У Х В А Л А

16.06.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілих ОСОБА_6 ,

представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про призначення додаткової судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні № 0000265, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.05.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Володарка, Київської області, громадянина України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

У С Т А Н О В И В :

1. На розгляді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000265 від 07.05.2024 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

1.1. Від захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 надійшло клопотання про призначення додаткової судово-медичної експертизи.

1.2. Клопотання мотивоване тим, що відповідно до позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 05.04.2018 № 585/8/16-к (справа № 585/8/16-к) у випадку дорожньо-транспортної події за участю декількох водіїв для вирішення питання про наявність чи відсутність в їхніх діяннях складу кримінального правопорушення, передбаченого відповідними частинами ст. 286 КК України, необхідно встановити причинний зв`язок між діяннями (порушеннями правил безпеки дорожнього руху) кожного з них та наслідками, що настали, дослідити характер та черговість порушень, які вчинив кожен із водіїв, хто з них створив небезпечну дорожню обстановку (аварійну ситуацію), тобто з`ясувати ступінь участі кожного у спричиненні злочинного наслідку .

1.3. Захисник зазначає, що висновок експерта 190/Е від 14.10.2024 у дослідницькій частині містить дані про місце перебування дитини на задньому сидінні машини у автокріслі, але на вирішення питання експертизи не було поставлено питання про можливість утворення тілесних ушкоджень в наслідок неналежної фіксації в автокріслі, як того вимагають правила дорожнього руху.

1.4. Відтак просить призначити додаткову сулово-медичну експертизу відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та поставити на вирішення експерта питання: Чи могли тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_10 утворитись за умови, якщо дитина бкла належним чином зафіксована в автокріслі (відповідно до підпункту «б» п. 21.11 Правил дорожнього руху).

2. Учасники судового засідання висловили такі позиції:

2.1. Захисник ОСОБА_8 підтримала своє клопотання та просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому. Додатково пояснила, що сторона захисту не вбачає за можливе самостійно звернутися до експертної установи, оскільки в цьому випадку буде наданий не висновок експерта, а висновок спеціаліста, який не матиме доказового значення.

2.2. Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав позицію свого захисника.

2.3. Прокурор заперечила проти задоволення клопотання з підстави його необґрунтованості. Пояснила, що відповідно до наявного в матеріалах справи висновку експерта встановлено, що дитина була пристебнута та перебувала в дитячій утримуючій системі. Вважає, що подане клопотання спрямоване на затягування розгляду справи.

2.4. Представник потерпілих ОСОБА_6 також заперечував проти задоволення клопотання. Пояснив, що в ході досудового розслідування не проводився слідчий експеримент, який дозволив би встановити положення дитини в момент ДТП, тобто відсутній об`єктивний фактичний матеріал, який міг би слугувати належною основою для проведення експертизи. Також вважає, що подання клопотання має на меті затягування розгляду справи.

2.5. Потерпілі підтримали позицію свого представника.

2.6. Представник цивільного відповідача ОСОБА_7 підтримала подане клопотання та зауважила, що для всебічного розгляду справи доцільно призначити таку додаткову експертизу.

3. Дослідивши матеріали клопотання, заслухавши позиції учасників, Суд дійшов таких висновків.

3.1. Відповідно до ч. 1 ст. 332 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторін кримінального провадження або потерпілого за наявності підстав, передбачених статтею 242 цього Кодексу, має право своєю ухвалою доручити проведення експертизи експертній установі, експерту або експертам.

3.2. Частиною 1 ст. 242 КПК встановлено, що експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.

3.3. Статтею 244 КПК України передбачено, що сторона захисту має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про проведення експертизи у разі, якщо:

1) для вирішення питань, що мають істотне значення для кримінального провадження, необхідне залучення експерта, проте сторона обвинувачення не залучила його або для вирішення залученим стороною обвинувачення експертом поставлені запитання, що не дозволяють дати повний та належний висновок з питань, для з`ясування яких необхідне проведення експертизи, або існують достатні підстави вважати, що залучений стороною обвинувачення експерт внаслідок відсутності у нього необхідних знань, упередженості чи з інших причин надасть або надав неповний чи неправильний висновок;

2) сторона захисту не може залучити експерта самостійно через відсутність коштів чи з інших об`єктивних причин.

3.4. Отже, експертиза за клопотанням захисту може призначатися судом не в будь-якому випадку, коли сторона захисту буде клопотати про неї, а лише за наявності передбачених законом умов, із яких формується предмет дослідження Судом при розгляді клопотання про призначення експертизи.

3.5. Згідно з ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

3.6. Також у ч. 2 ст. 242 КПК України передбачено перелік обставин, для встановлення яких проведення експертизи є обов`язковим. Це, зокрема: 1) встановлення причин смерті; 2) встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень; 3) визначення психічного стану підозрюваного за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності; 4) встановлення віку особи, якщо це необхідно для вирішення питання про можливість притягнення її до кримінальної відповідальності, а іншим способом неможливо отримати ці відомості; 6) визначення розміру матеріальних збитків, якщо потерпілий не може їх визначити та не надав документ, що підтверджує розмір такої шкоди, розміру шкоди немайнового характеру, шкоди довкіллю, заподіяного кримінальним правопорушенням.

3.7. Обґрунтовуючи необхідність проведення додаткової судово-медичної експертизи захисник посилається на необхідність з`ясувати чи могла дитина отримати такі тілесні ушкодження внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за умови її належного фіксування в дитячій утримуючій системі.

3.8. Як вбачається зі змісту висновку експерта № 190/Е від 14.10.2024 (том 2, а.с. 156-162), зокрема дослідної частини «зі слів батька 07.05.2024 близько 09:00 ДТП дитина знаходилася на задньому сидінні у автокріслі», «Дитина привезена поліцією після ДТП. Анамнез хвороби: дитина сьогодні близько 10:00 потрапила в ДТП, знаходячись на задньому сидінні авто в дитячому автокріслі», «Консультативний висновок невролога від 07.05.2024: дитина знаходилась на задньому пасажирському сидінні у дитячому автокріслі, проте був пристебнутий паском лише в зоні поясу. В результаті хлопчик вдарився лобною ділянкою об елементи авто між передніми сидіннями» При цьому відповідно до п. 2 висновків експерта всі виявлені тілесні ушкодження складають єдиний комплекс тупої поєднаної травми тіла (політравми), тобто утворились одномоментно або в швидкій послідовності одне за одним від контакту з тупими предметами, якими могли бути виступаючі частини салону автомобіля, могли утворитись в термін та за обставин, вказаних в постанові та в наданій медичній документації, тобто 07.05.2024 під час ДТП при знаходженні ОСОБА_10 в салоні автомобіля.

3.9. Тобто експертом враховано перебування ОСОБА_10 в дитячій утримуючій системі при наданні зазначеного висновку. Водночас питання, яке зазначено захисником в клопотанні, а саме щодо належної фіксації дитини та можливого уникнення отриманих травм явно не може бути вирішено шляхом призначенні додаткової судово-медичної експертизи виходячи з такого.

3.10. При цьому експерт надав відповіді на всі поставлені перед ним питання. Висновки є повними та зрозумілими.

3.11. У відповідності до ст. 1 Закону України «Про судову експертизу» судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

3.12. Додаткова експертиза призначається в тому випадку, коли висновок експерта визнано неповним або неясним. При цьому проведення експертизи може бути доручено тому самому або іншому експерту (експертам). Висновок визнається неповним, коли експерт дослідив не всі подані йому об`єкти чи не дав вичерпних відповідей на порушені перед ним питання. Неясним вважається висновок, який нечітко викладений або має невизначений, неконкретний характер.

3.13. Однак перед експертом не ставилось питання щодо дослідження належної фіксації дитини. Крім того Суд звертає увагу, що матеріали справи не містять відомостей щодо проведення будь яких слідчих дій, під час яких досліджувавсь вид, модель, способи кріплення, інструкція з експлуатації тощо дитячої утримуючої системи, яка використовувалась для перевезення ОСОБА_10 . Аналогічно стороною захисту ні під час досудового розслідування, ні під час судового розгляду не ставилось питання про проведення додаткових слідчих дій. Які б надали можливість відповісти на запитання, яке поставлене в клопотанні.

3.14. Також захисником не подавалось клопотання про проведення допиту експерта для з`ясування питання щодо можливості настання таких наслідків для потерпілого за умови іншої фіксації дитини в дитячій утримуючій системі, та з`ясування можливості саме судово-медичному експерту самостійно надати відповідь на таке питання.

3.15. Відтак сторона захисту не довела, що висновок експерта № 190/Е від 14.10.2024 неповним, неясним або необґрунтованим чи таким, що суперечить іншим матеріалам справи або викликає інші обґрунтовані сумніви в його правильності.

3.16. Відповідно до ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення та стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

3.17. З огляду на зазначене у суду відсутні підстави та можливості (з огляду на відсутність вихідних даних) для призначення додаткової судово-медичної експертизи.

3.18. Також важливою обставиною, яку Суд оцінює при прийняті рішення щодо наявності підстав для призначення експертизи, є неможливість стороною захисту самостійно звернутися до експертної установи. Натомість пояснення захисника щодо неможливості такого звернення суперечать положенням чинного кримінального процесуального законодавства.

4. Враховуючи викладене, оскільки в судовому засіданні не встановлено підстав, передбачених статтями 242, 332 КПК України для призначення експертизи, Суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 про призначення додаткової судово-медичної експертизи.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 242-243, 332, 350, 376 КПК України, Суд

П О С Т А Н О В И В :

1. У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_9 адвоката ОСОБА_8 про призначення додаткової судово-медичної експертизи відмовити.

2. Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і окремому оскарженню не підлягає.

3. Повний текст ухвали оголошений 18.06.2025.

СуддяОСОБА_11