Справа № 307/2341/25
Провадження №1-кп/307/188/25
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
У Х В А Л А

23 липня 2025 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та їх захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів кримінальне провадження № 0000101 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, не працює, судимості не має, учасника бойових дій, особи з інвалідністю ІІ групи,

та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , громадянина України, з загальною середньою освітою, одруженого, не працює, раніше судимого, учасника бойових дій, особи з інвалідністю ІІ групи,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

В С Т А Н О В И В:

в провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 , обвинувачується в тому, що згідно зі ст.1 Закону України "Про оборону України", ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України "Про введення воєнного стану в України" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Так, невстановлена органом досудового розслідування особа, за попередньою змовою та в групі спільно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під час дії воєнного стану, який постановлено ввести в Україні указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного етану" з неодноразовим продовженням такого та який продовжував діяти на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України, чоловічої статі віком від 18 до 60 років, взяв участь у організації спроби незаконного перетину кордону України громадян України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_4 , через державний кордон України з Румунією.

Так, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, на початку лютого місяця 2025 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, домовившись з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителем АДРЕСА_5 , про організацію незаконного перетину державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску, свідка ОСОБА_8 , за грошову винагороду в сумі 17 000 доларів США, у зв`язку з чим ОСОБА_9 07 лютого 2025 року, знаходячись в м. Сокаль Львівської області, більш точної адреси не встановлено, залишив по вказівці невставленої особи, біля одного з дорожніх знаків, в якості передоплати грошові кошти в сумі 9 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 07 лютого 2025 року, становило 373 407,3 гривень. Після чого невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, за допомогою месенджера "WhatsApp", зв`язалась зі свідком ОСОБА_8 та почала надавати вказівки з приводу його перетину.

10 лютого 2025 року, близько 13 год. 00 хв., свідку ОСОБА_8 зателефонувала на месенджер WhatsApp" невстановлена особа жіночої статі та надала вказівку приїхати до станції метро "Теремки", що розташована в м. Київ, на проспекті Академіка Глушкова, що свідок і зробив, та того самого дня близько 14 год. 00 хв., його з даної станції забрала невідома особа жіночої статі на автомобілі марки: "Тoyota", моделі: "Когolа", номерний знак не становлений, та в подальшому доставила свідка ОСОБА_8 до с. Нижні Ворота Мукачівського району Закарпатської області, до будинку, який наразі органом досудового розслідування не встановлений, у зв`язку з чим ОСОБА_9 , того самого дня, по вказівці невстановленої особи, залишив на тому самому місті, в м. Сокаль Львівської області, остаток обумовленої оплати в сумі 8 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10 лютого 2025 року, становило 331 786,4 гривень.

12 лютого 2025 року невстановлена органом досудового розслідування особа, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом отримання коштів за незаконне переправлення через державний кордон України, в ході телефонної розмови використовуючи месенджер "WhatsApp", з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , зі свідком ОСОБА_7 , домовився на організацію незаконного переправлення через державний кордон України свідка ОСОБА_7 , при цьому надав вказівку останньому про прибуття його до м. Ужгород Закарпатської області та заселення його до готелю "Прага", що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Верховинська, 38, Закарпатської області, що ОСОБА_7 , і зробив 15 лютого 2025 року, та після виконання свідком даних вказівок невстановлена особа надала вказівку свідку на перерахування грошових коштів у сумі 3 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 15 лютого 2025 року, становило 125 398,8 гривень, в якості передоплатиза свої послуги, на криптогаманець "НОМЕР_7", що свідок ОСОБА_7 15 лютого 2025 року зробив за допомогою свого крипто гаманця.

15 лютого 2025 року, о 18 год. 55 хв., свідок ОСОБА_7 , по вказівці невстановленої наразі органом досудового розслідування особи, покинув приміщення готелю "Прага", та сів до попередньо замовленого невстановленою вище вказаною особою автомобіля марки "Skoda", державний номерний знак " НОМЕР_2 ", за кермом якого був ОСОБА_10 , та який почав рух в сторону АЗС "БРСМ", що розташована в с. Верхній Коропець, по вул. Мукачівська, буд.1 "в", Мукачівського району Закарпатської області, де зупинився навпроти вказаної АЗС та забрав свідка ОСОБА_8 , якого на вказане місце доставила невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, на невстановленому наразі органом досудового розслідування транспортному засобі, з с. Нижні Ворота Мукачівського району Закарпатської області, та ОСОБА_10 продовжив рух в сторону околиці с. Стеблівка Хустського району Закарпатської області, де зупинившись, надав вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пересісти до автомобіля марки: "Toyota", державний номерний знак " НОМЕР_3 ", за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , який будучи попередньо обізнаний про розроблений план незаконного перетину державного кордону України вказаними свідками, під час спілкування з ними та очікування наступного транспортного засобу надав їм вказівку викинути наявні при них особисті речі на місці очікування в автомобілі ОСОБА_4 .

В ході перебування свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в автомобілі "Toyota", державний номерний знак " НОМЕР_4 ", невстановлена органом досудового розслідування особа, за допомогою листування у месенджер "WhatsApp", надав вказівку свідку ОСОБА_7 надіслати решту суми за надані йому послуги на вище описаний криптогаманець в розмірі 7 800 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 15 лютого 2025 року, становило 326 036,88 гривень, що свідок ОСОБА_7 і зробив за допомогою свого криптогаманця, після чого за вказівкою даної особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимкнули належні їм мобільні телефони та в цей момент до них під`їхав автомобіль марки: "Mercedes-Benz", з державним номерним знаком " НОМЕР_5 ", за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , який будучи попередньо обізнаний про розроблений план незаконного перетину державного кордону України вказаними свідками та пасажиркою на передньому сидіння ОСОБА_11 , після чого свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_4 , пересіли до автомобіля марки "Mercedes-Benz", та водій ОСОБА_5 почав рух в сторону с. Драгово Хустського району Закарпатської області, де на околиці с. Драгово надав вказівку свідкам пересісти автомобіль марки "BMW", з державний номерним знаком " НОМЕР_8", в якому знаходились три невстановлених наразі органом досудового розслідування особи.

Свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання вказівки ОСОБА_5 , пересіли до автомобіля марк: "BMW", після чого водій розпочав свій рух в сторону будинку АДРЕСА_2 , куди під`їхав близько 23 год. 45 хв. 15 лютого 2025 року, після чого невстановлена особа вийшла з вказаного автомобіля та надала вказівку свідкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слідувати за ним до будинку, де зайшовши в середину, завів останніх до підвального приміщення та надав вказівку очікувати на даному місці до ранку, а сам відправився на другий поверх будинку, для відпочинку.

16 лютого 2025 року, близько 04 год. 00 хв., невстановлена органом досудового розслідування особа зайшла до кімнати, де відпочивали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та надала їм вказівку виходити з будинку, що останні і зробили та на вулиці біля будинку сіли до автомобіля "Mercedes-Benz", з державним номерним знаком " НОМЕР_5 ", за кермом якого перебував ОСОБА_5 , який разом з свідками розпочав рух до будинку АДРЕСА_1 , де їх вже очікував ОСОБА_4 , та невстановлена наразі органом досудового розслідування особа чоловічої статі, на обличчі якої була одягнена балаклава та яка надала вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слідувати за ним до будинку, розташуватися в даному будинку та очікувати подальших вказівок. Того самого дня, близько 14 год. 00 хв., дана невстановлена особа надала свідкам гідрокостюми та наказала одягнути їх, крім цього дана особа о 18 год. 00 хв. забрала від ОСОБА_7 мобільний телефон та надала вказівку ОСОБА_8 вийняти сім карту з належного йому мобільного телефону.

Того самого дня, ввечері точної години органом досудового розслідування не встановлено, вказана вище невстановлена особа, з іншою наразі невстановленою особою чоловічої статі, на обличчі якої була одягнена балаклава, надали вказівку свідкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виходити на вулицю та сідати до невстановленою наразі органом досудового розслідування автомобіля марки "Mercedes-Benz", за кермом якого знаходилась невідома особа чоловічої статі, на обличчі якого знаходилась одягнена балаклава, та після того, як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сіли до даного автомобіля, невстановлена особа повернула свідку ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон, на екрані якого була увімкнена навігаційна карта із введеними попередньо геоданими маршруту руху, який починався від ресторану "Колиба", що по вул. Головна, в с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, куди їх і доставила невстановлена наразі органом досудового розслідування особа на автомобілі марки "Mercedes-Benz", та надала вказівку свідкам виходити з автомобіля та рухатись згідно маршруту руху, вказаному на мобільному телефоні свідка ОСОБА_7

17 лютого 2025 року, близько 00 год. 35 хв., свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час слідування, згідно маршруту руху, вказаному на мобільному телефоні свідка ОСОБА_7 , на відстані близько 100 метрів до державного кордону України, в напрямку 277 прикордонного знаку, при спробі незаконного перетину державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску, прикордонним нарядом "Прикордонний патруль" відділення інспекторів прикордонної служби "Грушово", було затримано.

Згідно обвинувального акту ОСОБА_5 , обвинувачується в тому, що згідно зі ст.1 Закону України "Про оборону України", ст.1 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

На підставі Указу Президента України "Про введення воєнного стану в України" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб введено воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє по теперішній час.

Так, невстановлена органом досудового розслідування особа, за попередньою змовою та в групі спільно ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та іншими невстановленими органом досудового розслідування особами, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, під час дії воєнного стану, який постановлено ввести в Україні указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року "Про введення воєнного стану в Україні", у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного етану" з неодноразовим продовженням такого та який продовжував діяти на момент вчинення вказаного кримінального правопорушення, достовірно знаючи про заборону виїзду за кордон громадян України, чоловічої статі віком від 18 до 60 років, взяв участь у організації спроби незаконного перетину кордону України громадян України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_4 , через державний кордон України з Румунією.

Так, невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, на початку лютого місяця 2025 року, більш точної дати та часу органом досудового розслідування не встановлено, домовившись з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , Жителем АДРЕСА_5 , про організацію незаконного перетину державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску, свідка ОСОБА_8 , за грошову винагороду в сумі 17 000 доларів США, у зв`язку з чим ОСОБА_9 07 лютого 2025 року, знаходячись в м. Сокаль Львівської області, більш точної адреси не встановлено, залишив по вказівці невставленої особи, біля одного з дорожніх знаків, в якості передоплати грошові кошти в сумі 9 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 07 лютого 2025 року, становило 373 407,3 гривень. Після чого невстановлена наразі органом досудового розслідування особа, за допомогою месенджера "WhatsApp", зв`язалась зі свідком ОСОБА_8 та почала надавати вказівки з приводу його перетину.

10 лютого 2025 року, близько 13 год. 00 хв., свідку ОСОБА_8 зателефонувала на месенджер WhatsApp" невстановлена особа жіночої статі та надала вказівку приїхати до станції метро "Теремки", що розташована в м. Київ, на проспекті Академіка Глушкова, що свідок і зробив та того самого дня близько 14 год. 00 хв., його з даної станції забрала невідома особа жіночої статі на автомобілі марки: "Тoyota", моделі: "Когolа", номерний знак не становлений, та в подальшому доставила свідка ОСОБА_8 до с. Нижні Ворота Мукачівського району Закарпатської області, до будинку, який наразі органом досудового розслідування не встановлений, у зв`язку з чим ОСОБА_9 , того самого дня, по вказівці невстановленої особи, залишив на тому самому місті, в м. Сокаль Львівської області, остаток обумовленої оплати в сумі 8 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 10 лютого 2025 року, становило 331 786,4 гривень.

12 лютого 2025 року невстановлена органом досудового розслідування особа, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на незаконне збагачення, шляхом отримання коштів за незаконне переправлення через державний кордон України, в ході телефонної розмови використовуючи месенджер "WhatsApp", з номером мобільного телефону НОМЕР_1 , зі свідком ОСОБА_7 , домовився на організацію незаконного переправлення через державний кордон України свідка ОСОБА_7 , при цьому надав вказівку останньому про прибуття його до м. Ужгород Закарпатської області та заселення його до готелю "Прага", що розташований за адресою м. Ужгород, вул. Верховинська, 38, Закарпатської області, що ОСОБА_7 , і зробив 15 лютого 2025 року, та після виконання свідком даних вказівок невстановлена особа надала вказівку свідку на перерахування грошових коштів у сумі 3 000 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України, станом на 15 лютого 2025 року, становило 125 398,8 гривень, в якості передоплати за свої послуги, на криптогаманець "НОМЕР_7", що свідок ОСОБА_7 15 лютого 2025 року зробив за допомогою свого крипто гаманця.

15 лютого 2025 року, о 18 год. 55 хв., свідок ОСОБА_7 , по вказівці невстановленої наразі органом досудового розслідування особи, покинув приміщення готелю "Прага", та сів до попередньо замовленого невстановленою вище вказаною особою автомобіля марки "Skoda", державний номерний знак " НОМЕР_2 ", за кермом якого був ОСОБА_10 , та який почав рух в сторону АЗС "БРСМ", що розташована в с. Верхній Коропець, по вул. Мукачівська, буд.1 "в", Мукачівського району Закарпатської області, де зупинився навпроти вказаної АЗС та забрав свідка ОСОБА_8 , якого на вказане місце доставила невстановлена наразі органом досудового розслідування особа на невстановленому наразі органом досудового розслідування транспортному засобі, з с. Нижні Ворота Мукачівського району Закарпатської області, та ОСОБА_10 продовжив рух в сторону околиці с. Стеблівка Хустського району Закарпатської області, де зупинившись, надав вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , пересісти до автомобіля марки: "Toyota", державний номерний знак " НОМЕР_3 ", за кермом якого знаходився ОСОБА_4 , який будучи попередньо обізнаний про розроблений план незаконного перетину державного кордону України вказаними свідками, під час спілкування з ними та очікування наступного транспортного засобу надав їм вказівку викинути наявні при них особисті речі на місці очікування в автомобілі ОСОБА_4 .

В ході перебування свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , в автомобілі "Toyota", державний номерний знак " НОМЕР_4 ", невстановлена органом досудового розслідування особа, за допомогою листування у месенджер "WhatsApp", надав вказівку свідку ОСОБА_7 надіслати решту суми за надані йому послуги на вище описаний криптогаманець в розмірі 7 800 доларів США, що згідно офіційного курсу Національного банку України станом на 15 лютого 2025 року, становило 326 036,88 гривень, що свідок ОСОБА_7 і зробив за допомогою свого криптогаманця, після чого за вказівкою даної особи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вимкнули належні їм мобільні телефони та в цей момент до них під`їхав автомобіль марки: "Mercedes-Benz", з державним номерним знаком " НОМЕР_5 ", за кермом якого знаходився ОСОБА_5 , який будучи попередньо обізнаний про розроблений план незаконного перетину державного кордону України вказаними свідками та пасажиркою на передньому сидіння ОСОБА_11 , після чого свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за вказівкою ОСОБА_4 , пересіли до автомобіля марки "Mercedes-Benz", та водій ОСОБА_5 почав рух в сторону с. Драгово Хустського району Закарпатської області, де на околиці с. Драгово надав вказівку свідкам пересісти автомобіль марки "BMW", з державний номерним знаком " НОМЕР_8", в якому знаходились три невстановлених наразі органом досудового розслідування особи.

Свідок ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , на виконання вказівки ОСОБА_5 , пересіли до автомобіля марки "BMW", після чого водій розпочав свій рух в сторону будинку АДРЕСА_2 , куди під`їхав близько 23 год. 45 хв. 15 лютого 2025 року, після чого невстановлена особа вийшла з вказаного автомобіля та надала вказівку свідкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слідувати за ним до будинку, де зайшовши в середину, завів останніх до підвального приміщення та надав вказівку очікувати на даному місці до ранку, а сам відправився на другий поверх будинку, для відпочинку.

16 лютого 2025 року, близько 04 год. 00 хв., невстановлена органом досудового розслідування особа зайшла до кімнати, де відпочивали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та надала їм вказівку виходити з будинку, що останні і зробили та на вулиці біля будинку сіли до автомобіля "Mercedes-Benz", з державним номерним знаком " НОМЕР_5 ", за кермом якого перебував ОСОБА_5 , який разом з свідками розпочав рух до будинку АДРЕСА_1 , де їх вже очікував ОСОБА_4 , та невстановлена наразі органом досудового розслідування особа чоловічої статі, на обличчі якої була одягнена балаклава та яка надала вказівку ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , слідувати за ним до будинку, розташуватися в даному будинку та очікувати подальших вказівок. Того самого дня, близько 14 год. 00 хв., дана невстановлена особа надала свідкам гідрокостюми та наказала одягнути їх, крім цього дана особа о 18 год. 00 хв. забрала від ОСОБА_7 мобільний телефон та надала вказівку ОСОБА_8 вийняти сім карту з належного йому мобільного телефону.

Того самого дня, ввечері точної години органом досудового розслідування не встановлено, вказана вище невстановлена особа, з іншою наразі невстановленою особою чоловічої статі на обличчі якої, була одягнена балаклава, надали вказівку свідкам ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виходити на вулицю та сідати до невстановленою наразі органом досудового розслідування автомобіля марки "Mercedes-Benz", за кермом якого знаходилась невідома особа чоловічої статі, на обличчі якого знаходилась одягнена балаклава, та після того, як свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , сіли до даного автомобіля, невстановлена особа повернула свідку ОСОБА_7 належний йому мобільний телефон, на екрані якого була увімкнена навігаційна карта із введеними попередньо геоданими маршруту руху, який починався від ресторану "Колиба", що по вул. Головна, в с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, куди їх і доставила невстановлена наразі органом досудового розслідування особа на автомобілі марки "Mercedes-Benz", та надала вказівку свідкам виходити з автомобіля та рухатись згідно маршруту руху, вказаному на мобільному телефоні свідка ОСОБА_7

17 лютого 2025 року, близько 00 год. 35 хв., свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , під час слідування, згідно маршруту руху, вказаному на мобільному телефоні свідка ОСОБА_7 , на відстані близько 100 метрів до державного кордону України, в напрямку 277 прикордонного знаку, при спробі незаконного перетину державного кордону України, поза офіційними пунктами пропуску, прикордонним нарядом "Прикордонний патруль" відділення інспекторів прикордонної служби "Грушово", було затримано

Органом досудового розслідування дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 кваліфіковано за ч. 3 ст. 332 КК України, тобто в організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями та сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усунення перешкод, вчинені щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Прокурор в судовому засіданні подав клопотання про продовження ОСОБА_5 строку тримання під вартою на 60 днів, із визначенням розміру застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, посилаючись на те, що не відпали ризики, зазначені в п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, які стали підставою для обрання йому запобіжного заходу.

Захисник обвинуваченого подав клопотання, в якому просив змінити ОСОБА_5 запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв., або зменшити розмір застави в межах, визначених п.2 ч.5 ст.182 КПК України, тобто від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Клопотання мотивує тим, що стан здоров`я ОСОБА_5 , внаслідок проходження служби в ЗСУ, стрімко погіршується, він є особою з інвалідністю ІІ групи. На даний час ОСОБА_5 отримує пенсію по інвалідності, і визначений судом розмір застави, є непомірним для нього.

Обвинувачений в судовому засіданні підтримав клопотання свого захисника.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали обвинувального акта, з долученими до нього додатками, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 13 червня 2025 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, строком до 10 серпня 2025 року, включно, та визначено розмір застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400? (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн. 00 коп.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Частиною 1 статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 18.02.2010 року у справі "Гарькавий проти України" зазначив, що особа не може бути позбавлена або не може позбавлятися свободи, крім випадків, встановлених у п. 1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

У відповідності до ст. 5 п. "С" Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Таким чином, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження строку тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях ст.ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, згідно з положеннями ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язані оцінити, в тому числі вагомість доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, розмір майнової шкоди, а також дані, що характеризують особу підозрюваного, обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчинені тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання в виді позбавлення волі на строк від семи до дев`яти років.

Також, на думку суду, і надалі існують ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення, знаходячись на волі може незаконно впливати на свідків, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Беручи до уваги вищенаведене, та те, що прокурором в судовому засіданні доведено, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів щодо обвинуваченого не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, суд вважає за доцільне продовжити обвинуваченому строк тримання під вартою на 60 днів, із визначенням розміру застави.

Згідно ухвали слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2025 року обвинуваченому визначено розмір застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400? (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн. 00 коп. та покладено ряд обов`язків.

Однак, визначена застава виявилася для обвинуваченого непомірною, оскільки внесена не була, зважаючи на практику ЄСПЛ, відповідно до якої з плином часу ризики, які існували на момент застосування запобіжного заходу поступово зменшуються, та те, що ОСОБА_5 є учасником бойових дій та особою з інвалідністю ІІ групи, суд вважає можливим зменшити розмір застави і визначити обвинуваченому заставу у розмірі 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., яка на даному етапі розгляду кримінального провадження буде достатньою для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених КПК України, оскільки заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження, а не покарання особи, вина якої не встановлена вироком суду.

Такий розмір зможе забезпечити його належну поведінку, запобігти ризикам кримінального провадження та не являється завідомо непомірним для нього. Визначений розмір застави є співмірним та буде достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Керуючись ст.ст. 177, 331, 369 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання прокурора - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинувачуваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, строк тримання під вартою, який визначений ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 13 червня 2025 року, на 60 днів, тобто до 20 вересня 2025 року, включно.

Визначити ОСОБА_5 заставу у розмірі 100 (сто) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 302 800 (триста дві тисячі вісімсот) грн. 00 коп., у національній грошовій одиниці, яка може бути внесена як самим обвинуваченим, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на наступний депозитний рахунок: Отримувач коштів: ТУ ДСА України в Закарпатській області, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 26213408; Розрахунковий рахунок - UA0018501; Банк отримувача: ДКСУ м. Київ; Код банку (МФО) : 820172, призначення платежу - застава.

Обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи; здати на зберігання прокурору Тячівської окружної прокуратури Закарпатської області ОСОБА_3 свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити два місяці з моменту внесення застави.

Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначеному в даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА в Закарпатській області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Після отримання та перевірки протягом одного дня документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення ОСОБА_5 з-під варти та повідомити усно і письмово Тячівський районний суд Закарпатської області.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_5 вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а обвинуваченим - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Суддя ОСОБА_1