Номер провадження: 11-сс/813/859/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2025, якою в межах к/п №0000143 від 20.01.2024 відносно:

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 м. Ананьїв, Одеської обл., громадянина України, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 12.06.2025, із визначенням застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною ухвалою слідчого судді було задоволено клопотання слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 та було продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою із утриманням у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком до 12.06.2025 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 242 240 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що органом досудового розслідування доведена обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих злочинів та наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, що виправдовує застосування найбільш суворого запобіжного заходу, який водночас не є для підозрюваного безальтернативним.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

Не погодившись із оскаржуваною ухвалою, захисник ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій вказує на те, що оскаржувана ухвала є незаконною та безпідставною з таких підстав:

- підозра ОСОБА_7 у вчиненні злочину зокрема передбаченого ч. 4 ст. 246 КК України є необґрунтованою з огляду на відсутність доказів порубки саме сироростучих дубів та ясенів, що спричинило тяжкі наслідки;

- заявлені органом досудового розслідування ризики не доведені, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 частково визнає свою вину, перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню доньку 2014 р.н., не має паспорту для виїзду за кордон, має тяжкі захворювання, які захворювання потребують лікування та доступу до медичної допомоги. Окрім того, всі спиляні дерева були або оглянуті або вилучені, що свідчить про відсутність ризику, передбаченого п. 4) ч.1 ст. 177 КПК України.

- розмір застави є непомірний, визначений всупереч правовим позиціям ЄСПЛ, яка викладена зокрема у рішенні «Істоміна проти України» та без врахування відомостей про майновий стан родини підозрюваного та про стан його здоров`я. Той факт, що підозрюваний тривалий час перебуває під вартою свідчить про непомірність визначеного розміру застави.

За таких обставин, захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 14.04.2025 та постановити нову ухвалу, якою застосувати відносно ОСОБА_7 запобіжний захід у виді домашнього арешту або визначити альтернативний запобіжний захід у розмірі 60 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

На адресу апеляційного суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_6 , в якому вона просила розглядати апеляційну скаргу за її відсутності, викладені в апеляційній скарзі доводи підтримала у повному обсязі, при цьому прокурор Біляївської окружної прокуратури Одеської обл. ОСОБА_9 також направив на адресу апеляційного суду заяву, в якій просив розглядати апеляційну скаргу захисника за його відсутності, проти її задоволення заперечував.

Відтак, відповідно до положень ч. 4 ст. 107 та ст. 405 КПК України розгляд проведено без учасників судового розгляду та без фіксації за допомогою технічних засобів.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Як вбачається з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався в повному обсязі з огляду на такі обставини.

За приписами ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до усталеної практики ЄСПЛ, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного і його поведінки.

Так, відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається із клопотання слідчого, ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України за кваліфікуючими ознаками:

- ч. 2 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, збут незаконно зрубаних дерев, вчинені за попередньою змовою групою осіб, що спричинило істотну шкоду;

- ч. 4 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев у лісах, перевезення, збут незаконно зрубаних дерев, вчинені повторно за попередньою змовою групою осіб, що спричинили тяжкі наслідки за обставин, які викладені у клопотанні слідчого.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих йому злочинах підтверджується:

- протоколом оглядом місця події від 02.10.2024, в ході якого виявлено 5 свіжозрізаних пнів дерев, недопалки цигарок, пачку цигарок торгівельної марки «Rothmans» та рукавичку;

-допитом свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 від 02.10.2024, які повідомили що приймав участь в якості понятого в огляді місця події від 02.10.2024, під час якого виявлено 5 свіжозрізаних пнів дерев та вилучені недопалки та інші речі;

- протоколом оглядом місця події від 06.12.20.24, в ході якого виявлено 5 пнів породи ясен та дуб;

- листом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області) та розрахунком розміру шкоди заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення та неприпинення росту, якими встановлено шкоду заподіяну самовільною порубкою дерев породи «Дуб звичайний» та «Ясен» в кількості 5 дерев, у розмірі 45 296,84 гривень;

- результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (протокол №7470 нт від 15.10.2024) відносно ОСОБА_7 , який 25.09.2024 в ході телефонної розмови із ОСОБА_12 надавав йому вказівки щодо спилу дерев зазначаючи місце самого спилу. Після чого 26.09.2024 ОСОБА_7 в ході розмови із ОСОБА_13 надає вказівку щодо перевезення незаконно порублених дров, зазначаючи місце розвантаження.

- результатами проведення НСРД - спостереження за особою (протокол №7469 нт від 15.10.2024), в ході якого встановлено, що ОСОБА_7 25.09.2024 о 13 год. 33 хв. зустрівся із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Далі 26.09.2024 приблизно о 17 год .11 хв встановлено, що ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 приїхали за адресою: Одеська область, м. Ананьїв, вул. Дворянська, буд. 66 де стояв транспортний засіб «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого знаходився ОСОБА_13 ;

- результатами проведення НСРД - спостереження за особою відносно ОСОБА_13 (протокол №8288 нт від 29.11.2024), в ході якого встановлено, що 26.09.2024 ОСОБА_7 керуючи транспортним засобом марки «MAZDA» 626, д.н.з. НОМЕР_2 під`їхав разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 до ОСОБА_13 , який перебував за адресою: АДРЕСА_2 . Після чого, ОСОБА_13 керуючи транспортним засобом марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 поїхав за адресою: Одеська область, Подільський район, с. Ананьїв, 4-та дільниця вул. Подільська 43, де здійснив розвантаження дров із кузова вказаного транспортного засобу;

- поясненнями підозрюваних ОСОБА_14 , ОСОБА_12 які визнали свою вину та розповіли про обставини вчинення кримінальних правопорушень;

- протоколом слідчого експерименту проведеним за участі підозрюваного ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , в ході якого останні відтворили на місцевості обставини вчинення кримінальних правопорушень.

- протоколом оглядом місця події від 02.10.2024, в ході якого виявлено 9 свіжозрізаних пнів дерев, налобний ліхтар торгової марки «Aeadlight», недопалок цигарок, пачка цигарок марки «Sobranie»;

- оглядом місця події від 06.12.20.24, який проведений за участі інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), в ході якого виявлено 11 пнів породи дуб;

- листом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська обл.) та розрахунком розміру шкоди заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення та неприпинення росту, якими встановлено шкоду заподіяну самовільною порубкою дерев породи «Дуб звичайний» в кількості 11 дерев, у розмірі 143 788,88 гривень;

- результатами проведення НСРД - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (протокол №7470 нт від 15.10.2024) відносно ОСОБА_7 , який 27.09.2024 після 18 год. 30 хв. телефонував ОСОБА_12 та надав вказівки, щоб останній разом із ОСОБА_14 здійснили спил дерев. Цього ж дня о 21 год 29 хв в ході розмови ОСОБА_7 повідомив ОСОБА_13 що половину дров вже спиляли і потрібно їх вивезти, домовились здійснити їх погрузку та здійснити перевезення в інший день. Після чого 26.09.2024 ОСОБА_7 в ході розмови із ОСОБА_13 надає повторно вказівку щодо перевезення незаконно порублених дров, зазначаючи місце розвантаження.

- результатами проведення НСРД- спостереження за місцем: Одеська область, Подільський район, поблизу с. Жеребково, за географічними координатами 47.820110, 29.932617 (протокол №8284 нт від 29.11.2024), в ході якого встановлено, що ОСОБА_12 та ОСОБА_14 27.09.2024 о 17 год. 04 хв. прибули на ділянку за координатами 47.8211050, 29.9205200, розташовану поблизу с. Жеребково, Подільського району, де роздягнулися та почали пиляти дерева.

- результатами проведення НСРД - спостереження за місцем: Одеська обл., Подільський район, поблизу с. Жеребково, за географічними координатами 47.8211050, 29.9205200 (протокол №8286 нт від 29.11.2024), в ході якого встановлено, що о 02 год. 16 хв. 03.10.2024 до вказаної ділянки під`їхав транспортний засіб марки «MAZDA» 626, д.н.з. НОМЕР_2 за кермом якого знаходився ОСОБА_7 разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_14 . Після чого, під`їхав транспортний засіб марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 за кермом якого знаходився ОСОБА_13 та всі разом почали завантажувати спиляні дерева у кузов автомобіля марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 ;

- протоколом оглядом місця події від 15.10.2024, в ході якого виявлено 41 пнів дерев, та вилучено зрізи пнів, фуфайку зеленого кольору, куртку камуфляжну, балонову жилетку, светр синього кольору, кепку чорного кольору, два ключі до бензопили, пластикові прозорі пляшки, три недопалки без фільтру, п`ять недопалків із фільтром;

- поясненнями свідка ОСОБА_15 від 16.10.2024 (майстер лісу філії «Південний лісовий офіс» ДП «Ліси України Балтського лісництва), який повідомив факт виявлення самовільного спилу 41 пня;

- протоколом огляду місця події від 06.12.20.24, в ході якого виявлено 41 пень породи ясен та дуб;

- листом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська обл.) та розрахунком розміру шкоди заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення та неприпинення росту, якими встановлено шкоду заподіяну самовільною порубкою дерев породи «Дуб звичайний» та «Ясен» в кількості 5 дерев, у розмірі 310 324,69 гривень;

- результатами проведення негласних слідчих (розшукових) дій - зняття інформації з електронних комунікаційних мереж (протокол №8287 нт від 29.11.2024) відносно ОСОБА_13 , в ході якого встановлено, що ОСОБА_7 10.10.2024 надав вказівку ОСОБА_12 та ОСОБА_14 щодо спилу дерев, яке відбулось у період з 10.10.2024 по 11.10.2024. Крім того, 12.10.2024 ОСОБА_7 під час телефонної розмови надав вказівку ОСОБА_13 здійснити 13.10.2024 вивезення зрубаних дерев.

- результатами проведення НСРД - спостереження за особою відносно ОСОБА_13 (протокол №8288 нт від 29.1.2024), в ході якого встановлено, що 17.10.2024 він керуючи транспортним засобом марки «Камаз» д.н.з. НОМЕР_1 , поїхав за адресою: АДРЕСА_3 , де розвантажив 1/3 частину дров з кузова вказаного транспортного засобу;

- слідчим експериментом проведеним за участі підозрюваного ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , в ході якого останні відтворили на місцевості обставини вчинення кримінальних правопорушень.

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 від 25.12.2024 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено шини для бензопил, ланцюги для бензопил, та бензопили;

- протоколом обшуку т/з марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_1 № шассі (рама) НОМЕР_3 від 25.12.2024 в кузові якого знаходились незаконно спиляні дрова;

- протоколом обшуку транспортного засобу марки ГАЗ 2752, д.н.з. НОМЕР_4 від 25.12.2024, в якому вилучено пляшки від мастила;

- протоколом місця події від 25.12.2024, в ході якого виявлено 12 пнів свіжозрізаних дерев породи дуб;

- протоколом обшуку за місцем проживання ОСОБА_13 від 25.12.2024 за адресою: АДРЕСА_2 , в ході якого виявлено ланцюги, шини від бензопил, бензопили та напилені дрова, а саме 16 стволів дерев;

- протоколом огляду від 21.01.2025 із за участі інспектора з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська області), в ході якого виявлено 21 пень породи дуб;

- листом Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївська та Одеська обл.) та розрахунком розміру шкоди заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення та неприпинення росту, якими встановлено шкоду заподіяну самовільною порубкою дерев породи «Дуб звичайний» в кількості 21 дерево, у розмірі 235 724, 44 гривень.

На підставі аналізу матеріалів провадження, колегія суддів погоджується із висновками слідчого судді відносно того, що стороною обвинувачення дотримано вимогу розумної підозри, оскільки наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_7 із вчиненням злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України та виправдовують необхідність подальшого розслідування у цьому провадження з метою дотримання імперативних завдань кримінального провадження.

Надаючи оцінку доводам захисника з приводу необґрунтованості підозри, апеляційний суд зауважує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Більш того, відповідно до практики ЄСПЛ, для вирішення питання щодо обґрунтованості повідомленої підозри, оцінка наданих слідчому судді доказів здійснюється не в контексті оцінки доказів з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності, доведення чи не доведення винуватості особи, що здійснюється судом при ухваленні вироку, а з метою визначити вірогідність та достатність підстав причетності тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення, а також чи є підозра обґрунтованою, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Разом з тим, сторона захисту не позбавлена можливості оскаржити повідомлення про підозру у порядку, передбаченому КПК України.

Що стосується наявності ризиків у вказаному кримінальному провадженні, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як вбачається із мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя констатував наявність у вказаному провадженні ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

На підставі аналізу матеріалів судового провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що у вказаному кримінальному провадженні дійсно має місце ризик переховування підозрюваного ОСОБА_7 від органу досудового розслідування та/або суду, який обумовлений тяжкістю покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим.

ЄСПЛ у справі «Ілійков проти Болгарії» зазначив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Окрім того, апеляційний суд вважає реальними ризики, передбачені, п.п. 3, 4) ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки як вбачається із матеріалів, які надані апеляційному суду, за версією органу досудового розслідування до вчинення інкримінованих злочинів причетна значна кількістю осіб, які діяли за чітко розробленим планом, використовували засоби конспірації, що свідчить про існування ризику незаконного впливу на інших підозрюваних та свідків а також ризику перешкоджання провадженню.

При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому, оскільки під поняттям «ризик» - слід розуміти обґрунтовану ймовірність протидії обвинуваченого кримінальному провадженню у формах, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Запобіжний захід застосовується з метою попередження ризиків здійснення такої поведінки обвинуваченого та, як наслідок, унеможливлення здійснення негативного впливу на хід та результати кримінального провадження.

Апеляційний суд приймає до уваги аргументи захисника з приводу того, що підозрюваний ОСОБА_7 , перебуває у шлюбі, має на утриманні малолітню доньку 2014 р.н., має незадовільний стан здоров`я, тяжко хворіє, однак зазначені обставини безумовно не спростовують існування зазначених вище ризиків та не стави для нього стримуючим фактором від імовірного вчинення кримінальних правопорушень.

Окрім того, в умовах ДУ «Одеський слідчий ізолятор» особи мають доступ до кваліфікованої медичної допомоги.

Так, положеннями МЮ України та МОЗ України №239/5/104 від 10.02.2012 «Про затвердження Порядку взаємодії закладів охорони здоров`я Державної кримінально-виконавчої служби України із закладами охорони здоров`я з питань надання медичної допомоги особам, узятим під варту» визначено, що медична частина забезпечує надання первинної лікувально-профілактичної допомоги ув`язненим і засудженим.

Керівництво слідчого ізолятору забезпечує допуск відповідного лікаря-фахівця чи направлення хворого на лікування до обраного начальником медичної частини СІЗО закладу охорони здоров`я з орієнтовного переліку.

Що стосується доводів захисника з приводу непомірності розміру застави, колегія суддів приходить до таких висновків.

Відповідно до п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні особливо злочину, визначається в межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, оскаржуваною ухвалою відносно ОСОБА_16 , який підозрюється у вчиненні в тому числі тяжкого злочину було залишено без змін визначений ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.03.2025 розмір застави 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Вимогами ч. 4 ст. 182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

На підставі системного аналізу вищевикладених положень кримінального процесуального закону можна дійти висновку про те, що саме слідчий суддя вправі визначити, чи здатна застава у у відповідному розмірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваної особи, а також зауважити на виключності такого випадку.

Вирішуючи питання про розмір застави, апеляційний суд виходить з того, що приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Окрім того, апеляційний суд враховує надані прокурором матеріали, з яких вбачається, що 25.04.2025 підозрюваному ОСОБА_7 було повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри та повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.2 ст. 246, ч.3 ст. 27, ч.3 ст.28, ч.4 ст. 246, ч.1 ст. 304 КК України.

Відтак, апеляційний суд, перевіряючи доводи захисника з приводу непомірності розміру застави, вважає їх необґрунтованими, оскільки розмір альтернативного запобіжного заходу визначений в межах п. 2) ч. 5 ст. 182 КПК України, з урахуванням обставин провадження, наявності ризиків, у зв`язку з чим апеляційний суд не вбачає підстав для його зміни на даній стадії досудового розслідування.

Відповідно до п. 2) ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що підстав для задоволення апеляційної скарги захисника немає, оскільки слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що стосовно підозрюваного ОСОБА_7 необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який здатен запобігти названим вище ризикам та забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, тому ухвала слідчого судді підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 24, 176, 177, 182, 183, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 14.04.2025 якою в межах к/п №0000143 від 20.01.2024 відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч.ч. 2, 4 ст. 246 КК України, продовжено строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком до 12.06.2025, із визначенням застави залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4