УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про продовження запобіжного заходу

(повний текст)

09 липня 2025 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 Кримінального кодексу України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003622 від 31.12.2024 року

клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою

ВСТАНОВИВ:

Виходячи із змісту обвинувального акту, 31.12.2024, приблизно з 14 год. 30 хв., на прибудинковій території житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , перебували ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 які вживали алкогольні напої.

Перебуваючи за вищевказаною адресою, приблизно о 15 год. 30 хв., знаходячись у алкогольному сп`янінні, між ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, щодо заборгованості останнім грошових коштів сумою 500 грн.. Вичерпавши словарний запас на аргументи щодо повернення вищевказаної заборгованості, знаходячись у стані агресії, у ОСОБА_7 , виник злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне вбивство, ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті та бажаючи їх настання, у цей же час та у тому ж місці, схопив у руку ніж, який знаходився з ними для нарізання продуктів харчування, та наніс один прямий удар ножем у ділянку грудної клітки, а саме поруч серця. Внаслідок отриманого тілесного ушкодження ОСОБА_6 помер на місці.

Смерть ОСОБА_6 , 1990 р.н. настала від проникаючого колото-різаного поранення грудей та живота з ушкодженням серця та печінки, крововтратою та шоком

Таким чином, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 26 травня 2025 року обвинуваченому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 липня 2025 р. включно.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування.

Прокурор подала клопотання, в якому просила продовжити термін перебування під вартою обвинуваченому, мотивуючи це наявністю ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, а саме, того що, знаходячись на волі обвинувачений може переховуватися від суду з метою уникнення можливого покарання за вчинене кримінальне правопорушення, впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачений та його захисник проти думки прокурора заперечували.

Захисник зазначив, що докази, які долучені до матеріалів справи, не підтверджують вини обвинуваченого, отже клопотання необґрунтоване. Мотиви прокурора, заявлені в клопотанні, є припущеннями. Обвинувачений не переховувався від органів досудового розслідування - сам викликав поліцію, швидку допомогу. Не збирається переховуватися і надалі. Виходячи із цього, захисник просив змінити запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання, оскільки запобіжний захід у виді тримання під вартою є занадто суворим.

Обвинувачений також заперечував проти клопотання прокурора та підтримав думку захисника. Вказав, що злочину не вчиняв, а тому тікати нікуди не збирається. Просив застосувати до нього запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши прокурора, обвинуваченого, захисника, дослідивши матеріали обвинувального акту, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, в якому обвинувачують ОСОБА_5 те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом та приходить до наступних висновків.

Судом враховано тяжкість та міру покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, у якому він обвинувачується, його вік.

На той факт, що обвинувачений може переховуватись від суду вказує те, що санкція статті кримінального правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді позбавленням волі (особливо тяжкий злочин). Тобто, перебуваючи на волі обвинувачений може зникнути від суду, усвідомивши яка міра покарання (позбавлення волі) загрожує йому в разі визнання судом його винним у вчиненні відповідного злочину.

На той факт, що обвинувачений може вчинити інше кримінальне правопорушення вказує те, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчинені особливо тяжкого злочину, наразі не працює та немає джерела доходу, а тому може вчиняти інші злочини.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням конкретних обставин. Тримання особи під вартою може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Зазначені ризики не зменшилися та їх запобігання можливо лише при продовженні строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого у вигляді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти вказаним ризикам.

Розглядаючи можливість застосування до обвинуваченого альтернативних запобіжних заходів, суд враховує особу обвинуваченого, також тяжкість, характер та ступінь суспільної небезпеки кримінального правопорушення, суворість покарання за кримінальне правопорушення у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 можливість переховуватись від суду, а тому із наведених вище аргументів вважає, що альтернативні запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Дані обставини на думку суду є достатнім приводом для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а тому клопотання підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, на думку суду до обвинуваченого не може бути застосований більш м`який запобіжний захід, не пов`язаний із ізоляцією від суспільства.

Виходячи із зазначеного, суд,-

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження строку дії запобіжного заходу задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 без визначення розміру застави.

Строк дії ухвали в частині дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою - по 06 вересня 2025 р. включно.

Ухвала бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення, а обвинуваченим, що тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання її копії.

Повний текст ухвали оголошується 11 липня 2025 р.

Суддя ОСОБА_1