У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 (в режимі ВКЗ)

захисника ОСОБА_6

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2025 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- підозрюваного за ч. 2 ст. 307 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2025 року продовжено підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 24 вересня 2025 року.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Захисник просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою застосувати до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Вважає, що прокурором не доведено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

Просить врахувати, що крім клопотання слідчого, подано також клопотання про зміну підозрюваному запобіжного заходу на особисту поруку. Також зазначив, що ОСОБА_7 займався волонтерською діяльністю і перебував у штаті громадської організації «НЕСКОРЕНІ» МУДРІСТЬ Й ВІДВАГА», де відзначений подякою та нагороджений сувенірною пам`ятною медаллю. Окрім того, підозрюваний зареєстрований та проживає разом з матір`ю, тобто має стійкі соціальні зв`язки.

Встановлені слідчим суддею обставини.

Слідчий звернувся до слідчого судді з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_7 в межах строку досудового розслідування.

Слідчий зазначив, що досудове розслідування закінчити не можливо, оскільки у кримінальному провадженні є необхідність проведення ряду слідчих та процесуальних дій. Тому виникла необхідність у продовженні підозрюваному строку запобіжного заходу.

При прийнятті оскаржуваного рішення слідчий суддя зазначив, що надані органом досудового розслідування матеріали свідчать про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення. Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , який відноситься до категорії тяжкого злочину, та за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна, слідчий суддя дійшов висновку про доведення прокурором обставин, які свідчать про те, що продовжують існувати, ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, а також вчинити інше кримінальне правопорушення.

Слідчий суддя дійшов висновку, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, на даному етапі досудового розслідування не зможе запобігти встановленим ризикам. Водночас, слідчий суддя дійшов висновку, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистої поруки є неспівмірним із встановленими ризиками та не забезпечить належного виконання підозрюваним ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків. У зв`язку з чим, слідчий суддя відмовив у задоволенні заяви захисника про взяття підозрюваного ОСОБА_7 на поруки.

Позиції учасників судового провадження.

Захисник ОСОБА_6 апеляційну скаргу підтримав.

Підозрюваний ОСОБА_7 про дату та час апеляційного розгляду повідомлений. Заяву про бажання брати участь при апеляційному розгляді не подавав.

Прокурор ОСОБА_5 заперечував проти задоволення апеляційної скарги.

Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового провадження, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

СУ УНП в Херсонській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0001594 від 02.08.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1, ч. 2 ст. 307 КК України.

25.06.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26.06.2025 ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 22.08.2025 (включно).

Постановою заступника керівника Херсонської обласної від 14.08.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до трьох місяців, а саме до 24.09.2025.

Положення закону, яким керувався суд апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

Частиною 3 ст. 199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених в ст. 184 КПК України, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Частиною 5 ст. 199 КПК України передбачено, що слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Частиною 2 ст. 194 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Щодо наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, підтверджується долученими до клопотання матеріалами.

У матеріалах провадження відсутні дані, які б спростовували обґрунтованість підозри на даній стадії кримінального провадження.

Щодо наявності достатніх підстав вважати, що встановлені ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, не зменшилися.

Колегія суддів погоджується з обґрунтуванням, наведеним слідчим суддею, що ризики, встановлені при обранні запобіжного заходу, продовжують існувати, та зазначає, що оскаржуване рішення в цій частині належно мотивоване.

Так, ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину (ч. 2 ст. 307 КК України), за який передбачено покарання у виді у виді позбавлення волі на строк від 6 до 10 років з конфіскацією майна.

Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Тому є підстави вважати, що продовжує існувати ризик переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України).

ОСОБА_7 може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, оскільки на даний час ще не допитано всіх свідків у кримінальному провадженні, встановлюється їх місцезнаходження, тому знаходячись на волі, підозрюваний може на них незаконно впливати з метою не надавати показання або зміни раніше наданих показань, як на початковому етапі кримінального провадження, так і на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Ризик можливого вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_7 , є також доведеним та продовжує існувати, оскільки у підозрюваного відсутні соціально-стримуючі фактори, які б давали підстави вважати, що він не вчинить нового злочину. (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України).

Щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Колегія суддів враховує, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває, проте завершити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали не представляється можливим, у зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій.

З матеріалів, долучених слідчим до клопотання, вбачається достатньо відомостей про обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу.

Щодо недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчим суддею рішення про необхідність продовження підозрюваному строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлено у відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України, оскаржуване рішення належним чином вмотивовано. У даному кримінальному провадженні, слідчим суддею правильно встановлено, що надані сторонами кримінального провадження докази доводять обставини, які свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу щодо ОСОБА_7 для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні та забезпечення його належної процесуальної поведінки.

Обраний щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є співмірним з існуючими ризиками, є достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантію його належної процесуальної поведінки на даній стадії кримінального провадження.

Прокурором доведено, що обставини, зазначені у ч. 3 ст. 199 КПК України, виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою.

Щодо доводів апелянта, що підозрюваний займався волонтерською діяльністю і перебував у штаті громадської організації «НЕСКОРЕНІ» МУДРІСТЬ Й ВІДВАГА», де відзначений подякою та нагороджений сувенірною пам`ятною медаллю, зареєстрований та проживає разом з матір`ю, тобто має стійкі соціальні зв`язки, то наведені дані, на думку колегії суддів, не зменшують існування встановлених ризиків та не можуть слугувати безумовною підставою для застосування щодо підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, про що просить апелянт.

Ухвала слідчого судді є законною, обґрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 404, 405, 407 ч. 3, 409, 422, 532 КПК України, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 серпня 2025 року щодо ОСОБА_7 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3