Справа № 162/1160/20
Провадження № 25062025
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

25 червня 2025 року Старовижівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

представника потерпілих ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Стара Вижівка в залі суду в режимі відеоконференцзв`язку в кримінальному провадженні внесеному до ЄРДР № №0000178 від 16.07.2020 року про обвинувачення ОСОБА_6 за ч.3 ст.187 КК України та ОСОБА_7 за ч.3 ст.187 КК України, клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,

в с т а н о в и в :

В провадженні суду перебуває вищевказане кримінальне провадження.

09.06.2025 року через систему «Електронний суд» прокурор подав клопотання про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

У клопотанні прокурор зазначає, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 187 КК України, на обґрунтування чого органом досудового розслідування зібрано ряд доказів. На даний час судове слідство у цьому кримінальному провадженні триває. Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні злочину заперечив, у зв`язку з чим існує ризик що він зможе вчиняти дії з метою незаконного впливу на свідків та потерпілих у провадженні.

Про наявність ризику щодо вчинення іншого кримінального правопорушення свідчить той факт, що обвинувачений, маючи тісні зв`язки із особами, які притягувались до кримінальної відповідальності, легко піддається їхньому негативному впливу та може не контролювати свою поведінку. Окрім цього, будучи непрацюючою особою, не маючи постійного джерела доходів, наявність необхідності в отриманні коштів на прожиття та відшкодування майнової шкоди потерпілим, яка була завдана цим правопорушенням, вказує на існування ризику про те, що неконтрольоване місце перебування обвинуваченого може призвести до вчинення останнім іншого кримінального правопорушення. На даний час ОСОБА_7 обвинувачується в вчиненні іншого аналогічного тяжкого кримінального правопорушення, розгляд якого триває.

Старовижівським районним судом Волинської області 21.03.2025 року відносно обвинуваченого ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строк запобіжного заходу не продовжено з поважних причин, беручи до уваги те, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років із конфіскацією майна, існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому вважає, що для належного виконання своїх процесуальних обов`язків необхідно обвинуваченому ОСОБА_7 застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Представник потерпілих клопотання підтримав.

Захисник ОСОБА_9 щодо клопотання прокурора заперечила, просить відмовити у задоволенні клопотання прокурора в повному обсязі, вважає, що підстав застосування будь-якого запобіжного заходу до ОСОБА_7 немає. Клопотання прокурора не містить обґрунтованих доказів необхідності застосування до обвинуваченого будь-якого запобіжного заходу. Існування ризиків не доведено, а клопотання містить ознаки формалізму, містить посилання на ті обставини, що викладені в аналогічних клопотаннях, і яким судом вже було надано оцінку. У матеріалах справи відсутні дані про ухилення обвинуваченого від суду і слідства, чи перешкоджання слідству та суду, ОСОБА_7 належно виконує покладені на нього обов`язки та з`являється у всі судові засідання, має постійне місце праці та проживання. Закінчення строку запобіжного заходу не є підставою для його обрання.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав позицію захисника.

Заслухавши учасників кримінального провадження, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч.1 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Ч.2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Щодо клопотання відносно ОСОБА_7 , то заслухавши учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов висновку, що нього слід застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання на два місяці, який є найменш суворим видом запобіжного заходу, з метою забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Суд враховує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України, є особливо тяжким злочином, відповідальність за вчинення якого передбачає можливість покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна. Судовий розгляд в даному кримінальному провадженні триває, не досліджені матеріали. Також суд враховує, що обвинувачений притягався до кримінальної відповідальності, є судимим. Щодо нього на розгляді Сарненського районного суду Рівненської області перебуває інше кримінальне провадження, тому існує ризик передбачений п.5 ч.1 ст. 177 КПК України.

З огляду на вказані вище обставини, доводи сторони захисту про відмову у клопотанні є необґрунтованими, на підтвердження виконання обвинуваченим трудових обов`язків за межами Волинської області не надано, тому суд не вбачає підстав для зміни переліку та обсягу обов`язків відносно обвинуваченого.

З метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків, суд вважає за необхідне обрати стосовно нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов переконання, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання забезпечить дотримання обвинуваченим ОСОБА_7 процесуальних обов`язків під час судового розгляду.

Керуючись ст.ст.177, 331, 372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Клопотання прокурора про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання обвинуваченому ОСОБА_7 задовольнити.

Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати обвинуваченого ОСОБА_7 прибувати за кожною вимогою суду.

Відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 на строк до 25.08.2025 року включно виконання обов`язків -повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, не відлучатися за межі Волинської області без дозволу суду.

Повідомити обвинуваченому письмово під розпис покладені на нього обов`язки та роз`яснити, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на прокурора.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_11