Справа № 158/215/24 Провадження №11-кп/802/327/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника потерпілої ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження №0000747 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 ,

В С Т А Н О В И В :

Вказаним вироком суду ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, одружений, згідно ст.89 КК України раніше не судимий,

засуджений за ч.1 ст.122 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч.4 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 13 (тринадцять) років та підставі ст.55 КК України призначено додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей на 3 роки;

за ч.6 ст.152 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років та на підставі ст.55 КК України призначено додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей на 3 роки;

за ч.6 ст.153 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, і на підставі ст.55 КК України призначено додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля дітей на 3 роки.

На підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим, призначено ОСОБА_8 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 15 (п`ятнадцять) років, та на підставі ст.55 КК України призначено додаткове покарання у виді позбавлення права займатися діяльністю, пов`язаною з навчанням, вихованням та проведенням дозвілля з особами, які не досягли вісімнадцяти років на 3 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 постановлено рахувати з моменту набрання вироком законної сили.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, зараховано ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 08.11.2023 по день набрання вироком законної сили із розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_8 залишено попередній тримання під вартою.

Також вироком суду включено до Єдиного реєстру осіб, засуджених за злочини проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи інформацію про обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні кримінального правопорушення проти статевої свободи та статевої недоторканості малолітньої особи.

Вироком вирішено питання речових доказів, судових витрат, арештованого майна та цивільний позов.

ОСОБА_8 визнаний винним та засуджений за те, що він в нічну пору доби, у період часу з 26 жовтня по 02 листопада 2023 року (більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ліжку в кімнаті будинку за місцем свого проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись метою задоволення власної статевої пристрасті з малолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка через свій малолітній вік не могла чинити йому активного опору, використовуючи фізичну перевагу над нею, розмістився поруч на ліжку, підняв її нічну сорочку, зняв труси, та закривши рукою її рот, всупереч волі потерпілої, вступив з нею у гетеросексуальний статевий акт, вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у її тіло піхву, власних геніталій статевого члена (зґвалтування).

В подальшому, ОСОБА_8 в нічну пору доби, у період часу з 27 жовтня по 02 листопада 2023 року (більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено), перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на ліжку в кімнаті будинку за місцем свого проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , через невстановлений проміжок часу після зґвалтування малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , діючи повторно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись метою задоволення власної статевої пристрасті з малолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка через свій малолітній вік не могла чинити йому активного опору, використовуючи фізичну перевагу над нею, розмістився поруч на ліжку, підняв її нічну сорочку, зняв труси, та закривши рукою її рот, всупереч волі потерпілої, вступив з нею у гетеросексуальний статевий акт, вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у її тіло піхву, власних геніталій статевого члена (зґвалтування).

Окрім того, в ніч з 4 на 5 листопада 2023 року (точний час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті будинку за місцем проживання родичів, що за адресою: АДРЕСА_3 , раніше вчинивши зґвалтування малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років, діючи повторно, усвідомлюючи значення та суспільно-небезпечний характер своїх дій, керуючись метою задоволення власної статевої пристрасті з малолітньою ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка через свій малолітній вік не могла чинити йому активного опору, використовуючи фізичну перевагу над нею, розмістився на ліжку поруч з нею, підняв її нічну сорочку, зняв її труси та закриваючи її рот своєю рукою, й утримуючи її тіло своїми руками, всупереч волі потерпілої, вступив з нею у гетеросексуальний статевий акт, вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням у її тіло піхву, власних геніталій статевого члена (зґвалтування).

Після чого, 5 листопада 2023 року, вранці, (точний час органом досудового розслідування не встановлено), ОСОБА_8 перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в кімнаті будинку за місцем проживання родичів, що за адресою: АДРЕСА_3 , раніше вчинивши дії сексуального характеру, пов`язані із вагінальним проникненням з використанням геніталій в тіло малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років, усвідомлюючи значення і суспільно-небезпечний характер власних дій, з метою задоволення власної статевої пристрасті, використовуючи свою фізичну перевагу над малолітньою потерпілою - ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка через свій малолітній вік не могла чинити йому активного опору, лежачи на ліжку поруч з нею, силоміць взяв руку останньої, поклав її на свій статевий член та продовжуючи силою утримувати, здійснював нею ритмічні рухи (насильницьку мастурбацію) по своєму статевому члену, до тих пір, поки в кімнату не зайшла матір потерпілої ОСОБА_11 .

Крім цього, ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в період часу з 26 жовтня по 2 листопада 2023 року, в нічну пору доби, за адресою: АДРЕСА_2 , а також в ніч з 4 на 5 листопада 2023 року, за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом вчинення умисних, протиправних, насильницьких та повторних дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням з використанням власних геніталій в тіло малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не досягла чотирнадцяти років та шляхом вчинення сексуального насильства (насильницької мастурбації її рукою своїх геніталій), не пов`язаного з проникненням у тіло потерпілої ОСОБА_10 , умисно заподіяв останній середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, а саме, розлад адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений вважає вирок суду необґрунтованим. Посилається на те, що він не згідний з інкримінованими йому обвинуваченнях, оскільки місцевим судом не було взято до уваги фактичні обставини кримінального провадження. Просить вирок суду переглянути.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 вважає вирок суду необґрунтованим. Вказує на те, що жоден із наведених у вироку доказів, як окремо так і у сукупності з іншими доказами не підтверджує факт вступу ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у статеві зносини, а ряд доказів у справі навпаки підтверджують відсутність між ними статевого контакту. Просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, оскільки не встановлені достатні докази на доведення його винуватості.

Заслухавши доповідача, який виклав суть обвинувачення, доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які апеляційні скарги підтримували, просили скасувати вирок суду та закрити кримінальне провадження, прокурора та законного представника потерпілої, які заперечували апеляційні скарги і просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Згідно положень ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Приписами ст.94 КПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні усіх обставин кримінального провадження, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

І з цього випливає, що суд при розгляді кримінального провадження повинен дослідити як ті докази, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, проаналізувати їх та дати їм оцінку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності для вирішення питань, зазначених у ст.368 КПК України.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги кримінального процесуального закону судом першої інстанції дотримані.

Доводи обвинуваченого про те, що він не вчиняв інкриміновані йому злочини, а інцидент є надуманим матір`ю потерпілої, викликаний з метою отримання від нього коштів, є необґрунтованими, не відповідають встановленим обставинам кримінального провадження з огляду на таке.

Будучи допитаним судом першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 суду показав, що малолітня ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є племінницею його дружини. Будь-яких статевих зносин із ОСОБА_10 не мав, оскільки добре до неї ставився; у них були довірливі відносини. Перебуваючи за місцем поживання ОСОБА_8 та його дружини в АДРЕСА_2 , малолітня ОСОБА_10 періодично залишалася ночувати на ліжку разом із ними, де вони перед сном лише дивилися фільми на телефоні. Згодом, вони поїхали до родичів у АДРЕСА_3 , де близько 5 години ранку 5 листопада 2023 року, знаходячись в кімнаті будинку за місцем проживання родичів, він розмістився на ліжку поруч з малолітньою ОСОБА_10 , накрившись покривалом. Через деякий час у кімнату зайшла матір ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , зірвала із ліжка покривало, яким були вкриті малолітня ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , побачивши останнього із розстебнутим ґудзиком на шортах, звинуватила його у вчиненні дій сексуального характеру відносно її малолітньої доньки та погрожувала викликати працівників поліції. Після вказаного інциденту, він із дружиною поїхали в м. Луцьк до брата останньої. Через деякий час його було затримано працівниками поліції в м. Луцьку. Крім цього, вказав, що знав про вік ОСОБА_10 (близько 13-14 років), оскільки остання розповідала йому, що в неї незабаром буде день народження.

Таким чином, обвинувачений не заперечує, що у АДРЕСА_3 , близько 5 години ранку 5 листопада 2023 року, знаходячись в кімнаті будинку за вказаною адресою, він розмістився на ліжку поруч з малолітньою ОСОБА_10 , накрившись покривалом, після чого у кімнату зайшла матір ОСОБА_10 - ОСОБА_11 , зірвала із ліжка покривало, яким були вкриті малолітня ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , побачивши останнього із розстебнутим ґудзиком на шортах.

Допитана місцевим судом, в порядку ст.225 КПК України малолітня потерпіла ОСОБА_10 суду показала, що вона разом із тіткою ОСОБА_12 (дружина обвинуваченого) поїхали потягом до неї додому в с. Махаринці. На наступний день після приїзду в с. Махаринці, ОСОБА_13 (обвинувачений) попросив у її тітки, щоб ОСОБА_14 лягла спати разом із ними на одному ліжку; посередині ліжка був ОСОБА_13 . Коли тітка спала, ОСОБА_13 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, підняв нічну сорочку дівчинки, зняв свої та її труси, утримуючи силою, закрив рукою її рот, проник власними геніталіями - статевим членом у її тіло піхву, та здійснював ритмічні рухи, попри те, що вона йому чинила опір. По завершенню вказаних дій із її тіла піхви «вилилося щось біле», після чого ОСОБА_13 пішов «курити» на вулицю, а вона пішла до місця де спала. Тітка в цей момент бачила що відбувалося, однак просила її нічого не казати, бо не хотіла щоб ОСОБА_13 «судили».

Також потерпіла показала, що наступної ночі, ОСОБА_13 знову попросив у її тітки, щоб ОСОБА_14 лягла спати разом із ними на одному ліжку, на що остання погодилася. Перед сном вони дивилися фільм на телефоні ОСОБА_13 ; вона заснула. Вночі, ОСОБА_13 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, розбудив її, підняв нічну сорочку, зняв труси, утримуючи силою, закрив рукою її рот та знову проник власними геніталіями - статевим членом у її тіло піхву, попри те, що вона йому чинила опір («відштовхувалась», «подерла збоку живіт»). Більше таких дій із нею не вчиняв. В подальшому, ОСОБА_14 , її брат, ОСОБА_13 , тітка, поїхали до постійного місця її проживання в с. Завітне. Перебуваючи в с. Завітному, у нічний час, коли ОСОБА_14 спала на своєму ліжку, поруч із нею розмістився ОСОБА_13 , який був у стані алкогольного сп`яніння, зняв свої та її труси, підняв її нічну сорочку, закрив рукою її рот, проник власними геніталіями - статевим членом у її тіло піхву, та здійснював ритмічні рухи, попри те, що вона йому чинила опір. Із її тіла піхви були виділення білого кольору. Після чого вона та ОСОБА_13 заснули. Зранку, ОСОБА_13 , лежачи на ліжку поруч із ОСОБА_14 , взяв руку останньої, поклав її на свій статевий член та здійснював нею ритмічні рухи по своєму статевому члену, при цьому статевий член був вологий. Вказані дії тривали до тих пір, поки в кімнату не зайшла її матір ОСОБА_11 та побачила її та ОСОБА_13 на одному ліжку. ОСОБА_14 була одягненою, в ОСОБА_13 були наполовину опущені шорти з трусами. В той момент матері нічого не розказувала оскільки боялась. Розповіла лише згодом коли поїхав ОСОБА_13 . Після статевих актів почувалась вкрай погано: відчувала постійні болі у тілі.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_15 суду показала, що потерпіла ОСОБА_14 є її рідною сестрою з якою вона у хороших стосунках. ОСОБА_8 чоловік маминої рідної сестри ОСОБА_16 . На початку осені 2023 року (орієнтовно жовтні), до них приїхали ОСОБА_12 із ОСОБА_13 та певний час проживали. У середині жовтня 2023 року, під час канікул, ОСОБА_8 та її брат ОСОБА_17 поїхали до дядька додому. Через декілька днів, сестра ОСОБА_14 та тітка ОСОБА_12 також поїхали до місця проживання тітки та дядька. На початку листопада, точної дати не пам`ятає, її тітка ОСОБА_12 , дядько ОСОБА_13 та брат із сестрою ОСОБА_14 , повернулись до с. Завітного. В ніч після їх приїзду вона, перебуваючи у своїй кімнаті, у якій також спали ОСОБА_14 та ОСОБА_18 (брат) на одному ліжку, остання із братом ОСОБА_19 на двох-поверховому ліжку, а дядько ОСОБА_13 на окремому ліжку, але також із нами в кімнаті, почула як ніби щось впало, однак не дуже звернула увагу. Вранці, наступного дня чула як мама сперечалась із дядьком ОСОБА_13 , але про що саме була мова, не знає, оскільки займалась своїми справами. Вказала, що ОСОБА_14 розповіла про обставини вчинення відносно неї протиправних дій сексуального характеру ОСОБА_8 (с. Махаринці та с. Завітне), після чого їх матір ОСОБА_11 викликала працівників поліції. ОСОБА_14 їй особисто розповідала, що ОСОБА_13 вступав із нею у статеві зносини у ОСОБА_20 та наказував мовчати і нічого нікому не розповідати.

Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_10 суду показав, що потерпіла ОСОБА_10 є його рідною сестрою. Вказав, що перебуваючи в с. Махаринці він спав в окремій кімнаті, а ОСОБА_14 спала разом із ОСОБА_13 та ОСОБА_12 , де вони перед сном дивилися фільми. Про обставини вчинення відносно малолітньої ОСОБА_10 протиправних дій сексуального характеру ОСОБА_8 , дізнався від матері. В кімнаті будинку в с. Завітне їх спало п`ятеро, а саме, він з братом, сестра ОСОБА_21 , сестра ОСОБА_14 та ОСОБА_8 . ОСОБА_14 спала на ліжку разом з меншим братом, а ОСОБА_8 спав на іншому ліжку. Згодом ОСОБА_8 перемістився на ліжко до ОСОБА_14 . Зранку прокинувся від галасу матері, оскільки обвинувачений лежав поруч із ОСОБА_14 .

Отже свідок ОСОБА_10 також підтвердив, що обвинувачений спав в одному ліжку з потерпілою.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_11 суду показала, що на початку листопада 2023 року до них у будинок приїхала її сестра з своїм чоловіком ОСОБА_8 , які привезли її дочку ОСОБА_14 . Увечері всі лягли спати. Вона з дітьми спала в одній кімнаті, де також спала її сестра. В іншій кімнаті спала її дочка ОСОБА_14 на одному ліжку, а на іншому ліжку спав ОСОБА_8 . Зранку, прокинувшись, вона зайшла у кімнату, де спала донька. Побачила, що разом з ОСОБА_14 спить ОСОБА_13 , хоча він лягав спати на іншому ліжку. Свідок підняла укривало, яким вони були вкриті і побачила, що в ОСОБА_13 приспущені до колін шорти і труси. Відразу почала наносити удари йому кулаками по голові. ОСОБА_8 заперечував будь-які дії сексуального характеру відносно її доньки. В подальшому ОСОБА_13 з дружиною поїхали. Через декілька днів ОСОБА_14 розповіла, що ОСОБА_13 вступав з нею в статевий акт в селі Махаринці Козятинського району Вінницької області, а також в них в будинку в селі Завітне, у ніч коли матір стала свідком ранішньої події. Стверджує, що донька пережила неймовірний стрес. Наразі її психічний стан є важким.

З показань даного свідка убачається, що вона була безпосереднім очевидцем того, як обвинувачений спав в ліжку разом з потерпілою, знявши покривало в обвинуваченого були приспущені до колін шорти і труси.

Свої показання свідок ОСОБА_11 також підтвердила під час проведення слідчого експерименту 09.11.2023, за її участі, на якому вона відтворила події 08.11.2023, що відбулися у житловому будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 (т.2 а.к.п.7-13).

Допитаний місцевим судом свідок ОСОБА_22 суду дав показання про те, що проживає у АДРЕСА_4 . Має сестер: ОСОБА_23 , яка разом з чоловіком ОСОБА_8 проживала у с. Махаринці Козятинського району Вінницької області, ОСОБА_11 , яка разом з чоловіком ОСОБА_24 (на даний час проходить службу в ЗСУ), свекрухою ОСОБА_25 та шістьома неповнолітніми дітьми проживає у АДРЕСА_3 . Між сестрами та братами у них в родині стосунки дружні, але найбільш тісно спілкується зі своєю сестрою ОСОБА_12 . Кілька років тому вона познайомилася з мешканцем Вінницької області - ОСОБА_26 , за якого вийшла заміж і стала проживати разом з ним та свекрухою у селі Махаринці у будинку свекрухи ОСОБА_27 . Дітей у них немає. Влітку 2023 року він близько тижня жив у селі Махаринці та доглядав за господарством сестри. На початку вересня 2023 року він повернувся у місто Луцьк, де у нього в квартирі жила Люба зі свекрухою ОСОБА_27 , аж поки її на початку жовтня 2023 року не прооперували. Коли ОСОБА_28 виписали з лікарні орієнтовно в середині жовтня, то вона з ОСОБА_13 були одну добу в нього, а потім поїхали до сестри ОСОБА_29 в село Завітне Луцького району і деякий час жили у неї. Потім ОСОБА_13 поїхав у село Махаринці, а ОСОБА_30 ще залишалася у ОСОБА_31 , ОСОБА_30 поїхала додому разом з малолітньою донькою ОСОБА_32 , якій 12 років. Точного числа пригадати не може, проте пригадує що це орієнтовно кінець жовтня 2023 року. Також повідомив, що на початку листопада 2023 йому зателефонувала ОСОБА_30 і запитала чи можна приїхати з ОСОБА_13 , оскільки треба помитись і переночувати, щоб поїхати в с. Махаринці. Це було несподівано та викликало підозру. Наступного дня, ближче до вечора, ОСОБА_30 з ОСОБА_13 приїхали до його помешкання, разом з усіма своїми зібраними речами, переночувати, оскільки на наступний день у них був потяг до м. Козятин. ОСОБА_33 зателефонувала ОСОБА_34 по відеозв`язку і повідомила що її дитину зґвалтували. Чув особисто, що ОСОБА_34 вказала, що ОСОБА_13 зґвалтував її доньку ОСОБА_14 . Після цього о 08 год ранку пішов на роботу. Близько 10 год йому зателефонували працівники поліції, попросили надати доступ до його помешкання. Повернувшись додому, виявив відсутність сестри та ОСОБА_8 , їхніх особистих речей. Надав працівникам поліції зовнішній опис сестри і ОСОБА_13 та повернувся на роботу.

Допитана судом першої інстанції свідок ОСОБА_35 суду дала показання про те, що вона є бабусею потерпілої ОСОБА_14 та спільно проживає з останньою та її сім`єю у с. Завітне Луцького району. Підтвердила факт перебування восени 2023 у неї вдома ОСОБА_8 у період вчинення останнім протиправних дій. Окрім того підтвердила, що в день приїзду та під час перебування ОСОБА_8 разом з ними вживав алкогольні напої (горілку). ОСОБА_36 їй особисто розповіла про те, що ОСОБА_8 кілька разів вступав з нею у статеві зносини (у с. Махаринцях і с. Завітному). Після подій що трапились, ОСОБА_14 дуже змінилась стала замкнутою, часто плакала.

З врахуванням таких показань малолітньої потерпілої в ході судового розгляду, суд обґрунтовано прийшов до висновку про об`єктивність таких показань, оскільки вони узгоджуються з показаннями свідків та матеріалами кримінального провадження.

При оцінці доказів та доводів апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції показання потерпілої ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_22 , вважає логічними, послідовними, такими, що не містять істотних суперечностей і такими, що відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджуються документально, та які місцевий суд обґрунтовано прийняв до уваги, та визнав їх достовірними й такими, що підтверджують вину обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.4 ст.152, ч.6 ст.152 за ч.6 ст.153 КК України.

Крім показань зазначених осіб винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, які ставляться йому в провину, доводиться дослідженими у судовому засіданні і іншими доказами.

Так, відповідно до рапорту чергового ВП №1 (м. Ківерці) Луцького РУП ГУНП у Волинській області від 08.11.2023, отримано заяву від ОСОБА_11 , яка повідомила про факт зґвалтування ОСОБА_8 її малолітньої дитини ОСОБА_10 (т.1 а.к.п.175).

Таким чином, ОСОБА_11 , яка є матір`ю неповнолітньої потерпілої, відразу як дізналась про факт зґвалтування ОСОБА_8 її доньки, звернулась з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Відповідно до висновку експерта №738 від 04.12.2023 щодо судово-медичної експертизи потерпілої ОСОБА_10 , при судово-медичному обстежені малолітньої ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не виявлено жодних свіжих тілесних ушкоджень, в тому числі зі сторони статевих органів, при цьому виявлені під час огляду малолітньої на гінекологічному крісі розриви дівочої пліви мають термін не менше 7 діб (т.2 а.к.п.28-29).

Згідно висновку експерта №СЕ-19/103-23/12809-БД від 25.12.2023 та фото таблиць до нього, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_8 та встановлено генетичні ознаки зразка букального епітелію ОСОБА_10 (т.2 а.к.п.38-47).

Відповідно до висновку експерта №СЕ-19/103-23/12874-БД від 28.12.2023 та фото таблиць до нього, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що генетичні ознаки слідів сперми, крові і клітин, виявлених на трусах (об`єкти №№ 1.2, 2.2) є змішаними, збігаються між собою, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме, генетичні ознаки зразків букального епітелію потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 (т.2 а.к.п.88-99).

Отже, висновком експерта підтверджено факт того, що на спідній білизні потерпілої ОСОБА_10 виявлено генетичні ознаки зразків букального епітелію потерпілої ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_8 ..

Відповідно до довідки КНП «Центр терапії залежностей «Соціотерапія» Вінницької обласної ради» №3709 від 13.11.2023, ОСОБА_37 знаходився під профілактичним наркологічним спостереженням з 03.09.2015 по 03.09.2016, діагноз: розлади психіки та поведінки внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками (т.2 а.к.п.137).

Згідно акту обстеження умов проживання від 09.11.2023, проведеного у житловому будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_3 : умови проживання потерпілої ОСОБА_10 задовільні; дитина налякана та емоційно схвильована проте вступає в діалог, переймається навчанням у школі і боїться осуду зі сторони учнів, потребує психологічної допомоги (т.2 а.к.п.166).

Відповідно до результатів психодіагностичного обстеження потерпілої ОСОБА_10 , «при первинному діагностуванні виявлено, що у Ангеліни мінливий настрій. З першого погляду вона, то безтурботна та весела, то зажурена і схвильована. Про те глибоко в душі у неї явно депресивний стан, це підтвердила методика «Неіснуюча істота». При подальшому діагностуванні за допомогою тестової методики «Тривожність» Філіпса визначено, що у ОСОБА_14 високий рівень загальної тривожності, фрустрації та страх невідповідності очікування оточенням. Крім того, даний тест показав, що дитина не мала раніше проблем у стосунках з дорослими. Тест Люшера «Кольоровий тест» показав, що у ОСОБА_14 є тривожна невпевненість та потреба в безпеці. Тестова методика ОСОБА_38 для визначення особливостей переживання психотравмування «Діагностичне інтерв`ю», показала яскраво виражені посттравматичні прояви, які проявляються в постійному згадуванні травматичної обставини та порушенні сну. Окрім цього методика «Мандала» виявила схильність ОСОБА_14 до суїциду і вказала на те, що дівчинка отримала душевну травму (сексуальне насильство). Отже, необхідно створити умови для відпочинку і зняття негативних емоцій, знизити загальний рівень тривожності. Провести ряд корекційних занять для зняття негативних установок, переосмислення цінності життя. Проводити вправи з елементами когнітивної психотерапії, арттерапії, ігротерапії, психодрами та релаксаційні вправи. Потребує уваги, розуміння та підтримки з боку дорослих, формування позитивного емоційного відношення до майбутніх перспектив, позитивних установок.» (т.2 а.к.п.168-169).

Згідно характеристики потерпілої ОСОБА_10 , яка видана Суським ліцеєм Луцького району Волинської області, вона навчається в ліцеї з 01 вересня 2022 року. Навчання в ліцеї у 2022-2023 н.р. проходило дистанційно. Ангеліна участі в дистанційному навчанні не брала, на онлайн конференції не виходила. 2023-2024 н.р. розпочався в очній формі. На початку навчального року зарекомендувала себе позитивною дівчинкою. Проте навчалася не в повну міру своїх сил та можливостей. Навчальні досягнення учениці на початковому та середньому рівнях. Навчальний матеріал засвоює повільно. Бажання вчитися не виявляла. Завдання на дошці виконувала за допомогою підказок педагогів. На уроках слухала пояснення вчителя, але домашні завдання не виконувала. Ангеліні подобається виконувати завдання практичного змісту ( вирізати, склеювати, малювати). Часто пропускала заняття без поважних причин. У 6 класі також навчається рідний брат ОСОБА_39 . Діти часто ходили в ліцей по черзі, змінюючи один одного. Пояснювали це сим, що допомагають матері доглядати за молодшими братами та сестрами. Активності в позакласній та виховній роботі не виявляла. Дівчина спокійна, замкнута, часто пригнічена. На початку навчального року друзів у класі не мала. Зав`язались дружні стосунки з новою ученицею ромської національності ОСОБА_40 , яка з`явилась у класі у жовтні 2023 року. З повагою ставиться до педагогів та старших. Вживання шкідливих звичок (паління, наркотики, вживання алкоголю) не спостерігалося. На здоров`я не скаржилася. Мама, ОСОБА_11 , бере участь в освітньому процесі, відповідає на телефонні дзвінки педагогів; діти забезпечені шкільним приладдям, речами по сезону, мають кошти на харчування. Проблемою залишається пропуски занять без поважних причин в усіх дітей (у ліцеї навчалося 4 дитини з сім`ї ОСОБА_41 , а з 13 листопада 2023 року ОСОБА_42 та Ангеліна перебувають в КУ «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей»). Психологічні методики з ОСОБА_14 не проводились через відсутність шкільного, психолога (т.2 а.к.п.173).

Відповідно до висновку експерта №407 від 15.12.2023, за станом психічного здоров`я малолітня потерпіла ОСОБА_10 могла правильно сприймати зовнішній бік подій, що розгортались в межах описаної в постанові про призначення експертизи кримінальної ситуації, про що в даний час може давати правильні показання. На час вчинення щодо неї протиправних дій малолітня потерпіла ОСОБА_10 страждала на легку розумову відсталість (легку дебільність). Малолітня ОСОБА_10 за станом психічного здоров`я не могла розуміти внутрішнього змісту, соціального і правового значення протиправних дій сексуального характеру, вчинених щодо неї. В даний час малолітня ОСОБА_10 виявляє ознаки розладу адаптації у вигляді тривожно-депресивної реакції на стрес, виникнення якого знаходиться у причинному зв`язку з вчиненням щодо неї протиправних дій сексуального характеру. У малолітньої ОСОБА_10 не виявлено таких індивідуально-психологічних особливостей, які б могли суттєво вплинути на характер її показів по справі. Враховуючи індивідуальні особливості підекспертної її емоційний стан і стан розумового розвитку, малолітня ОСОБА_10 здатна правильно сприймати і давати вірні покази щодо зовнішнього боку важливих подій та обставин, котрі розгорталися в рамках кримінальної ситуації (пора року, час доби, місцевість, особа, її зовнішній вигляд, послідовність дій), не усвідомлюючи внутрішнього змісту, соціального та правового їх значення. Надмірного, невідповідного віковим особливостям навіювання чи фантазування, які б могли суттєво вплинути на достовірність її свідчень, не виявлено. У розпорядженні експертизи немає даних про те, що малолітня ОСОБА_10 дає покази під впливом інших осіб. Загальний психічний розвиток підекспертної ОСОБА_10 не відповідає її віку. В силу своїх вікових та інших особливостей не могла розуміти характер, значення вчинених проти неї діянь та чинити опір (т.2 а.к.п.192-195).

Таким чином висновком експерта встановлено, що у малолітньої ОСОБА_10 не виявлено таких індивідуально-психологічних особливостей, які б могли суттєво вплинути на характер її показів по справі та вона здатна правильно сприймати і давати вірні покази щодо зовнішнього боку важливих подій та обставин, котрі розгорталися в рамках кримінальної ситуації (пора року, час доби, місцевість, особа, її зовнішній вигляд, послідовність дій), не усвідомлюючи внутрішнього змісту, соціального та правового їх значення.

Як вбачається із висновку експерта №СЕ-19/103-23/13566-БД від 26.12.2023 та фото таблиць до нього, за результатами проведення судової молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що на наданій для дослідження сорочці (об`єкт №2) виявлено сперму, кров людини та клітини з ядрами. На сорочці (об`єкт №1) виявлено сперму та клітини з ядрами, крові людини не виявлено. На сорочці (об`єкт №3) сперми та крові людини не виявлено. Встановлено генетичні ознаки слідів сперми та клітин, виявлених на сорочці (об`єкт №1). Також, встановлено генетичні ознаки слідів сперми, крові та клітин, виявлених на сорочці (об`єкт №2), які є змішаними та для ідентифікації непридатні. Генетичні ознаки слідів сперми та клітин, виявлених на сорочці (об`єкт №1), є змішаними, містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_10 (т.3 а.к.п.72-81).

Отже, на сорочці потерпілої виявлено генетичні ознаки слідів сперми та клітин містять генетичні ознаки двох осіб, а саме генетичні ознаки зразків букального епітелію підозрюваного ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_10 ..

Також місцевим судом враховано ту обставину, що обвинувачений ОСОБА_8 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин, а саме за ч.2 ст.156 КК України.

З врахуванням вказаних обставин, доводи апеляційної скарги захисника про те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні достатні докази на підтвердження винуватості ОСОБА_8 в інкримінованих йому злочинах, є безпідставними.

Апеляційний суд зазначає, що за приписами ст.93 КПК України суд оцінює кожний доказ не тільки з точки зору належності, допустимості, достовірності, але й сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку.

За матеріалами кримінального провадження, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях зроблено з дотриманням вимог ст.23 КПК України на підставі об`єктивного з`ясування всіх обставин, підтверджених доказами, які було досліджено та перевірено під час судового розгляду, а також оцінено відповідно до ст.94 цього Кодексу.

Незгода обвинуваченого та його захисника з оцінкою судом першої інстанції доказів у кримінальному провадженні не може бути достатньою та обґрунтованою підставою для визнання їх недопустимими, а є лише способом захисту і намаганням спростувати ці докази, які об`єктивно вказують на вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, з метою уникнення останнім відповідальності за скоєне. Суд погоджується з такими висновками суду першої інстанцій і вважає, що за встановлених судом обставин, дії ОСОБА_8 кваліфіковано за ч.4 ст.152 КК України - у вчиненні дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій (зґвалтування), вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинених повторно, за ч.6 ст.152 КК України - у вчиненні насильницьких дій сексуального характеру, не пов`язаних із проникненням в тіло іншої особи, вчинених щодо особи, яка не досягла чотирнадцяти років, незалежно від її добровільної згоди, вчинених особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.152 КК України, за ч.6 ст.153 КК України - у заподіянні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я за ч.1 ст.122 КК України.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд поклав в основу вироку неналежні та недопустимі докази, є необґрунтованими та були предметом перевірки місцевого суду. В ході судового розгляду суд першої інстанції належним чином обґрунтував та мотивував своє рішення в цій частині.

Судом першої інстанції були ретельно перевірені доводи сторони захисту щодо недопустимості доказів.

Вимоги до мотивування судових рішень засновані на положеннях ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Питання про те, чи виконав суд свій обов`язок, може бути визначено тільки з урахуванням конкретних обставин справи. Зважаючи на позиції ЄСПЛ про неможливість тлумачення п.1 ст.6 цієї Конвенції як такого, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент під час обґрунтування судами своїх рішень (справа «Салов проти України»), в цьому кримінальному провадженні такі стандарти дотримано. Суд першої інстанції надав обґрунтовані відповіді на основні сторони захисту доводи, навів переконливі аргументи на їх спростування, вказав підстави, з яких визнав їх необґрунтованими, та належним чином мотивував свою позицію.

Також апеляційний суд звертає увагу на ту обставину, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях ЄСПЛ, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у вищезгаданій Конвенції, який захищає особу від свавілля; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Таким чином, істотних порушень вимог кримінального процесуального закону або неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, які були би безумовними підставами для скасування вироку, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не встановив.

Відповідно до положень ст.ст.50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення. Призначене покарання за своїм видом та розміром повинно бути відповідним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі покарання мають значення і повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують та обтяжують.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, місцевий суд у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до вимог ст.12 КК України відносяться до категорії особливо тяжких злочинів та до нетяжкого злочину, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Як убачається з вироку місцевого суду, призначаючи ОСОБА_8 вид та розмір покарання, суд першої інстанції, дотримуючись наведених вимог кримінального закону, належним чином урахував усі обставини кримінального провадження, у тому числі ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, обставини їх вчинення, дані про особу винного, який хоча згідно ст.89 КК України раніше не судимий, однак притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічне кримінальне правопорушення, посередньо характеризується за місцем проживання, офіційно не працює, вчинені ним злочини є умисними особливо тяжкими, вчинені відносно не лише неповнолітньої, а й статево незрілої особи, думку потерпілої та її законного представника, заподіяну моральну шкоду не відшкодовано.

Повною мірою врахувавши вказані обставини в їх сукупності, а також зваживши на відсутність обставин, що обтяжують покарання, наявність обтяжуючих покарання обставин вчинення кримінальних правопорушень особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння та вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, щодо малолітньої дитини, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_8 остаточного покарання у виді позбавлення волі на максимальний строк.

Виходячи з указаних обставин, суд першої інстанції призначив ОСОБА_8 покарання, яке є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, із чим погоджується і апеляційний суд.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.

Законних підстав для скасування або зміни вироку суду з мотивів, наведених в апеляційних скаргах, суд апеляційної інстанції не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407 КПК України, Волинський апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 14 лютого 2025 року щодо ОСОБА_8 без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 , який тримається під вартою, в той самий строк з дня отримання копії даної ухвали.

Головуючий

Судді: