Справа № 442/6679/25
Провадження № 1-кп/442/397/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0000997 від 21.08.2025 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Краматорськ, Донецької області, українки, громадянки України, з вищою освітою, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , пенсіонерки, не судимої, обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

учасники справи: прокурор ОСОБА_4 ,

обвинувачена ОСОБА_5 ,

встановив:

Судом визнано доведеним, що 20 серпня 2025 року о 15 год. 20 хв. ОСОБА_3 , перебуваючи у кабінці вбиральні, що в приміщенні торгового центру «Парк» на вул. Володимира Великого, 1-р в м. Дрогобичі Львівської області, побачила жіночу сумку синього кольору з емблемою «МК», належну ОСОБА_6 , яка висіла на гачку для одягу, прикріпленому до бокової стінки вищевказаної кабінки та вирішила умисно, таємно, в умовах воєнного стану, незаконно викрасти гроші, які у ній були.

Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх злочинних дій, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення за рахунок чужого майна, діючи з прямим умислом, та усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, взяла жіночу сумку синього кольору з емблемою «МК», належну ОСОБА_6 , поклала у свій пакет, вийшла із викраденою сумкою потерпілої з вбиральні та приміщення торгового центру «Парк» і попрямувала до храму Успіння Пресвятої Богородиці на вул. Володимира Великого в м. Дрогобичі Львівської області. В подальшому, перебуваючи неподалік храму Успіння Пресвятої Богородиці на вул. Володимира Великого в м. Дрогобичі Львівської області, ОСОБА_3 витягнула із пакету заховану туди жіночу сумку потерпілої ОСОБА_6 , з внутрішньої кишені якої, умисно, таємно викрала гроші в сумі 10 500 гривень та з гаманця чорного кольору, який був у сумці, гроші в сумі 500 гривень. Викрадені гроші ОСОБА_3 помістила у свою сумку, після чого речі потерпілої ОСОБА_6 сховала у свій пакет та попрямувала з ним до вбиральні, яка є в приміщенні торгового центру «Парк» на вул. Володимира Великого, 1-р в м. Дрогобичі Львівської області, де у одній із кабінок на гачок повісила сумку потерпілої ОСОБА_6 для приховання своїх злочинних дій. Після чого ОСОБА_3 покинула місце вчинення кримінального правопорушення, заволодівши у вищевказаний спосіб грошима потерпілої на загальну суму 11 000 гривень.

Таким чином, ОСОБА_3 , таємно викрала чуже майно (вчинила крадіжку), в умовах воєнного стану, тобто вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 185 КК України.

Будучи допитаною у ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала повністю, у вчиненому щиро кається і прохає суворо не карати. В судовому засіданні пояснила, що дійсно, перебуваючи у вбиральні, побвачила сумку на гачку. Оскільки нікого поруч не було, вона забрала сумку, витягнула з неї кошти, а потім повернула її назад. Гроші віддала одразу, як по них прийшли.

Оскільки обвинувачена ОСОБА_3 повністю визнала свою винуватість у пред`явленому їй обвинуваченні, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а інші учасники кримінального провадження не мають жодних заперечень щодо встановлених обставин, при цьому позиція учасників кримінального провадження є добровільною, суд вважає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення і винуватості обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин і визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Умисні дії обвинуваченої ОСОБА_3 органом дізнання правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена в умовах воєнного стану.

Доведеність вини і така кваліфікація дій обвинуваченої в суду не викликає сумнівів.

При призначенні покарання обвинуваченому суду слід суворо дотримуватись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що покарання засудженого є його виправлення, перевиховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів.

Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, обставини справи та особу винного у їх сукупності.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжує покарання не встановлено.

Суд враховує також вік та стан здоров`я обвинуваченої, її характеристику та ставлення до скоєного.

З урахуванням наведеного необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів буде покарання, яке передбачене санкцією ч. 4 ст. 185 КК України.

Разом з тим, враховуючи те, що обвинувачена ОСОБА_3 є особою похилого віку, раніше не судимою, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженої без відбування покарання, та приймає рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України та покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2 ч.1 ст. 76 КК України.

Саме таке покарання на переконання суду буде достатнім для виправлення останнього та справедливим.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-375 КПК України, суд

ухвалив:

Визнати ОСОБА_3 винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням із іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 :

1)періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2)повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з часу проголошення вироку.

Речові докази:

сукню помаранчевого кольору, пакет бежевого кольору повернути ОСОБА_3 ,

грошові кошти , а саме суму в розмірі 10000 гривень з наступними купюрами: 9 купюр номіналом 1000 грн. з наступники позначеннями: ЄН7023847, ЗП6323235, АМ0724268, АТ4333766, ГП 6227941, АВ7483302, АУ3770249, ВТ5686198, ГН8468572; одну купюру номіналом 500 грн. з позначенням ВС6981537, дві купюри номіналом 200 грн з наступними позначеннями АП1889305, ЄБ 7824415, одну купюру номіналом 100 грн. з позначенням ЕИ63 24847 повернути потерпілій ОСОБА_6 ,

DVD диск з відеозаписами з камер відеоспостереження залишити при матеріалах кримінального провадження.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 27.08.2025.

Вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Обвинуваченій та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя ОСОБА_1