Провадження № 1-кп/761/3453/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

перекладача - ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0000633 від 26.07.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южно-Сахалінськ РРФСР, особи без громадянства, росіянина, раніше судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 377 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Шевченківського районного суду міста Києва надійшов обвинувальний акт та реєстр матеріалів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000633 від 26.07.2024 за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 377 КК України.

Ухвалою від 05.06.2025 вказане кримінальне провадження призначене до підготовчого судового засідання.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 заявив клопотання про продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначила, що підстави для застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не відпали, оскільки не перестали існувати ризики, які передбачені ст. 177 КПК України, а саме, те, що обвинувачений може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Захисник ОСОБА_4 заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та продовження відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Зазначив, що прокурором не обґрунтовано існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які на думку захисника, відсутні. Просив суд врахувати, що ОСОБА_5 обвинувачується у нетяжкому кримінальному правопорушенні, а тому вважав за можливе застосувати відносно нього інший менш суровий запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав доводи захисника та також просив відмовити в задоволенні клопотання прокурора щодо продовження відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки у межах іншого кримінального провадження відносно нього вже застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд дійшов висновку про наступне.

Метою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Так, Європейський Суд з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» зазначив, що продовжуване утримання особи під вартою може бути виправдане у тій чи іншій справи лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, не зважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають правило поваги до особистої свободи.

Ухвалою від 03.06.2025 до обвинуваченого ОСОБА_5 було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Так, при продовженні запобіжного заходу судом враховані ризики, що не зменшилися, а також конкретні обставини даного кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , майновий та сімейний стан обвинуваченого, існування ризиків переховування від суду, незаконно впливу на свідків та потерпілу у даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, можливість вчинення іншого кримінального правопорушення.

На час розгляду в суді питання про доцільність продовження тримання обвинувачених під вартою суд дійшов висновків, що вказані ризики суттєво не зменшились та не змінились.

Так ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачене покарання у виді виправних робіт на строк до двох років або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на строк до трьох років, або позбавленням волі на той самий строк, не працевлаштований, не має постійного місця проживання, раніше не одноразово судимий, що свідчить про відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, відтак останній може переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків та потерпілу в даному кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншими чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Так, застосування запобіжного заходу необхідно для забезпечення судового розгляду, який у зв`язку з неявкою захисника не розпочатий на даний час.

Обставини, що могли б свідчити про можливість запобігання зазначеним ризикам шляхом застосуванням інших, більш м`яких запобіжних заходів, судом не встановлено.

З урахуванням встановлених обставин суд вважає, що запобігти встановленим ризикам можливо лише шляхом продовження застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але на строк, що не перевищує двох місяців, тобто до 04.08.2025.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, вчиненого із застосуванням погрози насильства, суд вважає за необхідне при продовженні йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не визначати розмір застави у кримінальному провадженні відповідно до ч. 4 ст.183 КПК України, з огляду також на висновки Європейського суду з прав людини щодо обов`язку суду своїм рішенням забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Керуючись ст. 314-316, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_5 - задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, строком до 04 серпня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду прокурором, обвинуваченим, його захисником протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1