал слідчих суддів, скаржник просив скасувати постанову слідчого від 21.03.2025 року та зобов`язати його повторно розглянути клопотання від 02.08.2024 року про залучення до провадження в якості потерпілого.

В судовому засіданні скаржник підтримав подану скаргу та посилаючись на викладені в ній підстави, просив задовольнити останню.

Слідчий в призначене судове засідання не з`явився, що в силу ч.3 ст.306 КПК України не перешкоджає розгляду скарги. При цьому, слідчий суддя також враховує направлення слідчим матеріалів кримінального провадження, що дозволяє перевірити доводи скарги по суті.

Перевіривши викладені в скарзі доводи, заслухавши скаржника та дослідивши матеріали за скарго, а також матеріали кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень п.18 ч.1 ст.3 КПК України до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому КПК України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.303 КПК України визначено право на оскарження та перелік рішень, дій чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування.

Так, п.5 ч.1 ст.303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою.

Під час розгляду скарги встановлено, що Третім слідчим відділом (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000310, відомості за яким внесені до ЄРДР 31.01.2024 року за ч.2 ст.374 КК України на підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 17.07.2023 року по справі №203/1688/23, провадження №1-кс/0203/2647/2023, якою було зобов`язано орган досудового розслідування внести до ЄРДР відомості за заявою ОСОБА_3 щодо можливого порушення права на захист з боку працівників правоохоронних та судових органів.

В рамках вказаного кримінального провадження ОСОБА_3 звернувся до слідчого із заявою від 02.08.2024 року, в якій просив визнати його потерпілим у кримінальному провадженні, вручити пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, допитати в якості потерпілого.

Постановою слідчого від 05.08.2024 року в задоволенні вказаної заяви було відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.10.2024 року (справа №203/5700/24, провадження №1-кс/0203/3434/2024) постанову слідчого від 05.08.2024 року було скасовано.

Постановою слідчого від 29.11.2024 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 від 02.08.2024 року було повторно відмовлено.

Ухвалою слідчого судді Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 16.01.2025 року (справа №203/127/25, провадження №1-кс/0203/339/2025) постанову слідчого від 29.11.2024 року було скасовано.

Оскаржуваною постановою слідчого від 21.03.2025 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 від 02.08.2024 року знов було відмовлено.

Згідно ч.ч.1-5 ст.55 КПК України потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.

Потерпілим не може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частини суспільства.

За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст.55 КПК України особа набуває статусу потерпілого з моменту подачі заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, що також узгоджується із правовими висновками, викладеними в постанові Верховного Суду у справі №539/3185/17.

В силу положень ч.5 ст.55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий вправі винести вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим.

Проте, таке рішення має бути прийнято за результатами належної перевірки доводів заяви та обставин кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що при винесені постанови від 21.03.2025 року слідчий не врахував недоліків, які стали підставою для скасування ухвалами слідчих суддів попередніх постанов про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання потерпілим у кримінальному провадженні, зокрема, не допитав заявника на предмет конкретизації викладених ним в заяві про вчинення кримінального правопорушення обставин з метою визначення обсягу предмету доказування.

Надаючи оцінку доводам заявника в контексті диспозиції ст.374 КК України та набрання судовими рішеннями у справі №01-57/08, слідчий не витребував та не долучив відповідні судові рішення у справі, зокрема вирок суду та судові рішення за результами його перегляду вищестоящими судами.

В зв`язку з вищевикладеним, слідчий суддя приходить до висновку про передчасність винесення оскаржуваної постанови та про необхідність її скасування, задовольнивши скаргу.

Керуючись ст.ст.3,26,55,220,303-307,369-372 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні задовольнити.

Скасувати постанову слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, ОСОБА_4 від 21 березня 2025 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 від 02 серпня 2024 року про визнання потерпілим у кримінальному провадженні №0000310 та зобов`язати уповноваженого слідчого Третього слідчого відділу (з дислокацією у м.Дніпрі) ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, повторну розглянути заяву ОСОБА_3 від 02 серпня 2024 року.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1