МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" червня 2025 р. Справа № 370/1590/25

Провадження № 1-кп/370/105/25

Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , у приміщенні суду у смт. Макарів Київської області у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи у кримінальному провадженні № 0000072 від 21 травня 2025 року, за яким

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт Оржів Рівненського району Рівненської області, громадянин України, з середньою спеціально освітою, офіційно непрацевлаштований, одружений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше несудимий, спосіб зв`язку: НОМЕР_1 ,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

Відповідно до вимог п. п. 2, 5-1, 16-18 постанови Кабінету Міністрів України від 08.05.1993 № 340 «Про затвердження Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами» (далі - постанова КМУ від 08.05.1993 № 340), особи допускаються до керування транспортними засобами за наявності у них національного посвідчення водія України на право керування транспортними засобами відповідної категорії (далі - посвідчення водія), крім випадків встановлення особам тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами.

Посвідчення водія є документом, що посвідчує особу та її спеціальний статус у частині підтвердження права його власника на керування транспортними засобами.

Посвідченням водія, виданим вперше, є документ, що підтверджує право його власника на керування транспортним засобом, отриманий після проходження особою, яка раніше не мала посвідчення водія, медичного огляду в порядку, встановленому МОЗ, а також підготовки відповідно до планів і програм та після складення теоретичного і практичного іспитів в уповноважених підрозділах територіальних органів з надання сервісних послуг МВС - територіальних сервісних центрах МВС (далі - територіальні сервісні центри МВС).

Посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорій А1, А, В1, В, СІ, С, ПІ і О видаються особам, які склали в територіальному сервісному центрі МВС теоретичний і практичний іспити.

Згідно з п. п. 1.10, 2.1 постанови Кабінету Міністрів України від 10.05.2001 № 13 06 «Про Правила дорожнього руху» (далі - постанова КМУ від 10.05.2001 № 1306) водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Вказане посвідчення водій повинен мати при собі та пред`явити його для перевірки на вимогу поліцейського.

У порушення вищенаведених нормативно-правових актів, наприкінці березня 2025 року, точної дати та часу не встановлено у ОСОБА_2 , який на той час перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 виник кримінально протиправний умисел, спрямований на сприяння у виготовленні іншою особою підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В1» «В» «СІ» та ОСОБА_3 , шляхом внесення до нього зображення ОСОБА_2 та його анкетних даних, з метою пред`явлення такого посвідчення при керуванні транспортними засобами відповідної категорії. З цією метою ОСОБА_2 , перебуваючи в тому ж місці в той же час, використовуючи месенджер «Телеграм» домовився із невстановленою особою, про виготовлення нею на ім`я ОСОБА_2 підробленого посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «В1» «В» «СІ» та ОСОБА_3 .

Цього ж дня, продовжуючи свої кримінально протиправні дії, ОСОБА_2 , діючи умисно, з метою подальшого використання підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, що виразились у пособництві у вчиненні підроблення офіційного документа (посвідчення водія), достовірно знаючи, що його особисті дані будуть використані для підроблення офіційного документа, виступаючи пособником протиправних дій невстановленої особи, використовуючи месенджер «Телеграм» відправив останній свої особисті дані (фотокартку, фото паспорта громадянина України, копію ідентифікаційного коду та зразок підпису), для подальшого їх внесення до підробленого документу, тобто надав засоби та сприяв підробленню посвідчення водія. В подальшому, невстановлена особа у невстановлений час та місці виготовила підроблений документ, який надає право керувати транспортним засобом та видається в установленому Законом порядку з дотриманням певної процедури, а саме, посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.03.2025 року на право керування транспортними засобами категорії «В1» «В» «СІ» та «С», видане на ім`я ОСОБА_2 та передала ОСОБА_2 за грошову винагороду в сумі 20 000 гривень для його подальшого використання.

Крім того, у порушення вищенаведених нормативно-правових актів, 21.05.2025 близько 13 години 50 хвилин, ОСОБА_2 будучи учасником дорожнього руху як водій транспортного засобу - автомобіля марки «Volkswagen Transporter», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись автодорозі «М-06» в напрямку м. Житомир в межах населеного пункту с. Калинівка Бучанського району Київської області був зупинений працівниками БПП в с. Чайки У1И1 у Київській області ДПП для перевірки документів. Під час перевірки документів, виконуючи законну вимогу працівників поліції, ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане на його ім`я, є підробленим, усвідомлюючи свої протиправні дії, діючи умисно, з метою створити перед працівниками поліції видимість наявності у нього дійсного посвідчення водія та відповідно і з цим права на керування транспортним засобом категорії «В1» «В» «СІ» та «С» і таким чином уникнути адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного із порушенням Правил дорожнього руху, передбаченого ст. 126 КУпАП, надав для перевірки працівникам поліції завідомо підроблене для нього посвідчення водія серії НОМЕР_2 із його особистими анкетними даними та фотокарткою, яке не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту аналогічним бланкам документів, що знаходяться в офіційному обігу на території України, тобто використав завідомо підроблений документ.

Згідно письмової заяви обвинуваченого ОСОБА_2 , складеної в присутності захисника ОСОБА_4 , обвинувачений беззаперечно визнає свою винуватість у вчиненому, згідний із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлений з обмеженням права апеляційного оскарження (з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини) та згідний з розглядом обвинувального акту у спрощеному провадженні. Добровільність вказаної заяви він підтвердив.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали, суд керується наступним.

Оскільки обвинувачений беззаперечно визнав винуватість у вчиненому, учасники провадження погоджуються із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, наведеними вище, суд погоджується із кваліфікацією дій обвинуваченого як використання завідомо підробленого документа, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, та пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою, тобто вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України.

Відповідно до положень ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами, а також не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації покарання за своїм видом та розміром повинно бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій.

При призначенні покарання ОСОБА_2 , суд враховує суспільну небезпечність вчинених кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, пом`якшуючі та обтяжуючі його покарання обставини.

Згідно матеріалів кримінального провадження ОСОБА_2 , за місцем проживання громадський порядок не порушує, скарг не надходило. Згідно довідок закладів охорони здоров`я за місцем проживання за амбулаторною допомогою до лікаря-психіатра, лікаря-нарколога за останні п`ять років не звертався. Раніше не судимий.

Згідно матеріалів кримінального провадження має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Офіційно не працевлаштований.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_2 , відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Суд вважає можливим призначити ОСОБА_2 покарання у виді пробаційного нагляду. Таке покарання суд вважає достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень. Саме таке покарання, виходячи з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі викладеного суд вважає, що ОСОБА_2 , слід призначити покарання у межах санкцій за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України - у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік та за ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік та із застосуванням ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень, призначити остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань.

Згідно ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 такі обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; 3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; 4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Долю речових доказів вирішити згідно ст. 100 КПК України. Запобіжний захід не обирався. Цивільний позов у межах кримінального провадження не заявлявся. Процесуальні витрати стягнути з обвинуваченого.

Керуючись ст. 369-371, 373-374, 381, 382 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати винним ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України призначити йому покарання: за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік; ч. 4 ст. 358 КК України у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом часткового складання призначених покарань, призначити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді пробаційного нагляду строком 1 (один) рік 2 (два) місяці.

На підставі ст. 59-1 КК України покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в дохід держави (код доходів 24060300 «інші надходження», МФО 899998) 2 674 (дві тисячі шістсот сімдесят чотири) грн 20 коп., витрат на проведення експертизи.

Речовий доказ: посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 07.03.2025 року, виданого ТСЦ 8042 на ім`я ОСОБА_2 , зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд Київської області, в порядку, передбаченому ст. 393 КПК України, з урахуванням особливостей, встановлених ст. 394 КПК України, у строки, встановлені ст. 395 КПК України.

Вирок набирає законної сили по закінченню строку на його апеляційне оскарження, якщо він не був оскаржений. В інакшому випадку після його перегляду апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1