Подільський районний суд міста Полтави
Справа № 553/2408/24
Провадження № 1-кп/553/396/2025
В И Р О К

Іменем України

06.08.2025м. Полтава

Подільський районний суд міста Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

представника потерпілого ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м.Полтава кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000122 від 26 червня 2024 року за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Полтава, українець, громадянин України, із середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:

25.06.2024 близько 21:30 год., ОСОБА_6 , перебуваючи на відкритій ділянці місцевості за адресою: м. Полтава, вул. Богдана Хмельницького біля будинку №11 на ґрунті раптово виниклого конфлікту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою нанесення тілесних ушкоджень, завдав п`ять ударів кулаками обох рук в область голови та два удари обома ногами в лівий бік тулубу ОСОБА_4 .

В результаті вказаних дій, останньому спричинено тілесні ушкодження у вигляді: до першої групи відносяться: гематоми голови, тулубу, лівої нижньої кінцівки, пошкодження 3-го нижнього зубу зліва, які кваліфікуються, як у своїй сукупності так і кожне окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження, що СПРИЧИНИЛИ короткочасний розлад здоров?я (п.2.3.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МО3 України від 17.01.95р.); до другої групи відносяться: садна шкіри верхніх та нижніх кінцівок, які кваліфікуються, як у своїй сукупності так і кожне окремо, як ЛЕГКІ тілесні ушкодження (п.2.3.5. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» Наказу № 6 МО3 України від 17.01.95р.). Тілесні ушкодження 1-ї та 2-ї групи могли утворитись не менш ніж від 7-8-микратної дії тупих обмежених предметів, якими могли бути пальці рук стиснуті в кулак, нога людини у взутті або інші предмети з подібними характеристиками, можливо в строк та за обставин вказаних вище.

Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, ствердивши факт вчиненого ним кримінального правопорушення, в час, спосіб та при обставинах, на які вказує досудове слідство, підтвердивши характер та механізм своїх дій. В своїх діях кається. Докази його вини, здобуті на досудовому слідстві, визнає повністю і не оспорює.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_6 , свою винність у вчиненому діянні визнав повністю і суду дав показання, що вчинив злочин саме при викладених обставинах, суд, при визначенні порядку дослідження доказів, заслухавши думку прокурора, потерпілого, представника потерпілого, обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення та винуватості обвинуваченого у його вчиненні, обмежився допитом обвинуваченого, потерпілого дослідженням характеризуючих матеріалів на обвинуваченого, які є в матеріалах кримінального провадження, роз`яснивши при цьому положення ч.3 ст.349 КПК України, згідно яких сторони у такому випадку будуть позбавлені права оскаржити обставини, які ніким не оспорюються в апеляційному порядку.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , пояснив, що обставини, які зазначені в обвинувальному акті повністю відповідають фактичним обставинам, які відбувались 25.06.2024 року. Також прохав задовольнити цивільний позов про відшкодування моральної шкоди, яка полягає в моральних стражданнях і душевних переживаннях, перенесених ним внаслідок протиправних дій обвинуваченого.

Враховуючи показання обвинуваченого ОСОБА_6 , фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що обвинувачений винний у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, що виразилося у заподіянні умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Призначаючи покарання, суд виходить із положень ст. ст. 50, 65 КК України, а саме - принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для подальшого виправлення та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень як самими обвинуваченими, так і іншими особами, враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, конкретні обставини кримінального правопорушення; особу обвинуваченого, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутні.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відсутні.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу винного, його ставлення до вчиненого, додержуючись принципу законності, індивідуалізації, справедливості та обґрунтованості покарання, а також враховуючи, що згідно ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, тому суд приходить до висновку про необхідність застосування до обвинуваченого покарання передбаченого санкцією даної статті, у вигляді пробаційного нагляду з покладенням обов`язків передбачених ст. 59-1 КК України, та вважає дане покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Потерпілим ОСОБА_4 , по матеріалах кримінального провадження заявлений цивільний позов про відшкодування моральної шкоди на суму 100000 грн.

Зважаючи на доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вважає, що потерпілому ОСОБА_4 , обвинуваченим була завдана моральна шкода, оскільки внаслідок вчинення злочину він зазнав фізичних, душевних, психічних переживань. При визначенні розміру моральної шкоди суд виходить із засад розумності та справедливості і вважає, що позов підлягає частковому задоволенню на суму 5000грн.

Що стосується стягнення з обвинуваченого ОСОБА_6 , витрат на правничу допомогу у розмірі 2000грн., суд приходить до таких висновків.

За загальним правилом, розмір витрат визначається договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Так, процесуальні кодекси містять загальні положення проте, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою подальшого розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак процесуальні кодекси не містять деталізованих вимог до переліку документів, що підтверджують розмір витрат.

Суд зазначає, що в матеріалах справи наявні договір про надання правової допомоги від 12.08.2024р., на виконання умов договору надано: квитанцію № 16 від 12.08.2024р., щодо сплати гонорару у сумі 2000грн., акт приймання-передачі послуг № 16 від 16.08.2024р., тому суд вважає, що враховуючи обсяг робіт наданих адвокатом на виконання умов договору, сума компенсації наданих послуг у розмірі 2000грн., є співмірною та розумною у цій справі.

Процесуальні витрати відсутні. Речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 124, 368, 370, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Визнати ОСОБА_6 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і призначити йому покарання за ч.2 ст.125 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 рік.

На підставі ст.59-1 КК України встановити засудженому такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Заявлений потерпілим ОСОБА_4 , цивільний позов про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково та стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , на користь потерпілого 5000грн., моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_6 , на користь потерпілого ОСОБА_4 , витрати з надання правничої допомоги у сумі 2000грн.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Подільський районний суд міста Полтави протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Подільського районного суду міста Полтави ОСОБА_1