УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.08.2025 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , представника власника майна адвоката ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна рамках кримінального провадження № 0000868 (№ 0001163), -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_4 , в інтересах ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту із забороною відчуження, розпорядження та користування, будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії, накладеного ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 16.09.2022 року в рамках справи № 947/35396/21 (номер провадження: № 1-кс/947/8306/22) на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею: 118,3 м2.

В обґрунтування клопотання адвокат ОСОБА_4 зазначає про те, що ОСОБА_5 є власником нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею: 118,3 м2. 17.09.2021 року ОСОБА_5 на підставі свідоцтва, виданого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 зареєстрував за собою право власності на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею 118,3 м.кв., яке придбано ним за актом про проведені електронні торги, складеного приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області ОСОБА_7 08.09.2021 року про результатам проведених торгів. Накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2022 року у справі № 947/35396/21 арешт майна та заборона вчинення дії у рамках кримінального провадження № 0000868 від 11.05.2021 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 203-2 КК України, порушує законні права ОСОБА_5 , як добросовісного набувача, власника майна на законних підставах, та унеможливлюють повноцінне володіння, розпорядження та користування таким майном, перешкоджають використання такого майна з метою здійснення підприємницької діяльності. Існування арешту відносно його нерухомого майна в рамках означеного кримінального провадження перешкоджає належному здійсненню своїх прав. За час володіння ОСОБА_5 зазначеним нежитловим приміщенням ніякого ігорного бізнесу в його приміщенні не здійснювалося, обшуки не проводилися, ніякого обладнання не вилучалося. Будинок АДРЕСА_1 містить низку нежитлових приміщень, що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Органом досудового розслідування була допущена помилка при зверненні із клопотанням про арешт майна ОСОБА_8 , зокрема нежитлового приміщення, площею 118, 3 м.кв., у АДРЕСА_1 , оскільки інформація про об`єкти нерухомості була взята з Державного реєстру речових прав, де не було зазначено відомостей щодо існування інших нежитлових приміщень. ОСОБА_5 не є підозрюваним чи обвинуваченим в рамках кримінального провадження №0000868 від 11.05.2021 року, процесуальний статус його органом досудового розслідування не визначено, а право власності на таке майно було набуто ОСОБА_5 08.09.2021 року, зареєстровано 17.09.2021 року при примусовому виконанні судового рішення на електронному аукціоні (торгах). 21.09.2021 року за договором оренди нежитлового приміщення №1 від 21.09.2021 року. укладеного між ФОП ОСОБА_5 та ФОП ОСОБА_9 зазначене приміщення було передано в оренду останній. Мета розміщення офісу/мовні курси. За актом приймання передачі приміщення від 01.10.2021 року передано власником орендарю (копія акту додається). Зі змісту ухвали слідчого судді не вбачається, відповідно не підтверджено змістом клопотання слідчого та доданими до нього матеріалами, що саме вищезазначений об`єкт нерухомості нежитлове приміщення площею 118,3 м.кв. за адресою: АДРЕСА_1 , належне ОСОБА_5 має будь-яке відношення до вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України, за фактом якого на теперішній час здійснюється досудове розслідування в к/п №0000868. Окрім того, зі змісту ухвали слідчого судді не вбачається, що слідчим СУ до клопотання про арешт майна долучалися докази та відомості про вилучення будь яких засобів, обладнання, меблів, документів тощо, які могли використовуватися або використовувалися знаряддя чи засоби вчинення зазначеного кримінального правопорушення, пов`язаного із незаконною діяльністю з проведення азартних ігор. Відсутні в ухвалі слідчого судді, та відповідно у клопотанні слідчого відомості про наявність постанови про визнання вказаного об`єкту нерухомості речовим доказом. З огляду на наведене, вбачається, що арештоване нежитлове приміщення, належне ОСОБА_8 не має жодного процесуального статусу у цьому кримінальному провадженні. Органом досудового розслідування не було доведено того, що майно, на яке накладено арешт та заборону вчинення дій, належне ОСОБА_8 використовувалось як знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані для доведення будь-яких фактів чи обставин з приводу незаконної діяльності з організації або проведення азартних ігор, лотерей. Як наслідок, не було також доведено, що таке нерухоме майно підлягатиме спеціальній конфіскації відповідно до вимог ст.ст. 96-1, 96-2 КК України. Арешт на майно ОСОБА_8 та заборона вчинення дій відносно такого майна є необґрунтованою та застосовані із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, з огляду на те, що поза увагою слідчого судді залишилось те, що ОСОБА_5 , який не являється фігурантом кримінального провадження №0000868, наразі позбавлений можливості володіти та розпоряджатись своєю власністю на власний розсуд, вчиняти стосовно свого майна будь-які угоди; нежитлове приміщення, площею 118,3 м.кв., належні йому на праві власності, та на які накладено арешт, не є речовим доказом в зазначеному провадженні; слідчий суддя не врахував того, що санкція ч. 2 ст. 203-2 КК України, досудове розслідування за ознаками вчинення якої здійснюється в межах зазначеного кримінального провадження не передбачає спеціальної конфіскації майна особи, яка не є фігурантом кримінального провадження; приміщення, належне ОСОБА_5 не має ніякого відношення до обставин, які досліджуються у рамках кримінального провадження, обшук приміщення не проводився, будь якого знаряддя злочинної діяльності у приміщенні немає та не було. Зі змісту ухвали слідчого судді вбачається, що клопотання слідчого в частині необхідності накладення арешту на об`єкт нерухомості, належний саме ОСОБА_8 за згаданою адресою не є обґрунтованим, що є підставою для скасування зазначеного арешту та заборони вчинення дій.

У судовому засіданні

Адвокат ОСОБА_4 оголосив подане клопотання, його вимоги підтримав та просив задовольнити.

Прокурор відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 заперечував проти задоволення клопотання.

Дослідивши клопотання та долучені в його обґрунтування матеріали, враховуючи думку сторін кримінального провадження, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Слідчим суддею встановлено, що ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 16.09.2022 року в рамках кримінального провадження №0000868 від 11.05.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 203-2 КК України було накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо об`єкта нерухомого майна, на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, буд. 36, площею: 118,3 м2.

Арешт на вказане нежитлове приміщення було накладено з метою забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна, оскільки вказане приміщення, за версією сторони обвинувачення, використовувалося для здійснення незаконної діяльності з організації та проведення азартних ігор.

Разом з тим, що стосується подальшої необхідності дії заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, слідчий суддя приходить до наступного переконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно норми частини 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Як зазначено у ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Між тим, при розгляді клопотання, поданого в порядку ст. 174 КПК України, слідчий суддя не надає оцінку дотриманню вимог закону при постановленні ухвали про арешт майна та її законності, що є виключною прерогативою суду апеляційної інстанції, а лише оцінює обґрунтованість підстав для скасування арешту.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України. При цьому обов`язок доведення існування зазначеної умови КПК України покладається на орган досудового розслідування.

Слідчим суддею встановлено, що матеріали кримінального провадження, в рамках якого було накладено арешт на майно, було виділено в окреме провадження, якому присвоєно № 0001163.

Відповідно до довідки № 433867199 від 02.07.2025 року нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , площею: 118,3 м2 належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номер 1762, виданого 17.09.2021 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу ОСОБА_6 .

З моменту арешту майна, тобто з 16.09.2022 року власник майна ОСОБА_5 не набув жодного процесуального статусу в рамках кримінального провадження, стороною обвинувачення не надано будь-яких матеріалів, що арештоване приміщення використовувалося для здійснення незаконної діяльності з організації і проведення азартних ігор та може бути використане в подальшому для забезпечення можливої спеціальної конфіскації майна.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що дія заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна відносно об`єкту нерухомого майна, який належать ОСОБА_5 та який є його добросовісним набувачем (за відсутності доказів протилежного), об`єктивно не відповідає ні завданням кримінального провадження, ні засадам пропорційності та розумності.

Фактично, на даний час власник майна позбавлений можливості у повній мірі використовувати та розпоряджатися належним йому майном, адже наразі діють обмеження встановлені ухвалою слідчого судді Київського районного суду м. Одеси в частині арешту майна власника.

Таким чином, беручи до уваги наведені доводи у своїй сукупності, з огляду на завдання кримінального провадження, загальні засади кримінального провадження, а також фактичні обставини такого кримінального провадження, слідчий суддя приходить до переконання про необхідність задоволення поданого клопотання та скасування накладеного слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси арешту майна.

Керуючись, ст. ст. 13, 41 Конституції України, ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 174, 309 КК України,

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна рамках кримінального провадження № 0000868 (№ 0001163) задовольнити.

Скасувати арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування, будь-яким суб`єктам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, які уповноважені здійснювати реєстраційні дії в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в тому числі нотаріусам, іншим акредитованим суб`єктам, посадовим особам, здійснювати будь-які реєстраційні дії, накладений ухвалою слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 16.09.2022 року в рамках справи № 947/35396/21 (номер провадження: № 1-кс/947/8306/22) на нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Академіка Сахарова, буд. 36, площею: 118,3 м2.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1