Провадження №: 1-в/755/353/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" вересня 2025 р. Дніпровський районний суд міста Києва (далі - Суд) у складі судді ОСОБА_1 , перевіривши виконання вимог статтей 537, 539 Кримінального процесуального кодексу (далі КПК) України за клопотанням ОСОБА_2 про звільнення від покарання за діяння, караність якого законом усунена, установив :

заявник звернувся до суду з клопотанням про звільнення від покарання за діяння, караність якого усунена. Звернення вмотивоване тим, що згідно Закону України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» (09 серпня 2024 року набув чинності) внесено зміни до ст. 51 КУпАП (Дрібне викрадення чужого майна) й передбачено, що відповідальність за вчинення дій, передбачених ст. 51 КУпАП настає, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Тому заявник вважає, що за вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2024 року у справі №755/10555/21, є особою, яка вчинила дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки через, що підлягає адміністративній відповідальності (вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян).

Відповідно до ст. 35 КПК України, 02 вересня 2025 року автоматизованою системою документообігу суду, було визначено головуючого суддю ОСОБА_1 та передано матеріали - 02 вересня 2025 року. Тому, Суд, перевіривши виконання вимог ст. 537, 539 КПК України, приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 539 КПК питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КПК під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами […] 11, 13, 13-2 частини першої статті 537 цього Кодексу.

В цьому випадку, з`ясовано, що згідно вироку Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2024 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено йому покарання за це кримінальне правопорушення у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.На підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком у виді 5 (п`яти) роківпозбавлення волі з призначеним покаранням вироком Оболонського районного суду м.Києва від 19.01.2024 року у виді 6 років 1 місяця позбавлення воліостаточно визначено до відбуття покарання у виді 6 (шести) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

В силу норм ч. 1, 2 ст. 18 КВК України виправні колонії виконують покарання у виді позбавлення волі на певний строк, довічного позбавлення волі. Засуджені до позбавлення волі відбувають покарання у виправних колоніях.

У межах Дніпровського району міста Києва відсутні ВК.

За даними ДУ «Київський слідчий ізолятор» таке покарання засуджений відбуває у ДУ «Білоцерківська ВК №35 Київської області», котра також перебуває поза межами юрисдикції цього місцевого суду.

Відповідно вказане клопотання, в силу ст. 537, 539 КПК, не підлягає розгляду цим місцевим судом, оскільки має вирішуватися місцевим суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 18 липня 2024 року.

Дії суду у разі, коли звернення подане з порушенням порядку визначеного ч. 2 ст. 539 КПК не регламентуються, тож Суд, враховуючи положення ст. 7, ч. 6 ст. 9 КПК, вважає доречним повернути його особі, яка його подала.

Позаяк, в силу п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК, саме такий підхід законодавець застосовує, для прикладу, у разі коли скарга, у порядку ст. 303 Кодексу, не підлягає розгляду в цьому суді, та з огляду на те, що з ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 грудня 2015 року в справі № 5-7149впс15 слідує, що зміна підсудності розгляду клопотання поданого в порядку ст. 537, 539 КПК процесуальним законом не передбачена, отже, суд встановивши, що клопотання подане у такому порядку з порушенням територіальної юрисдикції, повинен роз`яснити заявнику право відповідного звернення за місцем відбування покарання.

За таких обставин, Суд приходить до висновку, що клопотання підлягає поверненню з роз`ясненням заявнику права відповідного звернення з тотожним клопотанням до суду визначеного п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 7, 9, 369-372, 376, 537, 539 КПК України Суд постановив :

клопотання - повернути заявнику.

Роз`яснити право звернення з клопотанням про звільнення від покарання за діяння, караність якого законом усунена, згідно п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 діб з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після завершення строку апеляційного оскарження, а в разі подання апеляційної скарги, - після завершення апеляційного розгляду такої скарги.

С у д д я ОСОБА_1