справа № 462/2248/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2025 року Залізничний районний суд м. Львова

в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Львові кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця Автономної Республіки Крим, Ленінського району, с. Войкове, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судженого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.345 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

17 лютого 2025 року, приблизно о 01:00 годині ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 , їдучи спільно з працівниками поліції в службовому автомобілі марки «Рено меган», д.н.з. НОМЕР_1 , під`їхали до воріт ВП № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області, що розташований по вул. Чернівецька, 2 в м. Львові. Після зупинки транспортного засобу, ОСОБА_4 під час спілкування з інспектором взводу №1 роти №1 батальйону № 1 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що перед ним на пасажирському сидіння знаходиться працівник поліції, який відповідно до Закону України «Про державний захист працівників судів та правоохоронних органів» від 23.12.1993 №3781-ХІІ являється працівником правоохоронного органу, який здійснював покладені на нього службові обов`язки по охороні публічного порядку та був одягнений у формений одяг з шевронами, реалізуючи свій раптово виниклий умисел, умисно наніс один удар - сплетінням пальців двох рук в обличчя потерпілому ОСОБА_5 , чим заподіяв працівникові правоохоронного закриту черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку із забоєм тканин спинки носа і потиличної ділянки, що відноситься до легко тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою винність у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що дійсно 17 лютого 2025 року, їхав з працівниками поліції, зокрема потерпілим ОСОБА_5 , на їхньому службовому автомобілі, та після зупинки транспортного засобу, усвідомлюючи, що перед ним на пасажирському сидіння знаходиться працівник поліції, умисно наніс один удар в обличчя потерпілому ОСОБА_5 . Відтак, вказав, що обставини викладені в обвинувальному акті повністю відповідають дійсності, щиро розкаявся. Визнання ним вини є добровільним, без застосування тиску та примусу.

Зважаючи на те, що ОСОБА_4 , повністю визнав свою вину у вчиненні злочину, його свідчення відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 , слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 345 КК України, оскільки він вчинив умисне заподіяння працівникові правоохоронного органу легкого тілесного ушкодження у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до не тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який в КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень» та КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер» на обліку не перебуває, раніше не суджений, а також те, що обвинувачений щиро розкаявся у скоєному, що є обставинами, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Обставини, які обтяжують покарання - відсутні.. Так, згідно досудової доповіді Залізничного районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Львівській області, орган пробації вважає, що виправлення особи без позбавлення або обмеження волі на певний строк можливе та не становить високої небезпеки для суспільства.

На основі наведеного суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочини у виді обмеження волі із звільненням від відбуття покарання з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 , попередження нових злочинів, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, та на переконання суду саме таке покарання відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Речові докази: диск DVD-R , - слід зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 323 324 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України та обрати йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 /один/ рік.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття призначеного покарання із визначенням 1 /одного/ року іспитового строку.

Відповідно до ч.1 статті 76 Кримінального кодексу України зобов`язати ОСОБА_4 :

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

-виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою на тему: «Подолання агресивної поведінки».

Речові докази: диск DVD-R , - зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду протягом 30 діб з моменту проголошення.

Суддя: ОСОБА_1