Справа № 461/7067/25
Провадження № 1-кс/461/5499/25
УХВАЛА

08.09.2025 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області капітана поліції ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000081 від 13.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вказаним клопотанням, яке обґрунтоване тим, що ОСОБА_4 , виконуючи свою роль, спрямовану на реалізацію єдиного злочинного умислу з ОСОБА_5 та іншими невстановленими на даний час особами, щодо незаконного переправлення осіб через державний кордон України поза пунктами пропуску, діючи умисно, усвідомлюючи характер своїх протиправних дій, слідуючи попередньо погодженими між собою вказівками з ОСОБА_5 , приступив до виконання плану, відповідно до якого, повинен був сприяти незаконному переправленню осіб через державний кордон України, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 28.08.2025, усвідомлюючи можливості незаконного збагачення внаслідок задоволення попиту на незаконний перетин кордону України громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років, які не мають права на безперешкодний виїзд за межі України, здійснювали пошук вказаних осіб, з корисливих мотивів та вчинили злочин за наступних обставин.

Так, на початку серпня 2025 року, з метою працевлаштування поза межами України на період військової агресії російської федерації проти України, у ОСОБА_6 виникла необхідність попри встановлені режимом воєнного стану та оголошеною загальною мобілізацією заборони та обмеження виїхати до однієї з країн Європейського Союзу.

Так, ОСОБА_5 , реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_4 та іншими не встановленими на даний час особами, 10.08.2025 о 19:20 зателефонував із свого мобільного телефону НОМЕР_1 до ОСОБА_6 на його мобільний телефон НОМЕР_2 з приводу отримання інформації щодо перетину останнім законним шляхом державного кордону України, як військовозобов`язаною особою в умовах дії на території України правового режиму «воєнного стану».

В свою чергу, ОСОБА_5 , в ході вказаної телефонної розмови, переслідуючи мету незаконного збагачення та маючи умисел на організацію незаконного переправлення осіб через державний кордон України, усвідомлюючи, що у ОСОБА_6 відсутні законні підстави для виїзду за межі території України в умовах воєнного стану, повідомив останньому, що він разом із ОСОБА_4 , зможе допомогти йому в організації незаконного переправлення, наданні необхідних засобів, порад та усуненні перешкод в проходженні зони прикордонного контролю та саму лінію державного кордону України поза пунктами пропуску в межах Закарпатській області до Республіки Румунія, за що бажає отримати грошову винагороду в сумі 14 000 доларів США. При цьому ОСОБА_5 , зазначив, що частину грошей в сумі 7 000 доларів США необхідно надати останньому для нього особисто, ОСОБА_4 та інших не встановлених на даний час осіб безпосередньо перед початком організації процесу незаконного переправлення через державний кордон, а решту 7 000 доларів США ОСОБА_6 повинен передати ОСОБА_5 для нього особисто, ОСОБА_4 та інших не встановлених на даний час осіб за допомогою своїх знайомих, по факту одразу після успішного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску (по так званій «зеленці»).

Окрім цього, ОСОБА_4 реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_5 та іншими не встановленими на даний час особами 12.08.225 о 12:54 зателефонував із свого мобільного телефону НОМЕР_3 до ОСОБА_6 на його мобільний телефон НОМЕР_2 та в телефонній розмові підтвердив останньому злочинну схему, яка полягає в одержанні 14 000 доларів США за організації незаконного переправлення, наданні необхідних засобів, порад та усуненні перешкод в проходженні зони прикордонного контролю та саму лінію державного кордону України поза пунктами пропуску в межах Закарпатській області до Республіки Румунія.

Крім цього, ОСОБА_4 реалізуючи спільний злочинний умисел з ОСОБА_5 та іншими не встановленими на даний час особами на організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України поза пунктами пропуску, з корисливих мотивів 23.08.2025 о 15:08 під час телефонної розмови із ОСОБА_6 та 26.08.2025 в період часу з 13:20 по 13:45 під час особистої зустрічі з останнім на АЗС «WOG», що за адресою: м. Львів, вул. Городоцька, 288, запевнив ОСОБА_6 в успішності безперешкодного перетину державного кордону України поза пунктами пропуску, що свідчить про його активну роль у реалізації єдиного злочинного умислу та корисливий мотив.

Так, 26.08.2025 о 23:05 год. ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_4 , та іншими невстановленими на даний час особами, у порушення вимог ст. 68 Конституції України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перебуваючи з ОСОБА_6 в салоні автомобіля марки «Шкода Октавіа» моделі «А5», д.н.з. НОМЕР_4 запаркованого на АЗС «ОККО», що за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. П`ятничани, вул. Львівська, 10 «А» після тривалого обговорення з останнім процесу незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України поза пунктами пропуску отримав від ОСОБА_6 для себе, ОСОБА_4 та інших не встановлених на даний час осіб, частину раніше обумовленої суми грошової винагороди в сумі 7 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.08.2025 становить 289 800 гривень, за організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України поза пунктами пропуску, сприяння його вчиненню порадами (щодо часу, місця та способу перетину державного кордону), наданням засобів та усунення ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими на даний час особами перешкод (безперешкодне проходження зони прикордонного контролю та самої лінію державного кордону України поза пунктами пропуску в межах Закарпатській області до Республіки Румунія, по так званій «зеленці»).

Після чого, на території АЗС «ОККО», що за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. П`ятничани, вул. Львівська, 10 «А», протиправна діяльність ОСОБА_5 була припинена через його затримання працівниками правоохоронних органів, а одержані ним від ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 7 000 доларів США вилучено.

Таким чином ОСОБА_4 підозрюється у тому, що він, діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , та іншими невстановленими на даний час особами, у порушення вимог ст. 68 Конституції України, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, реалізовуючи спільний злочинний умисле на організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України поза пунктами пропуску, 26.08.2025 близько 23:05 год., одержав через ОСОБА_5 для себе, ОСОБА_5 та інших невстановлених осіб на даний час осіб частину раніше обумовленої суми грошової винагороди в сумі 7 000 доларів США, що згідно офіційного курсу НБУ станом на 26.08.2025 становить 289 800 гривень, яку ОСОБА_5 надав ОСОБА_6 в салоні автомобіля марки «Шкода Октавіа» моделі «А5», д.н.з. НОМЕР_4 запаркованого на АЗС «ОККО», що за адресою: Львівська область, Стрийський район, с. П`ятничани, вул. Львівська, 10 «А», за організацію незаконного переправлення ОСОБА_6 через державний кордон України поза пунктами пропуску, сприяння його вчиненню порадами (щодо часу, місця та способу перетину державного кордону), наданням засобів та усунення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та іншими невстановленими на даний час особами перешкод (безперешкодне проходження зони прикордонного контролю та самої лінію державного кордону України поза пунктами пропуску в межах Закарпатській області до Республіки Румунія, по так званій «зеленці»), тобто підозрюється в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

29.08.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру в організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприяння його вчиненню порадами, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Слідчий вказує, що в період часу з 16.30 год. по 17.17 год. 29.08.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , за участі ОСОБА_4 , яким було добровільно видано свій мобільний телефон марки «Poco C61» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 із сім картою НОМЕР_7 , який поміщено в спец пакет NPU 5100312.

Слідчий зазначає, що з огляду на обставини вчинення кримінального правопорушення, на даний час в органу досудового розслідування існує сукупність підстав вважати, що вилучений, мобільний телефон є речовим доказом у вказаному вище кримінальному провадженні.

Постановою слідчого від 30.08.2025 року, вилучені в ході обшуків речі, були визнані речовими доказами у вказаному кримінальному провадженні.

Слідчий в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просить розглядати клопотання без його участі.

З метою забезпечення арешту майна, слідчий суддя вважає за можливе в порядку ч.2 ст.170 КПК України, проводити розгляд клопотання про накладення арешту на майно без виклику власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до нього матеріали, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає задоволенню за наступних обставин.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження

Клопотання узгоджено з вимогами ст. 171 КПК України і доводи слідчого, якими він обґрунтовує клопотання, підтверджені доданими до клопотання копіями документів.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 171 КПК України у клопотанні зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані. як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 4 ст. 170 КПК України, заборона використання майна, а також заборона розпорядження таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до знищення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000081 від 13.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України триває, та в подальшому може виникнути необхідність в додатковому дослідженні вказаних в клопотанні речових доказів для встановлення відомостей, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи викладене, слідчий суддя доходить висновку що вказаний в клопотанні мобільний телефон відповідає критеріям ст. 98, ч.2 ст. 170 КПК України, є речовим доказом, а також може мати суттєве значення для встановлення істини в даному кримінальному провадженні для швидкого, повного та неупередженого розслідування, встановлення та притягнення винних до відповідальності. у зв`язку з чим, з метою його збереження, слідчий суддя вважає за необхідне накласти на нього арешт.

Такий правовий висновок узгоджується з практикою застосування ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону. Досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під. час відповідного втручання було дотримано принципу "законності" і воно не було свавільним, тобто для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити "особистий і надмірний тягар для особи. На початковій стадії досудового розслідування в цьому кримінальному провадженні виправдана потреба у тимчасовому втручанні в права та інтереси власників та володільців майна, шляхом накладення арешту, заборони користування та розпорядження, вилученими в ході обшуку речима та предметами, з метою запобігання їх зникненню, пошкодженню чи відчуженню. Держава гарантує право громадянина на забезпеченням забезпечення проведення ефективного досудового розслідування. Таким чином, тимчасове обмеження Конституційних прав власника/володільця має незначний строковий характер, відтак перераховані основоположні суспільні інтереси, переважають принцип мирного володіння майном.

Керуючись ст.ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено в період часу з 16.30 год. по 17.17 год. 29.08.2025 в ході проведення обшуку за місцем проживання та реєстрації ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_4 , а саме:

- мобільний телефон марки «Poco C61» ІМЕІ1: НОМЕР_5 , ІМЕІ2: НОМЕР_6 із сім картою НОМЕР_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Крім того, відповідно до ст. 174 КПК України арешт може бути скасований повністю чи частково за заявленим клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисників, законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1