Провадження № 11-кп/824/1502/2025 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурораО. ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргоюобвинуваченого на вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, востаннє засудженого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки,

засуджено за ч. 4 ст. 186 КК України до покарання у виді 7 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання за даним вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі. Початок строку відбування покарання ухвалено рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 30 серпня 2023 року. Вироком вирішено питання щодо речових доказів та процесуальних витрат.

В С Т А Н О В И Л А:

За вироком суду, ОСОБА_7 будучи раніше судимим за вчинення умисних майнових злочинів, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, та маючи не зняту і не погашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив новий умисний злочин за наступних обставин.

Так, 30 серпня 2023 року, приблизно о 17 годині 50 хвилин, тобто в у період дії воєнного стану, запровадженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №2102-ІХ, затвердженого Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про проведення воєнного стану в Україні», яким введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 14.03.2022 № 133/2022 з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб, продовжено Указом Президента України від 18 квітня 2022 року №259/2022 з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб, та продовжено Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб, продовжено Указом Президента України від 12.08.2022 № 573/2022 з 05 години 30 хвилин 23 серпня 2022 року строком на 90 діб, продовжено Указом Президента України від 07.11.2022 № 757/2022 з 05 години 30 хвилин 21 листопада 2022 року строком на 90 діб та продовжено Указом Президента України від 06.02.2023 № 58/2023 з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб, продовжено Указом Президента України від 01 травня 2023 року № 254/2023 з 05 години 30 хвилин 20 травня 2023 року строком на 90 діб, продовжено Указом Президента України від 26 липня 2023 року № 451/2023 з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, ОСОБА_7 перебуваючи за адресою: м. Київ, бульвар Павла Вірського (вул. Саратівська), 10-А, звернув свою увагу на раніше незнайомого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в якого на правому плечі знаходилась сумка чорного кольору. У цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел 30 серпня 2023 року, приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_7 , перебуваючи біля будинку № 10-А по бульвару Павла Вірського в місті Києві, підійшов до ОСОБА_9 та, усвідомлюючи, що його дії мають відкритий характер, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом, наніс декілька ударів кулаком в область лівого ока та лівого вуха ОСОБА_9 , після чого, продовжуючи реалізацію свого прямого умислу на відкрите викрадення чужого майна, шляхом ривка, відкрито викрав сумку чорного кольору, вартістю 218 гривень 40 копійок, яка знаходилася на правому плечі ОСОБА_9 , в якій знаходились: блок сигарет у кількості 10 пачок марки «Sobranie», вартістю 450 гривень 00 копійок, парасолька чорного кольору, вартістю 150 гривень 00 копійок, зв`язка ключів від квартири (три ключа, один ключ від домофона, брелок у вигляді рубля СССР), транспортна картка, які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, гаманець чорного кольору, вартістю 116 гривень 67 копійок, футляр для окулярів, вартістю 164 гривні 33 копійки, окуляри в металевій оправі чорного кольору, вартістю 2 000 гривень 00 копійок.

В подальшому, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим завдав ОСОБА_9 майнової шкоди на суму 3 099 гривень 40 копійок.

Таким чином, ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що призначене йому покарання у виді 7 років 6 місяців є занадто суворим та вважає, що судом належним чином не враховано визнання ним своєї вини та щирого каяття. Також вважає, що судом безпідставно застосовано до нього положення ст. 71 КК України та приєднано 6 місяців покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2023, яке він відбув повністю.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого, захисника, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора, якийпідтримав апеляційну скаргу у частині доводів про неправильне застосування ст..71 КК України,перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України, за обставин викладених у вироку, правильність кваліфікації в апеляційній скарзі не заперечується.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначеного покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги про суворість призначеного покарання за ч.4 ст.186 КК України є безпідставними, оскільки судом враховано пом`якшуючу покарання обставину у вигляді щирого каяття, що відображено у вироку, а з урахуванням особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, розмір визначеного покарання у виді позбавлення волі є домірним вчиненому і відповідає меті, передбаченій ст.. 50 КК України.

Проте, доводи апеляційної скарги обвинуваченого про неправильне застосування вимог ст..71 КК України є слушними.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.71 КК України якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Даним вироком ОСОБА_7 призначено остаточне покарання на підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання до покарання за цим вироком невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року ОСОБА_7 було призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Разом з тим, як вбачається із довідки про звільнення серії ЖИТ № 17666 ОСОБА_7 відбув повністю покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2023 а саме з 22 серпня 2019 по 22 серпня 2023 та звільнений з Державної установи «Райківська виправна колонія №73» 22.08.2023 року по відбуттю строку покарання .

Оскільки ОСОБА_7 покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09.02.2023 відбуте повністю, кримінальне правопорушення за ч.4 ст.186 КК України мало місце 30.08.2023 року, то відсутні підстави вважати, що обвинувачений вчинив нове кримінальне правопорушення до повного відбуття покарання за попереднім вироком.

Зазначеним обставинам суд не надав належної правової оцінки, неправильно застосувавши закон України про кримінальну відповідальність, а саме ст.71 КК України.

З огляду на наведене, вирок підлягає зміні у зв`язку із застосування судом закону, який не підлягав застосуванню, шляхом виключення з вироку посилання на часткове приєднання до покарання за даним вироком невідбутої частини покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 09 лютого 2023 року.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити частково.

Вирок Шевченківського районного суду м. Києва від 07 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 в частині призначеного покарання змінити.

Виключити з вироку посилання на призначення ОСОБА_7 остаточного покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ч. 4 ст. 186 КК України до 7 років та 6 місяців позбавлення волі.

В іншій частині вирок залишити без зміни.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим ,який перебуває під ватрою, у той же строк з дня отримання її копії.

Суддя: Суддя: Суддя: