КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3488/25
Провадження № 1-кп/552/605/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000250 від 06.03.2025, щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтава, громадянина України, українця, із середньою освітою, не одруженого, не маючого на утриманні неповнолітніх дітей та осіб з інвалідністю, офіційно не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.03.2021 Київським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі;

-18.06.2021 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 3. ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. В силу ч. 4. ст. 70 частково приєднано за вироком Київського районного суду від 24.03.2021 за ч. 2 ст. 185 КК України 1 рік позбавлення волі. Остаточно засуджений до 3 років позбавлення волі;

-01.07.2021 Київським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 70, ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі;

-02.12.2024 Київським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України від відбування призначеного покарання звільнений з іспитовим строком 2 роки;

за обвинуваченняму вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

До Київського районного суду м. Полтави 28.04.2025 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000250 від 06.03.2025, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та внаслідок автоматизованого розподілу судової справи між суддями надійшов до провадження судді ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 05.05.2025 призначений відкритий судовий розгляд обвинувального акту у цьому кримінальному провадженні.

Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, обставини, встановлені судом.

Судом визнано доведеним обвинувачення про те, що 17.11.2024, в період часу з 06 год 50 хв до 06 год 54 хв, ОСОБА_5 , перебуваючи по пров. Заячому, 1А в м. Полтава, де діючи умисно, таємно, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, з корисливою метою, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, за допомогою банкомату АТ КБ «Приват Банку», зняв з карткового рахунку НОМЕР_1 АТ КБ «Приват Банк», відкритого на ім`я ОСОБА_4 , грошові кошти за три транзакції: в сумі 1002 грн (зі сплатою комісії 47 грн.) та двічі по 4002 грн (зі сплатою щоразу комісії 160 грн кожна), чим спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріального збитку на загальну суму 9373 грн.

Після цього, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Кваліфікація дій обвинуваченого.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за частиною 4 статті 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, в умовах воєнного стану.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

Прокурор та обвинувачений, просили проводити розгляд справи відповідно до частини 3 статті 349 КПК України.

Обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, ОСОБА_5 визнав себе винним. Суд переконався, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає та йому роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, а тому суд, відповідно до частини 3 статті 349 КПК України, визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи, які не оспорюються обвинуваченим та потерпілим, дослідити докази щодо обставини, які оспорює потерпілий.

Допитаний під час судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 повідомив суду обставини вчинення ним інкримінованого злочину, місце, час та спосіб крадіжки майна потерпілого. Також вказав, що 17.11.2024 вживав разом з батьком алкогольні напої, після сварки зі своєю співмешканкою, поїхав до квартири батька - ОСОБА_4 , де вони продовжили уживати спирте.

Після того, як потерпілий ОСОБА_4 заснув, ОСОБА_5 узяв його мобільний телефон та за його допомогою зняв грошові кошти з кредитного рахунка батька в сумі більше 9000 грн. Кошти знімав за допомогою банкомата. Пояснив, що найближчим часом відшкодує шкоду завдану правопорушенням та поверне потерпілому викрадені грошові кошти.

Допитаний потерпілий ОСОБА_4 показав, що обвинувачений ОСОБА_5 є його рідним сином. Однак відповідно до свідоцтва про народження у ньому зазначене інше прізвище сина, не ОСОБА_6 , а ОСОБА_7 . Одночасною, потерпілий пояснив, що напередодні крадіжки вживав за адресою свого постійного проживання алкогольні напої разом із сином та співмешканкою. Унаслідок алкогольного сп`яніння заснув та коли прокинувся виявив, що кредитну картку заблоковано, в банківській установі вказали, що з неї в період часу з 6 до 7 год ранку зняті грошові кошти в сумі 9373 грн. ОСОБА_5 після цього зізнався у крадіжці, обіцяв повернути кошти. Просив вибачення через вчинення злочину.

У подальшому, 03.06.2025 потерпілий надав суду докази про повне відшкодування шкоди заподіяної злочином у розмірі 9373 грн, підтвердив зазначене також обвинувачений. Фактично обвинуваченим відшкодована шкода у розмірі 10000 грн.

Таким чином, суд, обмеживши дослідження фактичних обставин, допитом обвинуваченого та дослідженням документів, що характеризують особу обвинуваченого, та стосуються долі речових доказів, дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Позиції учасників судового розгляду.

Прокурор, вважаючи доведеною вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, просив суд призначити ОСОБА_5 покарання за частиною 4 статті 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у виді 4 (чотирьох) років 10 (місяців) позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років. Пропонував на підставі статті 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Обвинувачений, визнаючи вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, просив його суворо не карати, розкаявся, із запропонованою прокурором мірою покарання погодився, запевняв суд, що в подальшому не буде вчиняти кримінальних правопорушень та своїми реальними вчинками доведе виправлення, оскільки з 17.05.2025 проходить курс реабілітації від вживання алкоголю та наркотичних засобів у ГО «Світло миру Полтава».

Потерпілий просив суд суворо не карати ОСОБА_5 , пояснив, що вибачив сина, йому відшкодована шкода. Ввчинення цього злочину сином частково обумовлено його прорахунками у вихованні дитини.

Мотиви призначення покарання та відомості про особу обвинуваченого, що мають значення для справи.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, згідно з вимогами статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, особу винного, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після цього, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, а також вимоги частини 2 статті 50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.

Відповідно до частини 5 статті 12 КК України, вчинене ОСОБА_5 кримінальне правопорушення за частиною 4 статті 185 КК України є тяжким злочином, який вчинений повторно.

Відповідно до інформації КП «Обласний заклад з надання психіатричної допомоги Полтавської обласної ради» ОСОБА_5 знаходився стаціонарному лікуванні у період часу з 04.04.2019 по 05.04.2019 із діагнозом: психічні розлади та розлади поведінки внаслідок комбінованого вживання декількох наркотичних засобів та використанні інших психоактивних речовин, згідно інформації ВП «Обласна консультативна психоневрологічна поліклініка зі стаціонаром № 1» ОСОБА_5 за медичною допомогою не звертався, згідно інформації КП «Полтавській обласний центр терапії залежностей ПОР» ОСОБА_5 звертався за медичною допомогою та у період часу з 14.11.2024 по 18.11.2024 проходив стаціонарне лікування. З 2019 року перебуває під наглядом внаслідок вживання наркотиків, алкоголю, канабіноїдів, синдром залежності.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд пом`якшуючими покарання обставинами вважає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення та добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставини, що обтяжують покарання, відсутні.

Факт щирого каяття ОСОБА_5 у вчиненому злочині знайшов своє підтвердження і в судовому засіданні, про що об`єктивно засвідчила його поведінка та визнання вини за інкримінованим кримінальним правопорушенням.

Щодо активного сприяння у розкритті злочину, то як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_5 у ході досудового розслідування відразу надав визнавальні показання у вчиненні кримінального правопорушення та вказав на обставини їх вчинення, які в подальшому знайшли своє підтвердження.

Факт добровільного відшкодування завданих збитків доведений добровільним поверненням потерпілому ОСОБА_4 грошових коштів на загальну суму 10000 грн.

Згідно зі ст. 69КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої для такого виду покарання в Загальній частині цього Кодексу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що обставини, які характеризують особу обвинуваченого, сукупність кількох підстав, які пом`якшують відповідальність обвинуваченого, його запевнення про стійкий намір змінити життя та вибачення за вчинення правопорушення, свідчать, про можливість призначення покарання із застосуванням положень ч. 1 ст. 69 КК України.

Отже, ОСОБА_5 необхідно призначити покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.

Відповідно до даних обвинувального акта та копії вироку від 02.12.2024 у справі №552/7546/24 ОСОБА_5 раніше судимий Київським районним судом м. Полтави за ч. 4 ст.185 КК України до 5 років позбавлення волі. Водночас, злочин у вчиненні якого визнаний винуватим ОСОБА_5 , вчинений 17.11.2024, тобто до постановлення попереднього вироку.

Отже, на підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, необхідно остаточно визначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

Відповідно до досудової доповіді Київського районного відділу філії ДУ «Цент пробації» в Полтавській області щодо ОСОБА_5 , - ризик вчинення повторного кримінального правопорушення оцінюється як високий, ризик небезпеки для суспільства, у тому числі для окремих осіб оцінюється як середній, зважаючи на виявлені фактори ризику його виправлення можливе без ізоляції від суспільства, з покладенням обов`язків відповідно до статті 76 КК України.

Суд враховує позицію прокурора, який вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства.

Таким чином, враховуючи дані досудової доповіді, особу винного, який довів суду своє стійке бажання до виправлення та реабілітації, щирий жаль з приводу вчиненого, думку потерпілого щодо вибачення, думку прокурора, суд дійшов висновку, що виправлення й перевиховання ОСОБА_5 можливе без ізоляції від суспільства та на підставі ст.75 КК України його необхідно звільнити від відбуття покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Таке покарання, на переконання суду, є справедливим, відповідає положенням статей 65-68 КК України та буде необхідним для виправлення обвинуваченого, відповідатиме принципу індивідуалізації покарання, запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень, особі обвинуваченого та є достатнім, для досягнення визначеної ст. 50 КК України мети покарання. Інші види покарань не забезпечать належної поведінки обвинуваченого.

Мотиви ухвалення інших рішень, що вирішуються судом при ухваленні вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений, у зв`язку із чим підстави для його вирішення судом відсутні.

Процесуальні витрати на залучення експерта відсутні.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 368-371, 373-374, 376, 468-469, 471, 473-475, 615 КПК України,

ухвалив:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України, у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки 10 (десять) місяців.

На підставі ч. 1, 4 ст. 70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього вироком суду обов`язки.

На підставі ч. 1, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3) працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу);

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою;

5) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку.

До набрання вироком законної сили щодо ОСОБА_5 запобіжний захід не обирати.

Відповідно до статті 532 КПК України, вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити прокурору, обвинуваченому в порядку, визначеному статтею 376 КПК України.

Копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надіслати учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.

Обвинувачений, захисник, його законний представник, потерпілий, його представник, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, мають право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, має право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Резолютивна частина вироку проголошена судом на підставі частини 15 статті 615 КПК України.

Головуючий суддя ОСОБА_1