Провадження № 1-кп/643/663/25
Справа № 643/1674/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.07.2025

Салтівський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000032 від 04.01.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України,

У С Т А Н О В И В:

03.01.2025 приблизно о 21 годині 10 хвилин ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої діленні в окреме провадження, перебували в салоні трамваю № 27, який рухався в бік ТРЦ «Французький бульвар» у місті Харкові.

На зупинці «Студентська» у місті Харкові до вказаного трамваю зайшов потерпілий ОСОБА_4 , який не був раніше знайомий з ОСОБА_5 та особою, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження.

В цей час особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, звернув увагу на ОСОБА_4 , у зв`язку з тим, що останньому не сподобалось, як потерпілий на нього подивився. Надалі, під час руху трамваю особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, та ОСОБА_5 підійшли до ОСОБА_4 та, використовуючи незначний привід, почали висловлювати своє невдоволення, а саме особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, почав запитувати у ОСОБА_4 , чому він на нього дивився та почав провокувати словесний конфлікт.

В свою чергу, ОСОБА_4 з метою уникнення конфлікту не реагував на провокації особи, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, та приблизно о 21 годині 22 хвилини, вийшов на своїй зупинці «Сабурова дача» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 53.

В цей час у ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, виник злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій, групою осіб, відносно ОСОБА_4 , через «неналежну», на їх думку, поведінку останнього.

ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, будучи агресивно налаштовані по відношенню до ОСОБА_6 та реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, також вийшли з трамваю на зупинці «Сабурова дача» та прослідували за останнім з метою вчинення відносно останнього хуліганських дій, а саме заподіяння тілесних ушкоджень.

Так, знаходячись на трамвайній зупинці, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, усвідомлюючи своє перебування у громадському місці, маючи намір порушити громадський порядок та не дбати про наслідки своїх дій, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій групою осіб, проявляючи свою явну неповагу до суспільства, зневажливе відношення до громадського порядку та ігноруючи чинні в суспільстві елементарні правила поведінки, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечний наслідок і бажаючи його настання, наздогнали потерпілого ОСОБА_4 та виражаючись нецензурною лайкою в адресу останнього, зупинили його, ставши з обох боків від потерпілого.

Після чого, о 21 годині 24 хвилини ОСОБА_5 реалізуючи спільний з особою, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій групою осіб, проявляючи свою явну неповагу до суспільства, зневажливе відношення до громадського порядку та ігноруючи чинні в суспільстві елементарні правила поведінки, що супроводжувались особливою зухвалістю, при цьому виражаючись нецензурною лайкою підійшов до потерпілого ОСОБА_4 та наніс перший удар правою рукою, а саме кулаком правої руки в обличчя, після чого схопив потерпілого обома руками за ноги з метою повалити на землю.

Продовжуючи реалізовувати злочинний намір, ОСОБА_5 , наніс другий удар також кулаком правої руки в область обличчя потерпілого та штовхнув ОСОБА_4 , внаслідок чого останній впав на асфальт.

В момент коли потерпілий ОСОБА_4 сидів на асфальті, прикриваючи обличчя руками, ОСОБА_5 наніс ще два удари руками в область обличчя, від чого потерпілий впав на спину.

В той час, як ОСОБА_4 лежав на спині обличчям догори на асфальті, ОСОБА_5 наніс ще декілька ударів обома руками по голові.

Під час того, як ОСОБА_5 наносив потерпілому серію ударів руками, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, діючи спільно групою осіб з останнім, усвідомлюючи, що потерпілий лежить на землі та не може чинити опір, спостерігаючи за застосуванням фізичної сили відносно потерпілого, реалізуючи злочинний умисел, спрямований на вчинення хуліганських дій групою осіб, проявляючи свою явну неповагу до суспільства, зневажливе відношення до громадського порядку та ігноруючи чинні в суспільстві елементарні правила поведінки, що супроводжувались особливою зухвалістю, перебуваючи у громадському місці, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечний наслідок і бажаючи його настання, підійшов до ОСОБА_4 та вдарив останнього правою ногою, взутою у кросівок, навідмаш по голові, та майже одразу наніс другий удар правою ногою по голові, при цьому виражаючись нецензурною лайкою.

Одразу після цього, ОСОБА_5 допоміг піднятися потерпілому та сісти на асфальт, коли в цей час підійшла особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, та нанесла удар правою ногою в обличчя, а саме в область щелепи спереду, оскільки особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, перебувала перед потерпілим в положенні стоячи.

Загалом хуліганські дії ОСОБА_5 та особи, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, тривали близько 2 хвилин, та виразились у порушенні громадського порядку та встановлених загальноприйнятих правил у суспільстві та супроводжувались заподіянням тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .

Своїми спільними умисними діями, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, спричинили грубе порушення громадського порядку, що виразилось у нанесені тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 .

Окрім цього, особа, матеріали відносно якої виділенні в окреме провадження, згідно до висновку судово-медичної експертизи, спричинила потерпілому ОСОБА_4 середнього ступеня тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому тіла нижньої щелепи зліва в ділянці 3 (третього) зубу.

Cвоїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 296 КК України, а саме: хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, шо супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав вину у вчиненні кримінального правопорушення, що йому інкриміноване за ч. 2 ст. 296 КК України, підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Обвинувачений пояснив, що 03.01.2025 приблизно о 21 годині їхав із ОСОБА_7 та знайомим у трамваї №27. В цьому ж трамваї їхав потерпілий ОСОБА_4 . У ОСОБА_7 в трамваї виник конфлікт з потерпілим. На зупинці «Сабурова дача» ОСОБА_8 вийшов, за ним з трамваю вийшов ОСОБА_7 та потім він з товарищем. Між потерпілим та обвинуваченим почався словесний конфлікт, внаслідок якого ОСОБА_5 завдав двічі удари в обличчя ОСОБА_4 , штовхнув потерпілого, після чого останній впав на асфальт. Після падіння ОСОБА_4 обвинувачений наніс ще декілька ударів руками по голові. Потім ОСОБА_7 вдарив потерпілого по челюсті. Обвинувачений шкодував про вчинене.

Потерпілий ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, не заперечував проти розгляду провадження на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, наслідки якого йому зрозумілі.

Оскільки учасники судового провадження вважали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності їх позиції, а наслідки позбавлення права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку їм зрозумілі, судовий розгляд кримінального провадження було проведено у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України.

При викладених обставинах, судом встановлено, що мало місце діяння, у вчиненні якого ОСОБА_5 обвинувачується, це діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України. Обвинувачений винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відноситься до нетяжкого злочину.

Дослідженням даних про обвинуваченого встановлено, що він раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, не одружений, зі слів, перебуває у фактично шлюбних відносинах, утриманців не має, не працює.

Обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, не встановлено.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 296 КК України суд враховує характер і ступень тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до положень ст.12 КК України, відноситься до нетяжких злочинів, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, особу обвинуваченого, та вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню обвинуваченим нових злочинів, що відповідатиме вимогам ст. 50, 65 КК України, призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті кримінального закону, яка йому інкримінується.

Враховуючи, що покарання відповідно до ст. 50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без відбування покарання та ізоляції від суспільства, та відповідно до ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням з покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою слідчого судді Московського районного суду м. Харкова від 22.01.2025 ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на 60 днів, тобто строк дії запобіжного заходу закінчився.

Процесуальні витрати та речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

У кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_8 заявлено позов про відшкодування моральної шкоди у сумі 1 000 000 грн. В обґрунтування позову потерпілий зазначив, що внаслідок протиправних дії обвинуваченого та іншої особи, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження, він потрапив до Хаківської міської клінічної лікарні швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О. І. Мещанінова Міський центр щелепно-лицевої та реконструктивної хірургії, де знаходився на стаціонарному лікуванні з 03.01.2025 по 10.01.2025, де йому було зроблено операцію. Моральна шкода завдана потерпілому обвинувачени виразилася в нестерпному болі, неможливості вести активний спосіб життя, внаслідок перенесеної операцію йому завдано дискомфорт. Події вибили його з привичного образу життя, він став дратівливим, що відобразилося на відносинах в родині і з друзями.

Обвинувачений у судовому засіданні позов визнав частково в сумі 40 000 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Згідно зі ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Відповідно до положень п. 1 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.

Суд вважає доведеним завдання потерпілому моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, зміні звичного способу життя. Водночас суд враховує, що моральна шкода завдана потерпілому не лише протиправними діями обвинуваченого ОСОБА_5 , а й діями іншої особи, покладення обов`язку по відшкодуванню моральної шкоди лише на одного винуватця не можна вважати справедливим. За таких обставин, суд вважає, що з урахуванням ролі обвинуваченого у діях, вчинених групою осіб, принципу справедливості, розумності та пропорційності, до стягнення на користь потерпілого підлягає компенсація моральної шкоди в сумі 40 000 грн.

Керуючись ст. 2,7,127,128,368-370,371,373,374,376, 392,393,395,532 КПК України,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного за даним вироком покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_5 обов`язки відповідно до п. 1, п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди в сумі 40 000 грн.

В частині позовних вимог про стягнення з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 моральної шкоди в сумі 960 000 грн відмовити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на вирок суду подається до Харківського апеляційного суду через Салтівський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку суду.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1