Справа № 694/2565/25
Провадження №1-кп/694/163/25
ВИРОК
01.09.2025 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зелена Борщагівського району Тернопільської області, громадянина України, з повною середньою освітою, не одруженого, що проходить військову службу за мобілізацією у військовій частини НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
ОСОБА_3 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , проходячи військову службу за мобілізацією у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи протиправні наслідки і бажаючи їх настання, маючи протиправний умисел, що посягає на встановлений порядок оформлення документів, які видаються державною установою, з метою незаконного отримання права керування транспортними засобами, діючи всупереч встановленого законодавством порядку, для отримання підробленого посвідчення водія, яке згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами, діючи в супереч Наказу МВС України від 07.12.2009 №515, яким затверджено Інструкцію про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, надав невстановленій досудовим розслідуванням особі, свої персональні дані та власне фотозображення, та таким чином сприяв вчиненню кримінального правопорушення іншою особою, а саме - підроблення y невстановленому досудовим розслідуванням місці та в невстановлений час посвідчення водія, серії НОМЕР_2 із категоріями, «В», «С», від 17.01.2022, на ім?я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Він же, в невстановлений досудовим розслідуванням день та час, в січні 2022 року перебуваючи у приміщенні відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: провулок Вокзальний, 6 в м. Корюківка Чернігівська область, отримав поштове відправлення від невстановленої в ході дізнання особи з виготовленим на його замовлення підробленим посвідченням водія НОМЕР_2 з дозволом на керування транспортними засобами категорії «В», «С», виданим на його ім`я Територіальним сервісним центром №8041 в місті Київ від 17.06.2025. Після чого, почав використовувати зазначений підроблений документ під час керування транспортними засобами на території України.
підробленого документа, достеменно усвідомлюючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_3 , від 17.01.2022 з відкритими категоріями «В», «С» виготовлене неналежним уповноваженим суб`єктом та є фіктивним, всупереч вимогам до п. 2.1, 2.4 розділу 2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, з метою введення в оману працівника поліції щодо наявності в нього права керування легковим автомобілем, використав шляхом надання працівникам поліції, завідомо підроблене посвідчення водія, бланк якого відповідно до висновку експерта №СЕ-19/124-25/6354-ДД від 29.04.2025 не відповідає бланкам посвідчення водія, які перебувають в офіційному обігу.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та використання завідомо підробленого документа, тобто у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.
Від прокурора надійшло клопотання про розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки підозрюваний під час досудового розслідування беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згодний на розгляд обвинувального акту за його відсутності.
Обвинувачений ОСОБА_3 у своїй заяві, складеній в присутності адвоката ОСОБА_4 , беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України. Обвинувачений згоден із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та ознайомлений з обмеженням права на апеляційне оскарження. Зокрема, ОСОБА_3 роз`яснено, що він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку на підставі розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені у результаті досудового розслідування обставини. Крім того, в заяві вказав, що його згода на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без його участі є добровільною.
Враховуючи те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, подав заяву, в якій не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку без його участі, відсутність сумнівів в добровільності такої позиції обвинуваченого, з урахуванням заяви та клопотання інших учасників судового провадження, суд дійшов висновку, що обвинувальний акт має бути розглянутий у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.
Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, і не може вважатись порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 382 КПК України у вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Органом досудового розслідування встановлено обставини вчинення кримінальних правопорушень. ОСОБА_3 в поданій заяві зазначені обставини не оспорює, вважає, що органом досудового розслідування вони встановлені в повному обсязі, свою винуватість у вчиненні вказаного кримінального проступку беззаперечно визнає в повному обсязі, його позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, дійшов висновку, що під час розгляду обвинувального акту підтверджено факт скоєння ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України - пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи, і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України - використання завідомо підробленого документа.
ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, які згідно ст. 12 КК України є проступками.
Частиною 1 ст. 50 КК України визначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.
Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_3 , не встановлено.
Враховуючи викладене, зважаючи на відомості, що характеризують особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліках у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, щиро розкаявся, тяжкість вчинених ним кримінальних правопорушень та його ставлення до вчиненого, суд дійшов висновку, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_3 може сприяти покарання в межах санкції ч. 5 ст. 27, ч.1 ст.358, ч. 4 ст. 358 КК Україниу виді штрафу, оскільки на думку суду, призначення такого покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд визначає за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Цивільний позов не заявлявся.
У справі наявні процесуальні витрати, які у відповідності до ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 374-376, 381, 382, 394-395 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 грн.
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання ОСОБА_3 у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати у справі за проведення експертизи у сумі 2674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 20 коп.
Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

На вирок учасниками кримінального провадження протягом тридцяти днів з дня отримання копії вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження, може бути подана апеляційна скарга з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1