Справа № 192/587/25
Провадження № 1-в/192/231/25
Ухвала

Іменем України

18 квітня 2025 року

Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у селищі Солоному Солонянського району Дніпропетровської області подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 про приведення покарання відповідно до вимог Закону України № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» стосовно засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний час відбуває покарання у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)»,

встановив:

Начальник ДУ «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 звернувся до суду з поданням, у якому на підставі ст.ст. 5, 74 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України та Закону України № 3886-IX України від 09.08.2024 «Про внесення змін до Кодексу про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», просить привести покарання засудженого ОСОБА_4 у відповідність до чинного законодавства за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 року за ч. 3 ст. 185 КК України. ч. 4 ст. 185 КК України.

Подання обґрунтовується тим, що у Державній установі «Солонянська виправна колонія (№ 21)» відбуває покарання ОСОБА_4 .

Попередньо засуджений 09.11.2020 Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75, 76 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки.

Засуджений 15.07.2022 Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано покарання невідбуте за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 та остаточно призначено до відбуття 5 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили 24.10.2022.

Початок строку: 15.07.2022, кінець строку: 07.06.2026.

Начальник установи виконання покарань просив розгляд подання здійснювати без участі представника адміністрації установи.

Засуджений подав заяву про розгляд подання без його участі.

Прокурор звернувся з клопотанням, у якому просить на підставі ч. 2 ст. 74 КК України негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 за ч. 3 ст. 185 КК України.

Проводити розгляд клопотання прокурор просив без його участі.

Відповідно до ч. 5 ст. 539 КПК України неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що подання потрібно задовольнити з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

09.08.2024 набрав чинності Закон України від 18.07.2024 № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», яким, зокрема були внесені зміни до ст. 51 КУпАП.

Статтею 51 КУпАП у редакції Закону від 18.07.2024 № 3886-ІХ встановлена відповідальність за дрібне викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ ПК України передбачено, що якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

За змістом п.п. 169.1.1 п.169.1 ст. 169 розділу IV ПК України сума податкової пільги дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Судом встановлено, що 09 листопада 2020 року ОСОБА_4 був засуджений вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185 КК України та йому призначене покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. Згідно ст. 75 КК України звільнений від призначеного покарання з випробуванням, терміном на 2 (два) роки. Згідно з цим вироком ОСОБА_4 20 квітня 2020 року вчинив крадіжку майна на суму 1524,00 грн.

15 липня 2022 року ОСОБА_4 засуджений вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуте покарання за вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2020 та остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 1 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатної особи в розрахунку на місяць встановлений у розмірі 2102 гривня, отже сума податкової пільги складає 1051 грн, а 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з огляду на податкову соціальну пільгу 2102 грн (1051 грн х 2).

Тобто, вартість майна, викраденого ОСОБА_4 20 квітня 2020 року, була меншою, ніж 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, на засудженого ОСОБА_4 поширюється дія Закону України від 18.07.2024 № 3886-ІХ, яким частково декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 74 КК України особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання. Призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового закону. У разі якщо така межа передбачає більш м`який вид покарання, відбуте засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами, встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_4 вироком Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року засуджений за діяння, караність якого законом усунена, а саме за викрадення 20 квітня 2020 року майна на суму 1524,00 грн, тобто суму, яка не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, то суд доходить висновку, що подання начальника установи виконання покарань потрібно задовольнити та звільнити засудженого від покарання, призначеного цим вироком за вказане кримінальне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 5, 74 КК України, ст. 539 КПК України,

постановив:

Подання начальника Державної установи «Солонянська виправна колонія (№ 21)» ОСОБА_3 задовольнити.

Негайно звільнити ОСОБА_4 від покарання, призначеного вирокомВерхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2020 року за ч. 3 ст. 185 КК Україниу зв`язку з усуненням караності діяння.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Суддя ОСОБА_1