Справа № 368/351/24
провадження № 1-кп/368/81/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2025 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4 та ОСОБА_5

представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7

законного представника неповнолітнього ОСОБА_8

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9

та обвинуваченого ОСОБА_4

відкрито провівши в залі суду в м. Кагарлик підготовче судове засідання кримінального провадження № 0001775 від 30.07.2023 р. щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, -

встановив:

01 березня 2025 року до Кагарлицького районного суду Київської області надійшли матеріали кримінального провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001775 від 30.07.2023 р. щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України.

01.03.2024 року автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю ОСОБА_10 .

Ухвалою суду від 04.03.2024 року по вказаному кримінальному провадженні призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.04.2024 року справу призначено до судового розгляду.

26.02.2025 року обвинуваченим ОСОБА_4 та захисником ОСОБА_9 подано заяву про відвід судді ОСОБА_10 .

Ухвалою суду від 18.03.2025 року задоволено заяву про відвід судді.

19.03.2025 року автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю ОСОБА_1 .

Під час підготовчого засідання прокурор вважав, що вказане кримінальне провадження підсудне Кагарлицькому районному суду Київської області. Підстави для закриття кримінального провадження, передбачені ст. 284 КПК України, відсутні. Обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. Підстави для повернення обвинувального акту прокурору відсутні. Таким чином, є всі підстави для призначення даного кримінального провадження до судового розгляду. Судовий розгляд здійснювати в приміщенні Кагарлицького районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні за участю прокурора, обвинуваченого, його захисника, потерпілих, законного представника потерпілого, представника потерпілих та свідків згідно реєстру. Заперечував проти повернення обвинувального акту прокуророві, оскільки зазначені захисником обвинуваченого та представником потерпілих підстави повернення обвинувального акту не відповідають нормам ст. 291 КПК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_9 просить суд повернути прокурору Обухівської окружної прокуратури Київської області

обвинувальний акт від 29 лютого 2024 року та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за №0001775 від 30.07.2023 р. відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, який не відповідає вимогам ст.291 КПК України, обґрунтовуючи наступним. Обвинувальний акт затверджений та підписаний прокурором з порушенням вимог ч. 1 ст.291 КПК України. Обвинувальний акт затверджено прокурором 29.02.2024 р. за адресою Київська область, м. Обухів, вулиця Чаплінського, буд 7, а підписано - АДРЕСА_1 . Різні адреси затвердження та підписання прокурором обвинувального акту 29.02.2024 р. Стороні захисту та ОСОБА_4 надано затверджений прокурором обвинувальний акт, підпис якого не скріплений печаткою. Згідно з ч. 1 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Саме підписання й затвердження обвинувального акту прокурором та скріплення його підпису печаткою надає цьому документу статус офіційного і свідчить про належний нагляд за досудовим розслідуванням. Затвердження прокурором обвинувального акту щодо обвинувачених та не скріплення його печаткою є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу. Оскільки в контексті примітки до ст.358 КК України під офіційним документом слід розуміти документ, що містить зафіксовану на будь-яких матеріальних носіях інформацію, яка підтверджує чи посвідчує певні події, явища або факти, які спричинили чи здатні спричинити наслідки правового характеру. Наявний у справі №368/351/24 обвинувальний акт скріплений печаткою, а наданий стороні захисту та ОСОБА_4 - без печатки. Невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України щодо конкретизації кримінального правопорушення. Згідно з ч. 1 ст.91 КПК України визначено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню, зокрема подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), що виходячи з суті даної статті має відображатися в обвинувальному акті відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, як виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими. Втім, обвинувальний акт від 29.02.2024 р. не містить визначених обставин вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 . Відсутні чітко зафіксовані фактичні обставини події, не підтверджені доказами, які вказують на наявність складу кримінального правопорушення в діянні ОСОБА_4 , що суперечить вимогам статті 91 КПК України. Є лише формулювання тексту пункту 13.1 Правил дорожнього руху України. Невідповідність в обвинувальному акті анкетних даних ОСОБА_4 . В обвинувальному акті (арк.2) у фактичних обставинах кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначено про те, що 29 липня 2023 року, близько 10 години 00 хвилин, водій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував технічно справним автомобілем марки «ВАЗ»... Однак, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а не ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.12.2023 р. повідомлено про підозру ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення. 06.12.1966 р. н., а керував автомобілем 29.07.2023 р. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, це дві особи, які прокурор вважає встановленими. Тобто, відсутні фактичні обставини події від 29.07.2023 року, які викладені в обвинувальному акті від 29.02.2024 року, стосовно особи, яка керувала 29.07.2023 р. автомобілем марки «ВАЗ». Невідповідність реєстру матеріалів досудового розслідування проведеним, прийнятим процесуальним діям у кримінальному провадженні №0001775 від 30.07.2023 р. У п.2 ч.2 ст.109 КПК України зазначено, що реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування. Ця норма є імперативною, а тому не передбачає можливості внесення інших даних або даних з обмеженою інформацією. Реєстр матеріалів досудового розслідування підготовлено з порушенням вимог п.2 ч.2 ст.109 КПК України, зокрема. ОСОБА_11 . Щодо проведених в ході досудового розслідування процесуальних дій Пункт 2 Рапорт з НП №3959 31.07.2023 р. а в реєстрі 29.07.2023 р. Пункт 26 - у реєстрі значиться протокол допиту свідка ОСОБА_12 31.10.2023 р. з 12.10. до 12.30, а в провадженні значиться протокол додаткового допиту ОСОБА_12 31.10.2023 р. з 13.00 до 13.30. Невідповідність дії та часу проведення процесуальної дії. Пункт 28. у реєстрі висновок СМЕ стосовно ОСОБА_4 № 172 від 23.11.2023 р., а в провадженні відносно нього висновок СМЕ № 140 від 23.11.2023 р. Пункт 33. в реєстрі висновок СМЕ №137 від 27.10.2023 р. відносно ОСОБА_5 , а в провадженні висновок №137 стосується ОСОБА_6 від 13.10.2023 р. Пункт 35. протокол допиту потерпілої ОСОБА_5 09.10.2023 р. 13.00 - 13.20. В матеріалах протокол допиту законного представника 09.10.2023 р. Пункт 56. Протокол огляду вебсайту в мережі 12.10.2023 р. Не відповідає час огляду: в реєстрі 09.40-10.00, в матеріалах провадження 09.10-09.30. Пункт 61. Не відповідає час проведення додаткового допиту ОСОБА_4 : У реєстрі з 12.00 до 13.10. в матеріалах з 12.00 до 13.00. Розділ II. Стосовно прийнятих в ході досудового розслідування процесуальних рішень Пункт 1. Постанову про призначення групи прокурорів підписав перший заступник керівника Обухівської прокуратури від 31.07.2023 р.: в провадженні ОСОБА_13 , а в реєстрі - ОСОБА_13 Пункт 2. У провадженні відсутня постанова про призначення групи прокурорів за підписом заступника керівника Обухівської прокуратури ОСОБА_14 : проте в реєстрі є дата 30.07.2023 р. Пункт 8. Різні дати клопотання про поновлення строку звернення до суду про арешт майна. Провадження - 28.08.2023 р. Реєстр - 31.07.2023 р. Також дати ухвали стосовно цього клопотання: Провадження -29.08.2023 р., Реєстр 29.11.2023 р. Пункт 21, 22, 23. Клопотання про надання доступу до речей і документів від 28.08.2023 р. слідчий вказує у постанові, що у кримінальному провадженні №0001775 від 30.07.2023 р. Однак, в додатках додає витяг з ЄРДР №0001775 від 29.07.2023 р. Порушено вимоги п.1 ч.2 ст. 291 КПК України, оскільки зазначено різні дати внесення відомостей до ЄРДР. Пункт 34. У повідомленні про підозру ОСОБА_4 зазначено, що він ІНФОРМАЦІЯ_1 , а в дійсності ІНФОРМАЦІЯ_2 , що є порушенням щодо недотримання вимог закону. Відсутній в Реєстрі висновок судово-медичної експертизи №141 від 27.09.2023 р. відносно ОСОБА_15 та щодо ОСОБА_6 № 137 від 13.10.2023 р. Відсутні дані в реєстрі про повідомлення та відкриття матеріалів провадження в порядку ст. 290 КПК України ОСОБА_4 та потерпілим. Розділ IV. Щодо осіб, які підлягають виклику під час судового розгляду. Пункт 1. ОСОБА_4 вказано невірно номер телефону НОМЕР_1 . а дійсний номер 098-021-1380. Пункт 8. Не вказано місце реєстрації ОСОБА_12 , а лише проживання. Зареєстрований у АДРЕСА_2 . Не вказано місце реєстрації ОСОБА_16 , а лише проживання. Зареєстрована у АДРЕСА_3 . Не вказано місце народження потерпілої ОСОБА_6 Пункт 11. Не вказано місце народження потерпілої ОСОБА_5 . Не допитано потерпілою ОСОБА_5 . В реєстрі матеріалів досудового розслідування, який направлений до суду разом з обвинувальним актом, відсутні дані про відкриття матеріалів кримінального провадження відповідно до ст. 290 КПК України, іншій стороні - надання доступу до всіх матеріалів досудового розслідування стороні захисту - обвинуваченому та захисникам. В обвинувальному акті нічим не обосновано не можливості уникнення зіткнення автомобіля марки «Ореl» під керуванням водія ОСОБА_12 з автомобілем марки «ВАЗ» під керуванням водія ОСОБА_4 . Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, суд згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право у підготовчому засіданні повернути обвинувальний акт прокурору. Суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону. Це дозволяє усунути недоліки та забезпечити належний розгляд справи.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав клопотання свого захисника.

Представником потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 адвокатом ОСОБА_17 подано клопотання про повернення обвинувального акту та просить суд повернути прокурору Обухівської окружної прокуратури Київської області обвинувальний акт від 29 лютого 2024 року та реєстр матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні за № 0001775 від

30.07.2023р. щодо ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 286 КК України, який не відповідає вимогам КПК України, обґрунтовуючи наступним. У відповідності до положень ст. 2 КПК України, одним із завдань кримінального провадження - є застосування до кожного учасника кримінального провадження належної правової процедури. Згідно з положенням ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта. Обов`язок перевіряти обвинувальний акт на відповідність вимогам закону покладається на суд першої інстанції у підготовчому судовому засіданні та у випадку, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України, суд, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, має право повернути прокурору обвинувальний акт. Згідно з вимогами п. 13 ч. 1 ст. 3 КПК України, обвинувачення - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте у порядку, встановленому цим Кодексом. Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4 ст.110 КПК України, є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам, передбаченим у ст. 291 КПК України. Ознайомившись в суді з обвинувальним актом від 29.02.2024 року, затверджений старшим групи прокурорів Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_18 вважає, що він не відповідає вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, а тому підлягає поверненню прокурору з наступних підстав. Так, в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 викладено зміст підозри, а також ті обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрювався на стадії досудового розслідування та правова кваліфікація кримінального правопорушення. Разом із тим, вказані відомості, у відповідності до положень ст. 277 КПК України, становлять зміст повідомлення про підозру, а тому ОСОБА_4 за цим процесуальним рішенням (обвинувальним актом) - фактично має статус підозрюваного. На першій сторінці вказаного обвинувального акту зазначено, що обвинувачений у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0001775 від 30.07.2023р. було доручено старшому слідчому слідчого відділу Обухівського РУП ГУНП в Київській області майору поліції ОСОБА_19 . На другій сторінці даного обвинувального акту встановлено, що: старшим групи прокурорів у даному кримінальному провадженні визначено прокурора Обухівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_18 , яким затверджено 29.02.2024 року даний обвинувальний акт та спрямовано в подальшому до суду. 12.12.2023 року слідчим за погодженням прокурором ОСОБА_18 повідомлено про підозру. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Водночас на цій же сторінці обвинувального акту зазначено, «фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими: А саме, по тексту що «29.03.2023 року водій ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,» порушив правила дорожнього руху та вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 286 КК України. Тобто вже інша особа за датою народження вчинила дорожньо-транспортну пригоду. На п`ятій сторінці обвинувального акту зазначено, вже інші відомості про ОСОБА_4 що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України (Формулювання обвинувачення). На сьомій та восьмій сторінці даного обвинувального акту вказано вже інший процесуальний статус ОСОБА_4 де дослівно по тексту, зазначено що «Таким чином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюється в порушенні правил безпеки дорожнього руху, тобто у вчиненні кримінального правопорушення передбаченому ч. 1 ст. 286 КК У країни. На восьмій сторінці також вказано про захисника як підозрюваного ОСОБА_4 . На дев`ятій сторінці обвинувального акту зазначено, що обвинувальний акт складено та підписано слідчим, за посадою, однак фактично значиться інша посада старший слідчий ОСОБА_19 , яким підписано даний обвинувальний акт та надано прокурору ОСОБА_18 для його підписання, затвердження з подальшим направленням до суду для розгляду по суті. У реєстрі матеріалів досудового розслідування за № 0001775 від 30.07.2023р. зазначено процесуальний статус ОСОБА_4 , як підозрюваний щодо особи яка викликається під час судового розгляду, а не обвинувачений. Також не відповідають обставин прийняті в ході досудового розслідування процесуальні рішення зазначені у реєстрі матеріалів досудового розслідування за № 0001775 від 30.07.2023р., де в п.34 реєстру зазначено, що потерпілу ОСОБА_5 допитано як потерпілу 09.10.2023 року, а в п.19 реєстру, зазначено, що лише 23.10.2023 року ОСОБА_5 постановою визнано та залучено її до кримінального провадження як потерпілу, тобто в порушення вимог КПК України, що вказує на штучність виконаної слідчим даної процесуальної дії. З урахуванням вище описаного а також того, що в обвинувальному акті в цьому кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , після викладення фактичних обставин справи, фактично відсутнє формулювання обвинувачення в розумінні п.13 ч. 1 ст. 3 КПК України, а за правилами ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта - вважає, що обвинувачення ОСОБА_4 за передбаченою законом процедурою висунуте не було, оскільки воно, всупереч вимогам п.5 ч.2 ст.291 КПК України, не міститься в самому обвинувальному акті. Аналіз наведених норм КПК України вказує на те, що обвинувальний акт передається до суду і за допомогою саме цього документу ініціюється процес судового кримінального провадження відносно певної особи, він дійсно виступає як акт обвинувального характеру, що має визначені законом процесуальні наслідки. Обвинувальний акт складався та затверджувався 29.02.2024 року, без виконання вимог ст. 290 КПК України з потерпілими ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . На сьогодні потерпіла сторона остаточно і достовірно заявляє, що ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , не отримувала повідомлення про завершення досудового розслідування у відповідності до вимог ст. 290 КПК України, з матеріалами кримінального провадження за № 0001775 від 30.07.2023 року щодо ОСОБА_4 , за ч. 1 ст. 286 КК України, - не ознайомлювалася. Стороною обвинувачення знехтувано вимоги ст. 290 КПК України, безпідставно та в порушення вимог кримінально-процесуального законодавства України надіслано до суду обвинувальний акт щодо водія ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , або ж іншої особи водія ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 . Варто зазначити, що потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заявили що фактично не допитувалися у справі як потерпілі а підписали заздалегідь надрукований протокол допиту старшим слідчим ОСОБА_19 які надав його для підпису за місцем свого проживання в місті Городище вже інший слідчий, а тому вважають повідомлення про підозру ОСОБА_4 винесено безпідставно, необгрунтовано та незаконно. Представником потерпілих, попередньо ознайомившись з матеріалами кримінального провадження № 1001775 від 30.07.2023року, що доводи ОСОБА_6 та ОСОБА_5 знайшли своє підтвердження в матеріалах зазначеного кримінального провадження. Наразі слідчим відділом Обухівського РУП ГУНП в Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001156, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Підставою відкриття даного кримінального провадження та початку досудового розслідування стала заява потерпілої гр-ки ОСОБА_6 , що 29.07.2023 року близько 10год.00хв. на автомобільній дорозі Н-01, сполученням «Київ-Знам`янка, за нерегульованим перехрестям (поворот до села Переселення) Кагарлицької ОТГ, Обухівського району Київської області, в напрямку міста Обухова водій ОСОБА_12 , керуючи автомобілем марки «Опель Віваро», д.р.н, НОМЕР_2 вчинив дорожньо -транспортну пригоду, внаслідок чого за результатами, безпосередньо його дій, пасажири автомобіля «ВАЗ 210994-20», д.р.н. НОМЕР_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_15 отримали тілесні ушкодження, (завірена належним чином копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001156, від 06.06.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, додалася на 1 арк.) За змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Також ст. 17 КПК України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть грунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Частинами 1. 2, 9. 12 ст. 290 КПК України передбачено, що прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання. Сторони кримінального провадження зобов`язані письмово підтвердити протилежній стороні, а потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження - прокурору факт надання їм доступу до матеріалів із зазначенням найменування таких матеріалів. Якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Системне тлумачення указаних положень ст. 290 КПК України дає підстави вважати, що відкриття матеріалів кримінального провадження відбувається саме на стадії досудового розслідування до моменту направлення обвинувального акту на розгляд суду (за виключенням випадків, прямо передбачених кримінальним процесуальним законом, зокрема, ст. 330 КПК). Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними в постановах від 16 березня 2017 року № 5-64кс16 та від 12 жовтня 2017 року № 5-237кс(15)17, чинний КПК У країни не містить заборони для сторін кримінального провадження представляти в суді матеріали, не відкриті одна одній. Заборона адресована суду, який згідно з ч. 12 ст. 290 КПК України, не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Надання стороною обвинувачення у суді матеріалів, до яких не було надано доступ потерпілій стороні, і долучення їх як доказів на стадіях судового розгляду порушує право обвинуваченого на захист, оскільки змушує його захищатися від так званих нових доказів без надання достатніх можливостей і часу для їх спростування. Цей висновок mutatis mutandis (з урахуванням відмінностей) було підтверджено й Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 16 січня 2019 року (справа № 751/7557/15-к). Вважає, що установлені недоліки, які були допущені на стадії досудового слідства, порушення кримінального процесуального закону є істотними та такими, що позбавлять гарантованих Конституцією України та нормами КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання визначеної законом процедури судочинства, стануть перешкодою розгляду вище зазначеного обвинувального акта щодо ОСОБА_4 по суті, та унеможливлять за результатами судового розгляду, ухвалення законного та обгрунтованого судового рішення. Також вважає за необхідне звернути увагу, що статтею 314 КПК України непередбачено можливості виправлення технічних чи інших помилок, а також внесення додаткових відомостей до обвинувального акту чи реєстру після їх надходження до суду, зокрема, у підготовчому судовому засіданні. Законом також не передбачено поділу недоліків обвинувального акту чи реєстру на суттєві та несуттєві чи такі, що перешкоджають розгляду або не перешкоджають розгляду справи по суті. Статтею 291 КПК України чітко передбачено категоричний перелік відомостей, які має містити обвинувальний акт. Виключень щодо можливості визнання несуттєвим недотримання прокурором чи слідчим будь-якої із вказаних вимог, Законом не передбачено. Главою 28 КПК України, якою врегульовано процедуру судового розгляду, не передбачено процедури виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування. Єдиним процесуальним шляхом виправлення недоліків обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, передбаченим КПК України, є повернення обвинувального акту прокурору з метою усунення ним недоліків.

Потерпілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 підтримують клопотання свого представника та просять задовольнити. Окрім того, вони не визнають себе винними у даному кримінального провадженню, оскільки вважають, що діями іншого водія вони отримали тілесні ушкодження.

Законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_15 ОСОБА_8 щодо повернення обвинувального акту прокуророві покладається на погляд суду.

Вислухавши клопотання прокурора, захисника обвинуваченого та представника потерпілих, думку учасників підготовчого судового засідання щодо поданих та заявлених клопотань, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Суд, вважає, що кримінальне провадження № 0001775 від 30.07.2023 р. щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України підсудне Кагарлицькому районному суду Київської області.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

Обвинувальний акт це важливий процесуальний документ досудового розслідування, який оформляє його результати. В ньому підводяться підсумки досудового слідства, обґрунтовуються доказами висновки слідчого, прокурора щодо винуватості підозрюваного та юридичної кваліфікації його діянь, формулюється в остаточному вигляді обвинувачення.

Згідно вимог ч.4.ст.110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.291 КПК України, зокрема має містити, викладання фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статей закону України про кримінальну відповідальність, та формування обвинувачення.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт і вони є обов`язковими для їх виконання слідчим і прокурором.

Зокрема, обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5)виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

9) дату та місце його складення та затвердження.

Обвинувачення, згідно з п.13 ч.1 ст.3 КПК України - це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому КПК України.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.283 КПК України, обвинувальний акт є формою закінчення досудового розслідування та формою звернення прокурора до суду.

Кримінальним процесуальним законом передбачено, що після закінчення досудового розслідування, до суду передається обвинувальний акт, до якого додається реєстр матеріалів досудового розслідування, та інші, передбачені ст. 291 КПК України документи.

Закон не висуває інших вимог до обвинувального акту, крім тих, які зазначенні в ст. 291 КПК України.

Окрім того, відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документом, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання, є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначенні ч. 4 ст. 291 КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під час підготовчого судового засідання.

Таким чином, єдиною законною підставою для повернення обвинувального акту прокурору є невідповідність змісту самого обвинувального акту вимогам саме ст. 291 КПК України.

Повернення обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору у зв`язку з тим, що вони не відповідають вимогам КПК України (п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України), не відновлює досудове розслідування.

Таким чином, повернення обвинувального акта не передбачає поновлення закінченого досудового розслідування.

Так, згідно ч. 1 ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Відповідно до ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати їх копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297 цього Кодексу), його захиснику, законному представнику, захиснику особи стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного виховного характеру. Якщо провадження здійснюється щодо юридичної особи копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розсліду надаються також представнику такої юридичної особи.

Так, згідно приписів п. 3 ч. 4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додається розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу).

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, єдиним процесуальним документів, що підлягає дослідженню судом під час підготовчого судового засідання є обвинувальний акт. Додатки до обвинувального акту, визначенні ч. 4 ст. КПК України, не є і не можуть бути предметом судового контролю під підготовчого судового засідання.

ККС зазначив, що суди не мають повноважень, до ухвалення вироку або іншого підсумкового рішення в кримінальному провадженні, перевіряти правильність визначеного прокурором обсягу обвинувачення і не мають повноважень якимось чином зобов`язати прокурора змінювати цей обсяг, в тому числі в сторону збільшення.

Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Повернення обвинувального акта прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акта вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які об`єктивно перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Будь-які інші зауваження до обвинувального акту мають отримати відповідну реакцію суду під час судового розгляду справи та не є підставами для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд не може виходити за межі предмету розгляду у підготовчому судовому засіданні, та фактично вдаватися до дослідження обставин кримінального провадження, що є неприпустимим на даній стадії судового розгляду.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим при складанні, а прокурором при перевірці та затвердженні обвинувального акту були дотримані вищевказані вимоги кримінального процесуального закону, а сам обвинувальний акт відповідає вимогам, встановленим ст. 291 КПК України.

Суд не вбачає у змісті чи формі обвинувального акту таких недоліків, які унеможливлювали б прийняття законного та обґрунтованого судового рішення за наслідками його розгляду.

Окрім того суд має перевірити лише факт наявністю реєстру, його відсутність є підставою для повернення акту, але недоліки в самому реєстрі, який наявний не є підставою для повернення.

Тобто, до обвинувального акту додано всі передбаченні ст. 291 КПК України документи.

Таким чином, суд вважає, що обвинувальний акт складено у відповідності до вимог кримінального процесуального законодавства, а тому відсутні підстави для задоволення клопотання захисника про його повернення прокурору та для задоволення клопотання представника потерпілих про його повернення прокурору.

Стаття 315 КПК України встановлює які питання має вирішити суд з метою підготовки до судового розгляду, серед яких: п.4 ч.2 - розгляд клопотань учасників судового провадження про здійснення судового виклику певних осіб до суду для допиту; витребування певних речей і документів; здійснення судового розгляду в закритому судовому засіданні; п.5 ч.2 - вчинення інших дій, необхідних для підготовки до судового розгляду.

Таким чином, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, судом встановлено, що відсутні підстави для прийняття рішень, передбачених п.п. 1-4 ч.3 ст. 314 КПК України; кримінальне провадження потребує закритого судового засідання, обставин, які б перешкоджали призначенню судового розгляду, не встановлено.

Частина третя статті 314 КПК України визначає перелік рішень, які суд має право прийняти у підготовчому судовому засіданні, серед яких і рішення про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. ст. 291, 314 - 316, 369, 371, 372 КПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_9 про повернення обвинувального акту прокуророві відмовити.

У задоволенні клопотання представника потерпілих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_7 про повернення обвинувального акту прокуророві відмовити.

Призначити судовий розгляд кримінального провадження № 0001775 від 30.07.2023 р. щодо ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, на 18 червня 2025 р. о 11 год. 00 хв.

Судовий розгляд провести суддею одноособово у відкритому судовому засіданні.

Викликати в судове засідання: прокурора Кагарлицького відділу Обухівської окружної прокуратури, потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 , представника потерпілих ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_9 та свідків згідно реєстру.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кагарлицького районного суду

Київської області ОСОБА_1