Справа № 752/4080/25
Провадження № 1-кс/752/4017/25
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000001, та забов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До провадження слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність слідчого, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №0000001 та забов`язання вчинити дії.

В обґрунтування доводів та вимог скарги зазначено, що у провадженні СУ ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0000001 від 03.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. В ході проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 03.01.2024 року року слідчим СУ ГУ НП У м. Києві ОСОБА_5 24.04.2025 року було проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем мешкання ОСОБА_4 . За результатом проведеного обшуку виявлено та тимчасово вилучено жорсткі диски на 256 GB № TS256GSSD23OS, WWN 57C3548110AD4F6D; на 256 GB № TS256GSSD23OS, WWN 57C35481A234BC86; 3.OTB, WWN 50014EE207C494B2. Вилучення відбулося всупереч змісту ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16.04.2025 у справі №752/4080/25, оскільки за ухвалою надано доступ до інформацію на комп`ютерній техніці та можливості її скопіювати. За таких обставин, адвокат вважає неправомірним вилучення вказаного майна, таким, що суперечить засадам кримінального провадження, принципу пропорційності. Крім того, як вказує адвокат, вилучені жорсткі диски є власністю ОСОБА_4 , які містять його приватну інформацію, що не має відношення до обставин події розслідування. Сама наявність у ОСОБА_4 комп`ютерної техніки не доводить, що вона була знаряддям можливого вчинення кримінального правопорушення, зберегла на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, тобто є речовим доказом у розумінні ст. 98 КПК України. До того ж, необґрунтоване вилучення жорстких дисків є порушенням права власності ОСОБА_4 та не дає змоги використовувати це майно в особистому житті, а тому явно не відповідає

завданням кримінального провадження, передбаченим ст. 2 КПК України. За таких підстав, адвокат вважає, що майно потрібно повернути власнику.

У судове засідання представник власника майна не з`явився. Повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Слідчий/прокурор у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду скарги повідомлені належним чином. Слідча до початку розгляду скарги подала письмові поясненян та надала ухвалу слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 25.04.2025 року про арешт майна.

За вказаних обставин, слідчим суддею з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим її розгляд у відсутність осіб, які не з`явилися.

Вивчивши скаргу, дослідивши письмові докази в її обґрунтування, слідчий суддя приходить до наступного.

Згідно зі ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржено неповернення тимчасово вилученого майна, згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які слідчий, прокурор зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб.

Відповідно до ст. 236 КПК України вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукування в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.

Статтею 169 КПК України передбачено, що тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; у випадках, передбачених ч. 5 ст. 171, ч. 6 ст. 173 цього Кодексу; у разі скасування арешту.

У випадку вилучення майна, яке, за переконанням органу досудового розслідування, містить відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення чи здобуте злочинним шляхом, тощо, він не пізніше наступного робочого дня зобов`язаний звернутись до слідчого судді з клопотанням в порядку ч. 5 ст. 171 КПК України про його арешт, довівши наявність обставин, визначених ст. 98, ч. 2 ст. 167, ст. 170 КПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереженняречових доказів; 2) спеціальноїконфіскації; 3) конфіскції майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Судовим розглядом встановлено, що СУ ГУ НП у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000001 від 03.01.2024 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч. 4 ст. 191 КК України.

З матеріалів скарги та долучених до неї документів вбачається, що 22.04.2025 в ході проведення обшуку за адресою:м. Харків, вул. Дерев`янка, 2, було вилучено наступне майно: жорсткі диски на 256 GB № TS256GSSD23OS, WWN 57C3548110AD4F6D; на 256 GB № TS256GSSD23OS, WWN 57C35481A234BC86; 3.OTB, WWN 50014EE207C494B2, що належить ОСОБА_4 .

Ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2025 року у справі № 757/4080/25, провадження № 1кс/752/3662/25 накладено арешт на жорсткі диски на 256 GB № TS256GSSD23OS, WWN 57C3548110AD4F6D; на 256 GB № TS256GSSD23OS, WWN 57C35481A234BC86; 3.OTB, WWN 50014EE207C494B2, що належить ОСОБА_4 .

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи та вимог КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про те, що в задоволенні скарги слід відмовити, оскільки ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 24.04.2025 року у справі № 757/4080/25, провадження №1кс/752/3662/25, накладено арешт на вилучене майно, про повернення якого просить заявник.

Керуючись ст. ст. 26, 169-170, 303, 305, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

1. Скаргу залишити без задоволення.

2. Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_6