Справа № 756/7587/25
Номер провадження № 1-кп/756/1467/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 червня 2025 року місто Київ

Оболонський районний суд міста Києва в складі:

судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 03.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544, у відношенні:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с Щуровичі Львівської області, який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 , проживає за адресою АДРЕСА_2 , обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, а також клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу, скаргу сторони захисту на рішення слідчого та клопотання потерпілого про залучення цивільного позову,

УСТАНОВИВ:

1. Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається.

1.1. 28.05.2025 до Оболонського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт, затверджений 27.05.2025 у кримінальному провадженні, яке внесене 03.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544, у відношенні ОСОБА_4 обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

1.2. Під час проведення підготовчого судового засіданні поставлено на обговорення питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесене 03.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544, щодо ОСОБА_4 за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, стороною обвинувачення також поставлено на вирішення суду питання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у відношенні ОСОБА_4 .

Одночасно з цим, стороною захисту подано скаргу на постанову слідчого від 27.05.2025 СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві в кримінальному проваджені, внесеного 03.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544, про відмову у задоволенні клопотання.

2. Позиції сторін кримінального провадження.

2.1. Прокурор під час проведення підготовчого судового засідання вважав можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту в відкритому судовому засіданні, бо на думку останнього, обвинувальний акт підсудний Оболонському районному суду міста Києва, складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, як і відсутні підстави для його повернення чи закриття кримінального провадження, обвинувачений та захисник проти цього не заперечували.

Окрім цього, в обґрунтування клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 на 60 (шістдесят) діб прокурор посилався на існування ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, прокурор просив відмовити у задоволенні скарги на рішення слідчого, а саме постанови слідчого СВ Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 27.05.2025, оскільки рішення є вмотивованим та законним.

2.2. Захисник проти призначення справи до судового розгляду на підставі обвинувального акту в відкритому судовому засіданні не заперечувала, однак просила змінити запобіжний захід на більш м`який, не погоджуючись із існуванням ризиків, які наведені прокурором в клопотанні про продовження запобіжного заходу.

Крім того, в обґрунтування скарги сторона захисту покликалася на те, що 27.05.2025 захисник звернувся до Оболонського УП ГУНП у м. Києві з клопотанням про проведення слідчих дій та витребування доказів. Між тим, слідчим Оболонського УП ГУНП у м. Києві було винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання від 27.05.2025. Захисник уважає, що рішення слідчого є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку з чим просить постанову слідчого скасувати та надати для ознайомлення речовий доказ, а саме мобільний телефон, який був вилучений у ОСОБА_4 із можливістю огляду його вмісту.

2.3. Обвинувачений проти призначення справи до судового розгляду на підставі обвинувального акту у відкритому судовому засіданні не заперечував, підтримав доводи захисника надані з приводу клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу, а також доводи, на обґрунтування скарги.

2.4. Потерпілий у судове засідання не прибув, про дату час та місце розгляду судового провадження був повідомлений належний. Однак надав заяву про розгляд справ за його відсутності. При цьому, потерпілий вказує, що підтримує цивільний позов в повному обсязі, як і клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу в виді цілодобового домашнього арешту.

Сторони про проведення підготовчого судового засіданні за відсутності потерпілого не заперечували.

3. Установлені судом обставин із покликанням на докази, мотивів з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

3.1. Питання можливості призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні.

3.1.1. Відповідно до здійсненого автоматизованого розподілу згідно з вимогами статей 31, 35 КПК України, 28.05.2025 зазначений обвинувальний акт передано на розгляд головуючому судді.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 28.05.2025 дане кримінальне провадження було призначено до підготовчого судового засідання.

Ураховуючи позиції сторін кримінального провадження, та вже прийняті судом рішення, перешкод для призначення судового розгляду судом не встановлено, підстави для прийняття рішення в порядку, передбаченому пунктами 1-4 ч. 3 ст. 314 КПК України відсутні, як і підстави для закриття кримінального провадження, передбачені пунктами 4-8, 10 ч. 1 або ч. 2 ст. 284 КПК України. Кримінальне провадження підсудне Оболонському районному суду міста Києва.

Обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України, при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, порушень вимог КПК України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту та були підставою для повернення обвинувального акту прокурору, судом не встановлено.

Судом проведено підготовку до судового розгляду, як і визначено час та місце судового розгляду, з урахуванням дати отримання обвинуваченим копії обвинувального акту, складу осіб, що підлягають виклику.

3.1.2. На підставі викладеного, суд уважає можливим призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбачених ч. 2 ст. 345 КК України, одноособово, у відкритому судовому засіданні, викликав у засідання прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілого.

3.1.3. Вирішуючи питання прийняття цивільного позову, суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. При цьому, форма та зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються у порядку цивільного судочинства.

Судом встановлено, що форма і зміст позовної заяви відповідає вимогам встановленим до позову, які пред`являються в порядку цивільного судочинства. За таких обставин є підстави для прийняття цивільного позову до судового провадження, та визнання цивільним позивачем потерпілого та цивільним відповідачем обвинуваченого.

3.2. Клопотання сторони обвинувачення про продовження строку дії запобіжного заходу обвинуваченому.

3.2.1. У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 інкримінується вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України. Даний злочин відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії нетяжкого.

У зв`язку з тим, що 04.06.2025 закінчується строк запобіжного заходу обраний обвинуваченому, прокурором у судовому засіданні заявлено клопотання відповідно до ч. 3 ст. 315 КПК України про продовження запобіжного заходу в вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , оскільки, на думку прокурора, наразі продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1, 3, 4, 5 ст. 177 КПК України.

Зокрема, прокурор уважає що ОСОБА_4 буде переховуватися від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, ураховуючи введений воєнний стан на території України який ускладнює контроль за перебуванням осіб. Крім того, прокурор уважає, що ОСОБА_4 може вчинити інше кримінальне правопорушення, бо останній обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке характеризується особливою зухвалістю та аморальністю, може незаконно впливати на свідків, оскільки останній ознайомлений зі змістом протоколів їх допитів та останньому відомі анкетні дані цих осіб, ураховуючи й те, що останній знає цих осіб особисто. При цьому, прокурор уважає, що ОСОБА_4 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, бо ОСОБА_4 має значне коло знайомих та друзів, які можуть надати можливість утворити хибне алібі, що перешкоджатиме встановленню всіх обставин учинення кримінального правопорушення.

3.2.2. Виконуючи обов`язок, перебачений ст. 194 КПК України, суд, для вирішення питання про продовження строку дії запобіжного заходу, повинен оцінити наявність ризиків, які зазначені прокурором в клопотанні. Такими ризиками, на думку прокурора, є ризики передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України (переховуватися від суду, учинити інший злочин, можливість впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні, а також перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином). При цьому слід узяти до уваги, що суд не надає оцінку наявності обґрунтованої підозри під час вирішення питання продовження дії заходів забезпечення кримінального провадження. Бо передбачає оцінку доказів, яка може бути надана судом лише в нарадчій кімнаті на стадії ухвалення вироку. Зазначене свідчить про те, що на стадії підготовчого судового засідання суд не може робити висновок щодо обґрунтованості підозри чи то обвинувачення безпосередньо шляхом надання оцінки доказів у справі, а повинен виходити з поняття наявності відомостей, які здатні переконати розсудливу людину в тому, що особа могла вчинити це кримінальне правопорушення. Цими відомостями, на думку суду, є висунуте в передбаченому законом порядку обвинувачення, яке є предметом дослідження суду наразі.

3.2.3. Досліджуючи матеріали клопотання, пояснення прокурора, беручи до уваги пояснення обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника у судовому засіданні, а також відомості про особистість ОСОБА_4 , суд погоджується з наведеним прокурором ризиком, як і підставами їх існування, які вказані в клопотанні. Зокрема, ОСОБА_4 може здійснювати вплив на свідків у цьому кримінальному провадженню, бо останній хоча і проживає в приватному будинку АДРЕСА_2 , однак є власником квартири АДРЕСА_3 , куди прибував, та де мали місце інкриміновані події. При цьому, суд ураховує й те, що за вказаною адресою проживає значна кількість свідків, зокрема ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , тощо, яким відомі обставини учинення кримінального правопорушення та показання, які суд можливо буде отримувати під час судового розгляду.

Між тим, даючи оцінку наведеним ризикам - п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає, що вони є лише наголошеними прокурором, та не підтверджені будь-якими фактичними даними. Дійсно, суд ураховує, що ризиками є будь-які фактичні дані, і не обмежені тими фактичними даними, які визначені ст. 84 КПК України. Оскільки такі дані, на думку суду, повинні свідчити лише про можливості існування певних підозр (наявність достатніх підстав вважати їх існування), тобто вірогідності настання наслідків, запобіжником яких є запобіжний захід.

Крім того, з часу застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 минуло достатньо часу аби вважати, що у подальшому для продовження застосування запобіжного заходу в вигляді домашнього арешту, окрім наголошення про наявність ризиків, вони мають в подальшому і підтверджуватись конкретними відомостями чи обставинами, які є значними для кримінального провадження. Даючи такі висновки суд зазначає, що фактично в обґрунтування наведених прокурором ризиків покладено лише тяжкість покарання та обставини учинення кримінального правопорушення. Між тим, тяжкість покарання, як вже зазначав суд, не можна оцінювати в якості ризику, бо цю обставину слід оцінювати суду лише відповідно до ст. 178 КПК України, тобто як додаткові відомості, які посилюють існування певних ризиків, а не замінюють їх.

Отже, сама по собі тяжкість покарання ще не свідчить про наявність ризиків, передбачених п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а інших мотивувань прокурором в обґрунтування цих ризиків наведено не було, бо при оцінці можливості вчинення таких дій, слід виходити від наявності відомостей у минулому.

3.2.4. Крім того, слід узяти до уваги, що клопотання прокурора не містить обґрунтування відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, а саме недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

3.2.5. Наведені судом висновки дають підстави вважати, що наразі ризики, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України є настільки незначними, що не утворюють підстав для подальшого перебування ОСОБА_4 під цілодобовим домашнім арештом. На думку суду прокурором не було доведено неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, зокрема особисте зобов`язання, оскільки обвинувачений має міцні соціальні зв`язки, прибував до слідчого під час досудового розслідування за викликом, що не оспорювалось прокурором, так і до суду.

Тож, ураховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, стадію судового провадження, пояснення прокурора, захисника та обвинуваченого, а також й те, що вирішення питання застосування запобіжного заходу є правом суду, на думку суду, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання зможе у повній мірі забезпечити його належну процесуальну поведінку та виконання покладених на нього обов`язків, які визначені ст. 42 КПК України - прибувати за першою вимогою до суду.

3.2.6. Між тим, обираючи запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, суд уважає за необхідне покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 днів, а саме повідомляти суд про необхідність зміни свого місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі Київської області без дозволу суду, утримуватись від спілкування зі свідками та потерпілим у межах вказаного кримінального провадження, а також відвідування приміщення квартири АДРЕСА_3 .

3.3. Скарга сторони захисту на рішення слідчого.

3.3.1. Як встановлено в судовому засіданні, у провадженні Оболонського УП ГУНП в місті Києві перебувало кримінальне провадження, яке внесеного 03.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України.

Як вбачається зі скарги, захисник не погоджується з рішенням слідчого, бо відповідно на стадії ознайомлення з матеріалами досудового розслідування відповідно до вимог ст. 290 КПК України, стороні захисту не було надано речовий доказ для ознайомлення, вміст якого, на думку сторони захисту, має суттєве значення для доведення винуватості ОСОБА_4 , як і не проведено необхідних слідчо-розшукових дій.

3.3.2. З постанови слідчого Оболонського УП ГУНП у м. Києві від 27.05.2025 вбачається, що захиснику ОСОБА_5 відмовлено в задоволенні клопотання, бо на думку слідчого витребувані докази не мають значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, оскільки не підлягають доказуванню.

3.3.3. Відповідно до ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

З аналізу положень ч. 1 ст. 303 КПК України убачається, що під час підготовчого провадження у суді може бути оскаржена рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

При цьому, інші скарги, відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України, на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами статей 314-316 цього Кодексу.

Відповідно до положень ст. 290 КПК України визнавши зібрані під час досудового розслідування докази достатніми для складання обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний повідомити підозрюваному, його захиснику, законному представнику та захиснику особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру, про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів досудового розслідування. Крім того, прокурор або слідчий за його дорученням зобов`язаний надати доступ до матеріалів досудового розслідування, які є в його розпорядженні, у тому числі будь-які докази, які самі по собі або в сукупності з іншими доказами можуть бути використані для доведення невинуватості або меншого ступеня винуватості обвинуваченого, або сприяти пом`якшенню покарання.

3.3.4. На думку суду, хоча ст. 26 КПК України і надає слідчому певного розсуду при прийнятті рішення (дискрецію), однак слідчим, при прийнятті рішення порушено вимоги ст. 290 КПК України, які зобов`язують слідчого надати всі наявні матеріали досудового розслідування стороні захисту перед тим, як спрямувати обвинувальний акт до суду.

3.3.5. Ураховуючи наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність задоволення скарги на постанову слідчого СВ Оболонського УП ГУНП в м. Києві від 27.05.2025 про відмову в задоволенні клопотання щодо не надання речових доказів для ознайомлення, однак частково. Бо наразі суд не може зобов`язати слідчого, оскільки змінилась стадія кримінального провадження, а отже суд має зобов`язати прокурора вчинити невчинені під час виконання вимог ст. 290 КПК України дії, зокрема - надати стороні захисту на ознайомлення речовий доказ (мобільний телефон), який вилучений у ОСОБА_4 , з можливістю огляду його вмісту (відео та аудіо файлів).

Керуючись статтями 7, 177 - 181, 290, 291, 303, 309, 314-316, 369-372, 376, 395 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту в кримінальному провадженні, внесеного 03.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 5 Оболонського районного суду міста Києва о 12:30 год. 13.06.2025.

Судовий розгляд кримінального провадження провести одноособово, викликав у судове засідання прокурора, обвинуваченого, захисника та потерпілого.

Скаргу сторони захисту на рішення слідчого - задовольнити частково.

Зобов`язати прокурора в кримінальному провадженні, внесеного 03.03.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544, надати стороні захисту на ознайомлення речовий доказ (мобільний телефон), який вилучений у ОСОБА_4 , з можливістю огляду його вмісту (відео та аудіо файлів).

Позовну заяву ОСОБА_10 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушення прийняти до розгляду в судовому провадженні за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 345 КК України, визнавши ОСОБА_10 цивільним позивачем, а ОСОБА_4 цивільним відповідачем.

Установити ОСОБА_4 до початку розгляду справи по суті строк для подання відзиву на позовну заяву.

Клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу в виді домашнього арешту - задовольнити частково.

Змінити обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на особисте зобов`язання з зобов`язанням прибувати за кожною вимогою до суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України строком на 60 (шістдесят) днів наступні обов`язки:

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- не виїжджати за межі Київської області без дозволу суду;

- утриматись від спілкування зі свідками та потерпілим у межах кримінального провадження, а також відвідувати приміщення квартири АДРЕСА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає, а заперечення щодо неї можуть бути включені в апеляційну скаргу на рішення, яке буде прийнято судом по суті розгляду судового провадження.

Суддя ОСОБА_1