У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 на на ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2024 року, відносно

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Херсон, мешкає в АДРЕСА_1 ,

звільненого від відбування покарання, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р. на підставі ч. 2 ст. 74 КК України.

.

Учасники судового провадження:

прокурор - ОСОБА_6 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2024 року ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р.за епізодом, кваліфікованим судом за ч. 4 ст. 185 КК України, скоєним 29.07.2023 р. на суму 2 266,67 грн., у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння.

Постановлено, вважати ОСОБА_5 , засудженим за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р., за епізодом, кваліфікованим судом, за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненого 29.07.2023 р. на суму 5 533,33 грн. у виді 5 років позбавлення волі.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Обвинувачений просить ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2024 року скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що суд не врахував обставини справи, а саме те, що матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_7 в сумі 5533,33 грн. відшкодована в повному обсязі, тому сума викраденого не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Зазначє, що суд не взяв до уваги те, що матеріальна шкода потерпілому ОСОБА_8 в сумі 2266,67 грн. не відшкодована, та ця сума не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, у зв`язку з чим він підлягає звільненню від покарання.

Обставини, встановлені судом першої інстанції.

До Казанківського районного суду Миколаївської області надійшло подання начальника Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» про приведення вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р., відносно засудженого ОСОБА_5 , у відповідність до Закону України від 18.07.2024 р. № 3886-IX.

Вказане подання обґрунтовано тим, що ОСОБА_5 засуджений Херсонським міським судом Херсонської області 21.12.2023 р. за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, а 09.08.2024 р. набув чинності Закон України від 18.07.2024 року № 3886-IX, яким було внесено зміни до ст. 51 КУпАП, який поліпшує становище засудженого скасовуючи кримінальну відповідальність за вчинене ним діяння.

Дослідивши матеріали подання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд встановив, що один із епізодів, за який його було засуджено а саме таємне викрадення чужого майна 29.07.2023 р. на суму 2 266,67 грн., кваліфікований за ч. 4 ст. 185 КК України, відповідно до змін, внесених Законом України № 3886-ІХ від 18.07.2024 р., втратив ознаки кримінального правопорушення, оскільки така вартість майна не перевищує межу в 2684 грн., встановлену як мінімальний поріг кримінальної відповідальності за крадіжку, відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік».

З огляду на це, суд застосував зворотну дію закону, який усуває кримінальну караність, та відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України звільнив ОСОБА_5 від покарання, призначеного за вказаним епізодом вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд доходить наступного.

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти мають зворотну дію в часі, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

За частиною 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КК України, особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р. ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 185 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі.

09.09.2024 р. Адміністрація Державної установи «Казанківська виправна колонія (№ 93)» звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області з поданням про приведення вироку Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р., відносно засудженого ОСОБА_5 , у відповідність до Закону України від 18.07.2024 р. № 3886-IX.

Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 30.10.2024 р. подання адміністрації Державної установи «Казанківська виправна колонія № 93» задоволено, ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р.за епізодом, кваліфікованим судом за ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненим 29.07.2023 р. на суму 2 266,67 грн., у зв`язку з усуненням кримінальної караності діяння. Постановлено, вважати ОСОБА_5 , засудженим за вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р. за епізодом, кваліфікованим судом за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, вчиненим 29.07.2023 р. на суму 5 533,33 грн. у виді 5 років позбавлення волі.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18 липня 2024 року № 3886-IX, який набрав чинності 09.08.2024 р., ст. 51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого чужого майна, в тому числі шляхом шахрайства, на момент вчинення правопорушення для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч. 2 ст. 51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 169.1.1 статті 169 Податкового кодексу визначено, що податкова соціальна пільга (неподатковий мінімум доходу громадян) дорівнює 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік», прожитковий мінімум для працездатної особи на 1 січня 2023 року становить 2 684 грн., тобто неоподаткований мінімум доходів громадян становить 1 342 грн. на 2023 рік, а 2 неоподаткованих мінімумів (ч. 2 ст. 51 КУпАП) становить 2 684 грн.

Тобто, з 09.08.2024 р. сума викраденого майна, яка не перевищує 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, є дрібною крадіжкою та особа повинна нести відповідальність за відповідною частиною ст. 51 КУпАП.

Таким чином, внесені законодавцем зміни про кримінальну відповідальність призвели до часткової декриміналізації діяння, і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння злочином меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

З урахуванням того, що Законом України № 3886-ІХ збільшено суму викраденого, з якої настає кримінальна відповідальність за злочини щодо права власності, а ОСОБА_5 відбуває покарання за таємне викрадення чужого майна 29.07.2023 р. на суму 2 266,67 грн., де вартість майна не перевищувала 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (2 684 грн.), апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність передбачених ч. 2 ст. 74 КПК України, підстав для звільнення ОСОБА_5 від покарання, призначеного вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р.за ч. 4 ст. 185 КК України.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_5 відбуває покарання за закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану 29.07.2023 р., вартістю 5 533,33 грн., тобто сума викраденого майна перевищувала 2 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (2 684 грн.), суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вчинене діяння залишається кримінально караним, тому, покарання, призначене вироком Херсонського міського суду Херсонської області від 21.12.2023 р.за ч. 2 ст. 15 ч. 4 ст. 185 КК України, апеляційним судом не переглядається.

Згідно з положеннями кримінального законодавства, настання кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Кримінального кодексу України, пов`язане з моментом вчинення діяння, яке має суспільно небезпечний характер та відповідає ознакам складу злочину. Відшкодування шкоди, заподіяної злочином, не змінює правової кваліфікації вчиненого діяння, а лише може враховуватись судом під час призначення покарання як обставина, яка пом`якшує покарання, відповідно до статті 66 КК України.

Твердження про те, що розмір шкоди в сумі 5533,33 грн. після вчинення злочину було відшкодовано, не має правового значення для кваліфікації діяння як кримінального правопорушення, оскільки розмір викраденого майна визначається на момент посягання на це майно, а не з урахуванням подальшого добровільного чи примусового відшкодування.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано визнав факт вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого відповідною статтею КК України, з урахуванням суми завданої шкоди на момент вчинення діяння, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності встановлених фактичних обставин справи та правової кваліфікації.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, які б були підставами для зміни чи скасування оскаржуваної ухвали не виявлено, оскаржуване рішення є законним, обґрунтованим та належним чином вмотивованим, тому підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого ОСОБА_5 не вбачається.

Керуючись ст. ст. 370, 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

ухвалу Казанківського районного суду Миколаївської області від 30 жовтня 2024 року якою засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання за вчинення кримінального правопорушення, за епізодом кваліфікованим судом за ч. 4 ст. 185 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_5 , без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3