Справа № 127/4784/25
Провадження № 1-кп/127/166/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.05.2025м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

представника потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вінниці кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.09.2024 за № 0000187 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Дрезден, Німеччина, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення проступку, передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший сержант ОСОБА_4 , командир відділення взводу охорони роти охорони НОМЕР_1 батальйону охорони військової частини НОМЕР_2 , у порушення вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. З, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2024 у цивільній справі №127/11739/24, провадження №2о/127/259/24 ухвалено рішення про винесення обмежувального припису відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживав за адресою: АДРЕСА_3 , спільно з колишньою дружиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановлено заходи тимчасового обмеження прав ОСОБА_4 та покладено на нього певні обов`язки, а саме: заборонити ОСОБА_4 перебувати та наближатись до місця проживання за адресою: АДРЕСА_4 та інших місць частого відвідування ОСОБА_7 та її малолітньою дитиною на відстань ближче 300 метрів; заборонити ОСОБА_4 вести листування телефонні переговори або контактувати з нею через інші засоби зв`язку, особисто і через третіх осіб; заборонити ОСОБА_4 особисто або через третіх осіб розшукувати постраждалу особу - ОСОБА_7 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею. Встановити термін дії обмежувального припису шість місяців. Судове рішення набрало законної сили 23.04.2024.

З копією рішення суду від 09.04.2024, у цивільній справі №127/11739/24, про видачу обмежувального припису, ОСОБА_4 07.05.2024 особисто в приміщенні сектора протидії домашньому насильству Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області був ознайомлений з даним рішенням та покладеними на нього даним рішенням обов`язками.

ОСОБА_4 знаючи те, що стосовно нього судом видано обмежувальний припис та будучи ознайомленим із його змістом, нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, реалізовуючи свій умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, всупереч визначених рішенням суду тимчасовим обмеженням, перебувати в місці проживання (перебування) ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_3 , та контактувати з нею, 16.08.2024 о 17 годині 10 хвилин, усвідомлюючи протиправність своїх дій та те, що згідно з вище вказаного рішення суду йому заборонено переслідувати та у будь-який спосіб спілкуватися з ОСОБА_7 , прийшов до її помешкання, де потерпіла перебувала разом з спільною малолітньою дитиною, чим порушив вимоги обмежувального припису.

В подальшому, ОСОБА_4 , нехтуючи обов`язковими приписами та обмеженнями суду, продовжуючи реалізовувати свій умисел, спрямований на умисне невиконання обмежувального припису, покладеного на нього рішенням суду Вінницького міського суду Вінницької області від 09.04.2024, за адресою: АДРЕСА_3 , почав в агресивній формі, виражаючись нецензурною лайкою спілкуватися з потерпілою через вхідні двері квартири, у тому числі вибиваючи їх ногою, чим порушував вимоги обмежувального припису.

Таким чином, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене статтею 390-1 КК України, тобто умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому діянні визнав в повному обсязі, в чому щиро розкаявся.

З`ясувавши розуміння учасниками процесу змісту обставин, які не будуть досліджуватись, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що його характеризують, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються.

По суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 надав суду покази аналогічні обставинам викладеним в обвинувальному акті. Пояснивши суду, що 16.08.2024 року, маючи бажання побачити свою малолітню дитину, яка проживає разом зі своєю матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 , прийшов за вище вказаною адресою. У зв`язку із тим, що ОСОБА_7 не відчинила двері, рознервувався та вдарив ногою по вхідним дверям, в подальшому покинув будинок. Про те, що стосовно нього рішенням Вінницького міського суду Вінницької області винесено обмежувальний припис знав, усвідомлював, що порушує обмеження встановленні судом. Вину у вчиненні кримінального проступку визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, після даної ситуації з колишньою дружиною не спілкувався, обмеження встановлення судом більше не порушував. На даний час проходить службу в лавах Збройних Сил України, укладено контракт на період дії воєнного стану.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилась, проте подала до суду заяву, в якій просила провести розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_4 без її участі. Щодо призначення виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_7 поклалась на розсуд суду.

Заслухавши показання обвинуваченого, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ст. 390-1 КК України, тобто умисне невиконання обмежувальних приписів особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

При вирішенні питання щодо обрання ОСОБА_4 покарання суд керується вимогами статей 65-67 КК України, роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання та слідує принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Згідно довідки КНП «ВОКПЛ ім. акад. О.І. Ющенка ВОР», вбачається, що ОСОБА_4 , за даними архіву лікарні, картотеки поліклінічного відділення з денним стаціонаром та стат. відділу станом на 27.11.2024 року на лікуванні не перебував та за медичною психіатричною, неврологічною та нейрохірургічною допомогою не звертався.

Відповідно до довідки КНП «ЦТЗ «Соціотерапія» ВОР», вих. № 4412 від 28.11.2024 року, вбачається, що ОСОБА_4 , під диспансерним спостереженням та на стаціонарному лікуванні не перебуває, за медичною допомогою не звертався.

Відповідно до службової характеристики, ОСОБА_4 за період проходження військової служби на посаді командира першого відділення третього взводу охорони третьої роти охорони восьмого батальйону охорони зарекомендував себе з позитивної сторони, грамотний, працелюбний сержант. За будь-яких обставин порядний та чесний, за характером спокійний, користується авторитетом серед колег, забезпечує високу бойову готовність, порядок у службі.

З вимоги про судимість від 26.11.2024 року вбачається, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності, в силу статті 89 КК України, не притягався.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 : раніше не судимий; вчинив кримінальний проступок; під диспансерним спостереженням та на стаціонарному лікуванні не перебуває, за медичною допомогою не звертався; вину у вчинені кримінального правопорушення визнав в чому щиро розкаявся.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Відповідно до положень частини 1 статті 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Згідно з ч. 2 ст. 66 КК України, особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

При призначенні покарання обвинуваченому суд керується загальними засадами призначення покарання, передбаченими ст. 65 КК України і враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу винного та обставини, що впливають на його покарання.

З урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого, наявності обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого у виді щирого каяття, відсутності обставин, які обтяжують покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, суд вважає, що покаранням необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті 390-1 КК України строком 1 (один) рік.

Відповідно до ч.1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене частиною третьою статті 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням. Згідно з ч.3 ст. 75 КК України, у випадках, передбачених частинами першою, другою цієї статті, суд ухвалює звільнити засудженого від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки. Тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробуванням, визначаються судом.

Суд враховує: тяжкість кримінального правопорушення, яке є проступком, особу винного, а саме те, що, обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, є військовослужбовцем та позитивно характеризується за місцем несення військової служби, а також позицію потерпілої, яка претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не заявила, у питанні призначення покарання поклалась на розсуд суду, що, у своїй сукупності, є підставою для прийняття судом рішення про можливість звільнення обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із застосуванням положень п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Процесуальні витрати та речові докази в даному кримінальному провадженні відсутні, арешти не накладались.

Керуючись ст.ст. 349, 368-374 КПК України, ст.ст. 50, 65-67, 390-1 КК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення - проступку, передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ст. 390-1 Кримінального кодексу України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Початок іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 13.05.2025.

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: