Справа № 461/8251/24
Провадження № 1-кс/461/2805/25
У Х В А Л А
Іменем України
05.05.2025 року. м. Львів
Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , заявника ОСОБА_4 , адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту,-
Адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Галицького районного суду м. Львова із клопотанням про скасування арешту, накладеного ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 21.02.2025 року на транспортний засіб марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі, які належать ОСОБА_4 .
В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.02.2025 року року накладено арешт на майно вилучене 14.02.2025року, в ході проведення обшуків та оглядів місць події, шляхом заборони його відчуження, користування та розпорядження, а саме на транспортний засіб марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі, які належать ОСОБА_4
Адвокат зазначає, що ОСОБА_4 є законним власником автомобіля марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 , на якій було накладено арешт, що підверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Крім того, зазначає, що ОСОБА_4 не є підозрюваною в даному кримінальному провадженні та вонга не була обізнана, чи використовувався її автомобіль для перевезення заборонених речовин.. Заявник стверджує, що подальший арешт майна є недоцільним і підстави для його застсоування відсутні.
Особа в інтересах якої було подано клопотання ОСОБА_4 та адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні вимоги клопотання підтримали повністю.
Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши матеріали клопотання про скасування арешту майна та долучені до нього документи, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Ст.ст. 7,16КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
У статті 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, транспортний засіб марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 надежить ОСОБА_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
В ході проведення обшуку ?автомобіля марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 , який перебуває в користуванні ОСОБА_9 , вилучено вказаний транспортний засіб, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі.
Постановою слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_16 від 15.02.2025 року, визнано речовими доказами предмети, вилучені в ході проведення обшуку 14.02.2025 року.
Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 21.02.2025 року року накладено арешт на майно вилучене 14.02.2025року, а саме на транспортний засіб марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі, які належать ОСОБА_4 .
Зі змісту вказаної ухвали слідчого судді вбачається, що підставою для накладення вказаного арешту була необхідність проведення слідчих дій та збереження майна, з метою недопущення його втрати чи знищення. Також, автомобіль марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі, які належать ОСОБА_4 , відповідав критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України щодо речового доказу та був залучений для проведення експертиз.
Так, в поданому клопотанні заявник зазначає, що на теперішній час відсутні підстави для подальшого арешту автомобіля, оскільки усі необхідні експертизи та слідчі дії в межах досудового розслідування за участю транспортного засобу марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі є проведеними, а подальше перебування майна під арештом порушує його права на користування майном.
У відповідності до ч.1 ст. 100 КПК України, речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею був вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу.
При цьому, слідчий суддя приймає до уваги та враховує ту обставину, що однією з засад кримінального провадження є принцип змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом, тоді як стороною обвинувачення не представлено слідчому судді належних доказів для безспірного висновку щодо необхідності продовження дії даного заходу забезпечення кримінального провадження, та принципу диспозитивності кримінального провадження, відповідно до якого сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом, а слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що віднесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.
За загальним правилом, закріпленим у ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням. Зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься верховенство права, законність та недоторканність права власності.
У відповідності до ч.1 ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.
Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
Судова практика Європейського суду з прав людини орієнтує на те, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"), має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства»).
Частиною 1 ст. 131 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Виходячи з наведеного, слідчий суддя приходить до висновку, що обставини, які були враховані слідчим суддею при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, а тому в подальшій забороні користуватися майном відпала потреба.
При вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між суспільним інтересом та правомірною метою, а також з вимогами охорони фундаментальних прав особи.
За таких обставин, виходячи з засад розумності та співмірності обмеження права власності та права користування, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання підлягає задоволенню, в частині зняття заборони користування автомобілем марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі, які належать ОСОБА_4
Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 171 КПК України, слідчий суддя, -
клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту задовольнити частково.
Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 21.02.2025 року на транспортний засіб марки «MAZDA CX-5», р.н. НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі, які належать ОСОБА_4 , в частині заборони користування цим транспортним засобом.
Повернути зазначене майно власнику ОСОБА_4 , або уповноваженій нею особі, під розписку для зберігання.
Арешт в частині заборони відчуження транспортного засобу - залишити в силі.
Попередити ОСОБА_4 , про кримінальну відповідальність за ст. 388 КК України, за розтрату, відчуження, приховування, підміну, пошкодження, знищення майна або інші незаконні дії з майном, на яке накладено арешт.
В решті вимог клопотання відмовити.
Ухвала підлягає негайному виконанню та оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготовлений 05.05.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1