КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №759/8840/25 Слідчий суддя в суді першої інстанції - ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/824/3829/2025 Суддя-доповідач у суді апеляційної інстанції - ОСОБА_2
Категорія: ст. ст. 170-173 КПК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» - адвоката ОСОБА_6 , на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року, -

за участю:

представника ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року задоволено клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , подане у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, про арешт майна та накладено арешт на майно, а саме грошові кошти у сумі 30 052 040,47 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» (), зокрема:

- АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_1 (980 - українська гривня);

- АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465), а саме: НОМЕР_2 (980 - українська гривня), НОМЕР_3 (980 - українська гривня), шляхом зупинення видаткових операцій з коштами на рахунках, які надійшли на зазначені рахунки та вже знаходяться на них, а також які надходитимуть в подальшому, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів, а також платежів щодо заробітної плати.

Заборонено розпоряджатися майно, а саме грошовими коштами у сумі 30 052 040,47 грн., що знаходяться на рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» (), а також, які надходитимуть в подальшому, зокрема:

- АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_1 (980 - українська гривня);

- АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465), а саме: НОМЕР_2 (980 - українська гривня), НОМЕР_3 (980 - українська гривня), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів, а також платежів щодо заробітної плати.

Зобов`язано службовим осіб АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465) надати відомості щодо залишку коштів на банківських рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» () станом на дату та час накладення арешту на електронну пошту Київської міської прокуратури: .

Не погоджуючись з прийнятим рішенням слідчого судді, представник ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» - адвокат ОСОБА_6 , подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити в задоволенні клопотання прокурора Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , про накладення арешту на майно, а саме грошові кошти у сумі 30 052 040,47 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» (), зокрема:

- АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_1 (980 - українська гривня);

- АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465), а саме: НОМЕР_2 (980 - українська гривня), НОМЕР_3 (980 - українська гривня), шляхом зупинення видаткових операцій з коштами на рахунках, які надійшли на зазначені рахунки та вже знаходяться на них, а також які надходитимуть в подальшому, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів, а також платежів щодо заробітної плати.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що оскаржувана ухвала слідчого судді є не мотивованою та такою, що прийнята судом з порушенням норм процесуального права, зокрема ст. 98 КПК України.

Апелянт вказує на те, що грошові кошти, на які був накладений арешт на підставі оскаржуваної ухвали слідчого судді, отримані ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» () в законний спосіб від своєї господарської діяльності, а також те, що з отриманих коштів були сплачені всі необхідні податки, збори та обов`язкові платежі, то відповідно такі кошти не можуть вважатися речовими доказами в кримінальному провадженні № 0000001 від 03.04.2024, а арешт на ці кошти був накладений помилково.

У клопотанні про арешт майна не обґрунтовано, яким чином прокурор дійшов висновку, що банківські рахунки чи грошові кошти на указаних рахунках є об`єктом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212 КК України, зберегли на собі сліди вчинення кримінальних правопорушень, а також можуть бути використані як доказ обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, а також яким чином указані грошові кошти на банківських рахунках мають відношення до вчиненого кримінального провадження.

У клопотанні не вказано, у який спосіб та для з`ясування яких обставин, що мають значення у даному кримінальному провадженні, можливе використання вищевказаних банківських рахунків чи грошових коштів на указаних рахунках саме, як речових доказів в кримінальному провадженні.

Також апелянт зазначає, що безготівкові кошти не можуть бути об`єктом злочину, як зазначено в клопотанні прокурора, оскільки вони не є матеріальними об`єктами (предметами, речами, пристосуваннями), якими суб`єкт кримінального правопорушення вчиняє фізичний, як правило, руйнівний вплив на матеріальні об`єкти; або за допомогою яких безпосередньо вчиняє злочин; або якими безпосередньо заподіюється шкода; або які використовуються для полегшення вчинення злочину.

Безготівкові грошові кошти, що перебувають на банківських рахунках юридичної особи не відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, що виключає можливість їх використання як доказу у кримінальному провадженні та повинне враховуватись при вирішенні питання про накладення арешту відповідно до вимог п. 2 ч. 2 ст.173 КПК України.

Апелянт також звертає увагу на те, що прокурором жодним чином не доведено та належним чином не обґрунтовано, що на вказані банківські рахунки ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» незаконно надходили кошти від інших суб`єктів господарювання, або ж саме ці кошти, які перебувають на вищезазначених банківських рахунках є предметами злочинної діяльності, мають відношення до кримінального провадження та зберегли на собі сліди кримінального правопорушення.

Крім того апелянт зазначає, що в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя вказує на те, що саме ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» порушуючи норми Податкового кодексу України шляхом не реєстрації податкових накладних в Єдиному електронному реєстрі податкових накладних, не відобразивши податкові зобов`язань в деклараціях з податку на додану вартість, на загальну суму 30 052 040,47 грн., ухилилися від сплати податків в особливо великих розмірах.

Проте такі висновки перебувають поза межами правового поля, оскільки ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС», як юридична особа, не є суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 212 КК України, а тому відповідно ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС», як юридична особа, не може нести кримінальну відповідальність за вчинення даного злочину.

Позбавлення ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» права розпоряджатися власними грошовими коштами за умови недоведеності його причетності до вчинення кримінальних правопорушень, що розслідуються у кримінальному провадженні № 0000001 від 03.04.2024, та невідповідності безготівкових грошових коштів критеріям речових доказів, визначених в ст. 98 КПК України, є грубим та протиправним втручанням органу досудового розслідування та прокуратури в право підприємства мирно володіти та розпоряджатися своїм майном.

Арешт грошових коштів на банківських рахунках повністю зупинить господарську діяльність ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» та позбавить його можливості належним чином виконувати зобов`язання перед контрагентами, оскільки за умови блокування вказаних банківських рахунків підприємства, подальше здійснення господарської діяльності та отримання прибутків без можливості використання власних грошових коштів, є неможливим.

В судове засідання прокурор не з`явився, про дату час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений завчасно та належним чином. Проте, до початку розгляду апеляційної скарги по суті, від прокурора у кримінальному провадженні № 0000001 - прокурора Оболонської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , надійшло клопотання про проведення апеляційного розгляду без участі прокурора. Також в даному клопотанні прокурором зазначено, що у вказаному кримінальному провадженні 28.04.2025 повідомлено про підозру ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України. У подальшому, 06.05 2025 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , у тому числі ті, що стосуються накладення арешту на майно відповідно до ухвали слідчого судді у справі № 759/8840/25, виділено в окреме кримінальне провадження № 0000022 від 06.05.2025.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000022 від 06.05.2025 направлено до Шевченківського районного суду міста Києва 22.05.2025 та призначено до судового засідання на 14.08.2025 (справа № 761/21243/25).

Відповідно до ч. З ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене, прокурор просить апеляційну скаргу представника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду міста Києва № 759/8840/25 від 29.04.2025 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000001 залишити без розгляду.

Відтак, колегія суддів з урахуванням зазначеного, думки представника ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» - адвоката ОСОБА_6 , який не заперечував, щодо проведення апеляційного розгляду без участі прокурора, прийшла до висновку про можливість проведення судового розгляду без участі прокурора, що не суперечить положенням ч. 1 ст. 172 та ч. 4 ст. 405 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» - адвоката ОСОБА_6 ,в підтримку поданої апеляційної скарги, яку останній підтримав з наведених в ній підстав, дослідивши матеріали, які надійшли з суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга представникаТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» - адвоката ОСОБА_6 , не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з наданих апеляційному суду матеріалів справи та зі змісту оскаржуваної ухвали, щоДетективами Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.04.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» () за період з листопада по грудень 2023 року та з березня по грудень 2024 року, шляхом недекларування податкових зобов`язань з податку на додану вартість по взаємовідносинах з структурними підрозділами державних підприємств, вчинили умисне ухилення від сплати податків до державного бюджету України, що призвело до фактичного ненадходження до бюджетів коштів на загальну суму 30 052 040,47 грн., що є особливо великим розміром.

Крім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження №0000001 від 03.04.2024 встановлено, що ОСОБА_8 , будучи службовою особою - директором ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» та достовірно обізнаним із податковими та бухгалтерськими нормативно-правовими актами в силу займаної посади, у період з листопада по грудень 2023 року та з березня 2024 по січень 2025 року, умисно з корисливих мотивів з метою ухилення від сплати податків, перебуваючи за юридичними адресами ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС», у невстановлений досудовому розслідуванні час, засобами електронного зв`язку подав до контролюючого органу - ГУ ДПС у м. Києві, що за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, буд. 33/19, податкові декларації з ПДВ за листопад-грудень 2023 року та за березень-грудень 2024 року, при цьому не відобразивши у повному обсязі здійснення фінансово-господарських операцій та надходження грошових коштів на підприємство від комунальних та бюджетних підприємств, чим порушив вимоги Податкового кодексу України та вимог п.3 Р.V та п.19 Р.ІІІ наказу Міністерства фінансів України від 28.01.2016р. № 21 «Про затвердження форм та Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість».

Так, у відповідності до матеріалів досудового розслідування встановлено, що службові особи ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» () в період з жовтня 2023 року по грудень 2024 року, приймали участь у публічних закупівлях, за результатами яких ОСОБА_8 , як директор ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» підписав договори з замовниками тендерних закупівель.

В період з жовтня 2023 року по грудень 2024 року, отримав на банківські рахунки ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» грошові кошти у загальній сумі 180 312 242,83 грн., у тому числі ПДВ 30 052 040,47 грн. від Управління освіти Дарницької Районної державної адміністрації (), Управління будівництва, архітектури та землекористування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації (), Управління капітального будівництва Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (), Управління освіти Подільської Районної державної адміністрації в місті Києві (), Управління освіти Святошинської районної державної адміністрації в місті Києві (), Заклад фахової передвищої освіти «Київський міський медичний фаховий коледж» (), Управління освіти Оболонської Районної державної адміністрації в місті Києві (), Управління освіти Дніпровської Районної державної адміністрації в місті Києві (), Заклад фахової передвищої освіти «Київський фаховий медичний коледж № 3» (), Заклад фахової передвищої освіти «Київський фаховий медичний коледж ім. П.І. Гаврося» (), Комунальний заклад «Театрально-видовищний заклад культури «Київський камерний театр «Дивний Замок» (), Дитячо-Юнацька спортивна школа № 17 (), Комунальний заклад професійної (професійно-технічної) освіти «Київський професійний коледж технологій та дизайну» (), Відділ культури Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (), Управління культури Бориспільської міської ради (), Управління капітального будівництва Бориспільської міської ради (), за здійснення господарських взаємовідносин та, порушуючи норми Податкового кодексу України шляхом не реєстрації податкових накладних в Єдиному електронному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН) умисно, з корисливих мотивів, діючи з єдиним умислом, з метою ухилення від сплати податків, шляхом не відображення податкових зобов`язань у повному обсязі, вніс завідомо неправдиві відомості до офіційних документів - декларацій з податку на додану вартість ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС», не вказавши суму податкових зобов`язань з податку на додану вартість на загальну суму 30 052 040,47 грн.

Відповідно до п.187.1 ст.187 Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VІ зі змінами та доповненнями (далі - ПКУ) датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг, оплата яких здійснюється електронними грошима, - дата зарахування електронних грошей платнику податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, на електронний гаманець, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Для документів, складених в електронній формі, датою оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку, вважається дата, зазначена у самому документі як дата його складення відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», незалежно від дати накладення електронного підпису.

Датою виникнення податкових зобов`язань у разі постачання товарів/послуг з оплатою за рахунок бюджетних коштів є дата зарахування таких коштів на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг або дата отримання відповідної компенсації у будь-якій іншій формі, включаючи зменшення заборгованості такого платника податку за його зобов`язаннями перед бюджетом (п.187.7. ст.187 Податкового кодексу України).

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 Податкового кодексу України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Згідно з п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Однак, ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» порушуючи вищезазначені норми Податкового кодексу України шляхом не реєстрації податкових накладних в Єдиному електронному реєстрі податкових накладних (далі - ЄРПН), не відобразивши податкові зобов`язань в деклараціях з податку на додану вартість, загальну суму 30 052 040,47 грн., ухилилися від сплати податків в особливо великих розмірах.

Крім того, у матеріалах кримінального провадження наявний висновок судово-економічної експертизи, у відповідності до якої документально підтверджується заниження ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» податкового зобов`язання з податку на додану вартість, яка підлягає сплаті до державного бюджету України на загальну суму 30 052 040,47 грн.

Що привело до порушення фінансово-економічних інтересів держави, її бюджетної системи, тобто об`єктивно призводить до порушення інтересів Держави і суспільства в цілому.

Крім зазначеного, встановлено, що ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» () має банківські рахунки, відкриті в:

- АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_1 (980 - українська гривня);

- АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465), а саме: НОМЕР_2 (980 - українська гривня), НОМЕР_3 (980 - українська гривня).

Таким чином, встановлено, що грошові кошти, які знаходяться на вищевказаних рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» (), є об`єктом кримінально протиправних дій та отримані ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» () внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

У зв`язку з зазначеним, постановою про визнання речовим доказом прийнято рішення про визнання безготівкових грошових коштів, що знаходяться на рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» () речовим доказом.

29.04.2025 прокурор Оболонської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_7 , в межах кримінального провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000001 від 03.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України, звернулась до слідчого судді Оболонського районного суду м. Києва з клопотанням про арешт майна, а саме грошових коштів у сумі 30 052 040,47 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» (), зокрема:

- АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_1 (980 - українська гривня);

- АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465), а саме: НОМЕР_2 (980 - українська гривня), НОМЕР_3 (980 - українська гривня), шляхом зупинення видаткових операцій з коштами на рахунках, які надійшли на зазначені рахунки та вже знаходяться на них, а також які надходитимуть в подальшому, за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів, а також платежів щодо заробітної плати.

Заборонити розпоряджатися майно, а саме грошовими коштами у сумі 30 052 040,47 грн., що знаходяться на рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» (), а також, які надходитимуть в подальшому, зокрема:

- АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), а саме: НОМЕР_1 (980 - українська гривня);

- АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465), а саме: НОМЕР_2 (980 - українська гривня), НОМЕР_3 (980 - українська гривня), за винятком видаткових операцій по сплаті податків, зборів, інших обов`язкових платежів, а також платежів щодо заробітної плати.

Зобов`язано службових осіб АТ «БАНК АЛЬЯНС» (МФО 300119), АТ «ОЩАДБАНК» (МФО 300465) надати відомості щодо залишку коштів на банківських рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» () станом на дату та час накладення арешту на електронну пошту Київської міської прокуратури: .

29.04.2025 року ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва задоволено вказане клопотання прокурора про арешт майна.

З такими висновками слідчого судді колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.

З ухвали слідчого судді вбачається, що наведені в клопотанні прокурора доводи про накладення арешту на майно перевірялись судом першої інстанції. При цьому були досліджені матеріали судового провадження, а також з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

При винесенні ухвали слідчим суддею, у відповідності до вимог ст. 173 КПК України, були враховані наведені в клопотанні слідчого правові підстави для арешту майна, можливість використання майна, як доказу у кримінальному провадженні, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також обставини кримінального провадження № 0000001 від 03.04.2024, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 212, ч. 1 ст. 366 КК України та можливе відношення до нього вказаного майна на яке накладено арешт, а тому слідчий суддя обґрунтовано задовольнив частково вказане клопотання прокурора про арешт майна, з урахуванням наявних для цього підстав, передбачених ст. 170 КПК України.

Як встановлено під час апеляційного розгляду, слідчий суддя, всупереч твердженням апелянта обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 131-132, 170-173 КПК України, наклав арешт на вище зазначене майно, з тих підстав, що воно у встановленому законом порядку визнано речовими доказами в рамках вказаного кримінального провадження та відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

Так, колегія суддів зауважує на тому, що постановою старшого детектива відділу детективів Підрозділу детективів Територіального управління БЕБ у м. Києві ОСОБА_9 , від 28.04.2025, безготівкові грошові кошти у сумі 30 052 040,47 грн., що знаходяться на банківських рахунках ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» (), визнано речовими доказами, оскільки вони є об`єктом кримінально караних дій.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, віртуальні активи, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Крім того, ст. 100 КПК України визначено, що на речові докази може бути накладено арешт в порядку ст.ст. 170-174 КПК України та згідно ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що воно відповідає критеріям, визначеним в ч. 1 ст. 98 КПК України.

Тому, з огляду на положення ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України повинно арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на наведене та враховуючи, що в засіданні суду першої інстанції ретельно перевірено майно і його відношення до матеріалів кримінального провадження, а також встановлено мету арешту майна відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, а саме збереження речових доказів, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та накладення арешту на вказане майно, з підстав того, що воно відповідає критеріям речових доказів, визначених ст. 98 КПК України.

Матеріали провадження свідчать, що на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, що може перешкодити кримінальному провадженню, а слідчий суддя, в свою чергу, не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

Таким чином, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності до вимог ст. ст. 132, 170 - 173 КПК України, наклав арешт на майно.

Таким чином, підстав сумніватися в співрозмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає. Обставини кримінального провадження на час прийняття рішення вимагали вжиття такого методу державного регулювання як накладення арешту.

Будь-яких негативних наслідків від вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, колегією суддів не встановлено.

Таким чином, накладення арешту на майно у даному кримінальному провадженні, за наявності для цього підстав, відповідає вимогам КПК України. Матеріали судового провадження свідчать, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у кримінальному провадженні.

Зважаючи на викладене, в сукупності з обставинами провадження, колегія суддів об`єктивно переконана, що слідчий суддя, накладаючи арешт, діяв у спосіб та у межах діючого законодавства, арешт застосував правомірно, а тому доводи апелянта стосовно незаконності ухвали слідчого судді слід визнати непереконливими.

При цьому під час апеляційного розгляду встановлено, що 06.05 2025 матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_8 , у тому числі ті, що стосуються накладення арешту на майно відповідно до оскаржуваної ухвали слідчого судді, виділено в окреме кримінальне провадження № 0000022 від 06.05.2025 та обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні направлено до Шевченківського районного суду міста Києва 22.05.2025 та призначено до судового засідання на 14.08.2025 (справа № 761/21243/25).

Згідно ч. 1 ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення.

При цьому у разі направлення обвинувального акту до суду вже не слідчий суддя, а саме суд першої інстанції під час судового провадження вирішує всі питання за даним провадженням, в тому числі щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у ньому. За таких обставин судовий контроль, що здійснюється на стадії досудового розслідування слідчим суддею, переходить до повноважень суду першої інстанції під час судового провадження, саме з моменту закінчення досудового розслідування - направлення обвинувального акту до суду.

Отже, всі питання, що виникають під час кримінального провадження, вирішуються стадійно і лише тим судом, який має на це компетенцію на відповідній стадії.

Протилежне може призвести до одночасного вирішення одних й тих самих питань в різних судових провадженнях в одному кримінальному провадженні, в тому числі різними судами, що неминуче створить як неприпустиму конкуренцію повноважень всередині судової влади, так і поставить під загрозу прогнозованість та стабільність кримінального провадження як чітко визначеної стадійної процедури.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

З наведеного вбачається, що стадію досудового розслідування у зазначеному кримінальному провадженні закінчено.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому підстав для її скасування, колегія суддів - не знаходить.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що арешт майна є тимчасовим заходом забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження, який в подальшому може бути скасований у визначеному законом порядку. У відповідності до вимог ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

На підставі вищевикладеного колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу представника ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» - адвоката ОСОБА_6 , слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без зміни.

Керуючись ст.ст. 170-173, 307, 309, 376, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду,

п о с т а н о в и л а:

Ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року, - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника ТОВ «РБК КИЇВБУДСЕРВІС» - адвоката ОСОБА_6 , - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

______________ ________________ __________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4