справа № 563/602/25
провадження № 1-кс/563/170/25
УХВАЛА

22 травня 2025 року м. Корець

Слідчий суддя Корецького районного суду Рівненської області ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, у рамках кримінального провадження №0000007 від 15.01.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.246 КК України,

в с т а н о в и в:

Адвокат ОСОБА_3 , в інтересах ОСОБА_4 звернулася із клопотанням про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2025 року, а саме на багаж у вигляді складених пиломатеріалів породи «сосна» у кількості близько 6 кубометрів.

Клопотання вмотивоване тим, що приймаючи рішення, слідчий суддя врахував, що при перевірці транспортного засобу, а саме вантажного автомобіля марки ««ГАЗ-53Б», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 було виявлено багаж у вигляді складених пиломатеріалів породи «сосна у кількості приблизно 6 (шість) кубометрів, на які у водія не було відповідних документів. Однак, як зазначено в самій ухвалі, на час розгляду даного клопотання водій пояснив, що власником пиломатеріалів являється ОСОБА_5 .. В свою чергу прокурор просив суд, задовільнити клопотання для можливості перевірки документів, які підтверджують законність походження пиломатеріалів. Згідно поданої товарно-транспортної накладної N? 08 від 12 квітня 2025 року пиломатеріали мав отримати ОСОБА_5 .. А тому вважає, що право власності на вказане майно ОСОБА_6 набуте у спосіб передбачений ЦК України.

Власник майна в судове засідання не з`явився, його представниця подала клопотання про розгляд без його та її участі клопотання про скасування арешту майна, за наявними матеріалами.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Щодо скасування арешту заперечив з огляду на те, що досудове розслідування продовжується, проводяться слідчі дії, а тому збереження арешту на багаж у вигляді складених пиломатеріалів породи «сосна» у кількості близько 6 кубометрів забезпечить здійснення завдань кримінального провадження.

Розглянувши подане клопотання про скасування арешту, дослідивши долучені матеріали, слідчий суддя прийшов до таких висновків.

Як встановлено в судовому засіданні, в провадженні СВ ВП №7 Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області перебуває кримінальне провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000007 від 15.01.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 246 КК України.

Ухвалою слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2025 року був накладений арешт на автомобіль марки «ГАЗ-53Б», реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , разом із багажем у вигляді складених пиломатеріалів породи «сосна» у кількості близько 6 кубометрів та встановлено заборону власнику автомобіля, чи будь-якій іншій особі розпоряджатися чи вчиняти будь-які інші дії із вищевказаним автомобілем до прийняття кінцевого процесуального рішення у кримінальному провадженні.

Встановлено, що згідно товарно-транспортної накладної № 08 від 12 квітня 2025 року пиломатеріали мав отримати ОСОБА_5 .

Інша накладна, наявна у матеріалах справи, датується 26.03.2024 (за рік до внесення відомостей до ЄРДР), є нечитабельною.

Арешт накладено з тих підстав, що деревина відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98, ч. 2 ст. 167 КПК України, є речовими доказами у кримінальному провадженні, засобом вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди та можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та з метою забезпеченнязбереження цього майна, запобіганню можливості його пошкодження, знищення, перетворення, відчуження.

В ході досудового розслідування кримінального провадження, постановою слідчого тимчасово вилучене майно було визнано речовим доказом.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Порядок скасування арешту майна визначений ст. 174 КПК України, якою передбачено, що підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2 ст. 22 КПК України).

При цьому, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «Ващенко проти України» (Заява № 26864/03) від 26.06.2008 зазначено, що принцип змагальності полягає в тому, що суд уважно досліджує зауваження заявника, виходячи з сукупності наявних матеріалів в тій мірі, в якій він є повноважним вивчати заявлені скарги. Отже, у суду відсутні повноваження на вихід за межі принципу диспозитивності і змагальності та збирання доказів на користь однієї із зацікавлених сторін.

Вказані норми кримінального процесуального законодавства та відповідна практика Європейського суду з прав людини, вказує, що особі, яка звертається із клопотанням до суду, процесуальним законодавством надаються не лише права, а і покладаються обов`язки.

Так, виходячи із тих питань, які відносяться до компетенції слідчого судді, при дослідженні матеріалів клопотання про скасування арешту майна, слідчий суддя приходить висновку, що означені доводи не вказують на необґрунтованість накладення арешту на майно та не доводять, що в подальшому в застосуванні арешту відпала потреба, оскільки за встановлених обставин вбачається, що підстави на які посилається адвокат, що на її думку, свідчать про необхідність скасування вказаного арешту, є предметом перевірки органу досудового розслідування.

За вказаних обставин, під час судового розгляду даного клопотання за наданими матеріали, встановлено, що втручання органу досудового розслідування у право власності заявника обумовлене законними критеріями, тобто з дотриманням відповідних положень національного законодавства та відповідності верховенства права. Також, слідчим суддею встановлено, що даний час забезпечується «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав власників та відповідно існує пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються органом досудового розслідування, та метою, яку прагнуть досягти.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що адвокатом на даній стадії кримінального провадження, в силу принципу змагальності сторін не доведено необґрунтованості накладення арешту на майно та не доведено відсутність потреби в продовженні дії такого заходу, а відтак слідчий суддя приходить висновку, про наявність підстав для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Враховуючи наведені обставини, принцип пропорційного співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку орган досудового розслідування намагається досягти, і те що досудове розслідування у кримінальному провадженні, у межах якого було накладено арешт на майно, триває, є необхідність у проведенні низки слідчих дій, та зазначене майно має значення у кримінальному провадженні як речовий доказ, остаточне рішення у кримінальному провадженні ще не прийнято, а також виходячи із співмірності обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку, що підстав для скасування арешту, як заходу забезпечення кримінального провадження не вбачається, відтак клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна накладеного на підставі ухвали слідчого судді Корецького районного суду Рівненської області від 15 квітня 2025 року - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя