Справа № 214/5752/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2025 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , вивчивши в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з додатками та матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР під №0000141 від 06.05.2025 року, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Братське Миколаївської області, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, неодруженого, на утриманні непрацездатних осіб не маючого, військовослужбовця військової служби за призивом по мобілізації військової частини НОМЕР_1 , який є молодшим сержантом та який перебуває у військовому званні «солдат», зареєстрованому та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 10 липня 2018 року Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільненого 21 липня 2022 року із Солонянської виправної колонії у зв`язку з відбуттям покарання, обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , будучи військовослужбовцем військової служби військової частини НОМЕР_1 за призовом по мобілізації, який є молодшим сержантом військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх діянь і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, у порушення вимог ст. 68 Конституції України, ст. ст. 11, 16, 49, 127-128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №548-XIV, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 року №551-XIV та Військової присяги, ст. 28 Конституції України, 05 травня 2025 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, перебуваючи біля «Пекарні №1», яка розташована за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Володимира Великого, 50А, на ґрунті раптово виниклого конфлікту, вступив у словесну суперечку з ОСОБА_3 , у ході якої вирішив умисно нанести їй удару своєю правою рукою, після чого, реалізуючи свій протиправний умисел, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою заподіяння шкоди здоров`ю іншої особи, підійшов до ОСОБА_3 та стоячи навпроти неї, умисно завдав їй одного удару своєю правою рукою у потиличну частину її голови, у результаті чого завдав ОСОБА_3 фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Своїми умисними діями ОСОБА_2 учинив кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 126 КК України, за ознаками: умисне завдання удару, який завдав фізичного болю і не спричинив тілесних ушкоджень.

Обвинувачений у присутності свого захисника беззаперечно визнає свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден із розглядом обвинувального акта у спрощеному порядку за його відсутності.

Прокурор та потерпілий також згодні з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

За таких підстав суд здійснює розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні, що відповідає положенням ч. 1 ст. 382 КПК України та ухвалює вирок, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали у п`ятиденний строк з дня його отримання.

Вина обвинуваченого у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, повністю доведена зібраними матеріалами досудового розслідування та не оспорюються учасниками судового провадження.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального проступку, особу обвинуваченого, який за місцем свого проживання характеризується задовільно, раніше судимий, під психіатричним чи наркологічним наглядом не перебуває (т. 2 а.с. 25-46).

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, судом визнається щире каяття останнього.

Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Отже, суд, ураховуючи всі викладені обставини в їх сукупності, вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді штрафу.

Долю речових доказів суд вирішує у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373-376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. у дохід держави.

Після набрання вироком законної сили, речові докази диск «СD-R» з відеозаписом події з камери відеоспостереження від 06.05.2025 року із «Пекарні №1» зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду протягом 30-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя ОСОБА_4