ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/4762/25 Провадження№ 1-кс/636/1088/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2025 року слідчий суддя Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , обіймаючого посаду стрільця-помічника гранатометника 1 мотопіхотного спеціалізованого відділення 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, останній раз за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області 14 грудня 2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2024 року звільненого умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 2 роки 1 місяць 26 днів для проходження військової служби за контрактом,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:

В провадженні судді Чугуївського міського суду Харківської області ОСОБА_7 перебуває на розгляді обвинувальний акт № 0000093, внесений 05 лютого 2025 р. до ЄРДР, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження в ході досудового розслідування до обвинуваченого ОСОБА_4 було застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався.

04 серпня 2025 року слідчий СВ відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області лейтенант поліції ОСОБА_6 звернувся до слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області з клопотанням, погодженим із прокурором Чугуївського відділу Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_3 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовуючи свої вимоги наступним.

Слідчим відділом Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000093 від 05 лютого 2025 року за ознаками кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 21.05.2025, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав дві ручні осколкові гранати РГО та дві ручні осколкові гранати Ф-1 та почав їх зберігати не маючи передбаченого законом дозволу.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут бойових припасів, запропонував гр. ОСОБА_8 , який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього чотири ручних осколкових гранати.

Далі, діючи під контролем правоохоронних органів, гр. ОСОБА_8 з метою викриття протиправної діяльності гр. ОСОБА_4 у ході проведення оперативної закупки, 21.05.2025 близько 15 год. 50 хв. з метою придбання бойових припасів у ОСОБА_4 , прибув до вказаного останнім місця, а саме на дільницю місцевості, розташованій поблизу території ферми у с. Шевченкове Перше Чугуївського району Харківської області. У вказаному місці ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_4 , де під час особистої зустрічі, ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 два корпуси ручних осколкових гранат РГО, два підривача УДЗ до ручних гранат, два корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 та два підривача типу УЗРГМ до ручних гранат. За придбання зазначених гранат ОСОБА_8 передав у руки ОСОБА_4 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 2 000 грн., після чого добровільно видав придбані гранати співробітникам правоохоронних органів.

Придбані ОСОБА_8 у ОСОБА_4 два корпуси ручних осколкових гранат РГО, два підривача УДЗ до ручних гранат, два корпуси ручних осколкових гранат Ф-1 та два підривача типу УЗРГМ до ручних гранат згідно з висновком експерта № КСЕ-19/121-25/12817 від 29.05.2025, при штатному їх з`єднанні утворюють дві ручні осколкові гранти РГО, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення бойових припасів та дві ручні осколкові гранти Ф-1, які відносяться до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення бойових припасів.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , діючи повторно, у невстановлений в ході досудового розслідування час та у невстановленому в ході досудового розслідування місці, але не пізніше 08.06.2025, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена Наказом МВС України №622 від 21.08.1998 (з подальшими змінами та доповненнями), норм Конституції України, незаконно придбав РПГ-22, дві ручні осколкові гранати РГО, чотири ручні осколкові гранати РГН, шість ручних осколкових гранат Ф-1, та став їх зберігати не маючи передбаченого законом дозволу.

Після цього, ОСОБА_4 , продовжуючи свої протиправні дії, реалізуючи свій корисливий умисел, спрямований на незаконний збут вогнепальної зброї та бойових припасів, діючи повторно, запропонував гр. ОСОБА_8 , який надав свою добровільну згоду на конфіденційне співробітництво з правоохоронними органами, придбати у нього зазначені вогнепальну зброю та бойові припаси.

Далі, діючи під контролем правоохоронних органів, гр. ОСОБА_8 з метою викриття протиправної діяльності гр. ОСОБА_4 у ході проведення оперативної закупки, 08.06.2025 близько 11 год. 50 хв. з метою придбання бойових припасів у ОСОБА_4 , прибув до вказаного останнім місця, а саме на дільницю місцевості, розташованій поблизу вул. Молодіжної у с. Шевченкове Перше Чугуївського району Харківської області. У вказаному місці ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_4 , де під час особистої зустрічі, ОСОБА_4 передав ОСОБА_8 РПГ-22, дві ручні осколкові гранати РГО, чотири ручні осколкові гранати РГН, шість ручних осколкових гранат Ф-1, та став їх зберігати не маючи передбаченого законом дозволу. За придбання зазначених бойових припасів ОСОБА_8 передав у руки ОСОБА_4 заздалегідь ідентифіковані грошові кошти у сумі 10 000 грн., після чого добровільно видав придбані бойові припаси співробітникам правоохоронних органів.

Придбані ОСОБА_8 у ОСОБА_4 бойові припаси, згідно довідок УВТС ГУНП в Харківській області про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 08.06.2025 РПГ-22 з маркуваннями «РПГ-22 11-10-В7 ОКФ ВП-22 11-9-87 6-87-нерозбірливо 7/1ТР В/А» є вибухонебезпечним предметом, що належить до категорії «НЕБЕЗПЕЧНИЙ», шість підривачів типу УДЗ з маркуваннями на важелях «УДЗ 334-50-88», «УДЗ 334-4-89», «УДЗ 334-49-89», «УДЗ 334-4-89», «УДЗ 334-48-90», «УДЗ 334-35-91», які є вибухонебезпечними предметами, що належать до категорії «НЕБЕЗПЕЧНИЙ», два корпуси гранати РГО з маркуваннями «Щ РГО 80-1-09», «РГО 80-52-85 Х», які є вибухонебезпечними предметами, що належать до категорії «ОБМЕЖЕНО НЕБЕЗПЕЧНИЙ», чотири корпуси гранати РГН з маркуваннями «РГН 254-25-89», «РГН 254-86-91», «РГН 254-31-89», «РГН 254-96-91», які є вибухонебезпечними предметами, що належать до категорії «ОБМЕЖЕНО НЕБЕЗПЕЧНИЙ», шість корпусів гранат Ф-1 з маркуваннями в нижній частині «406 4-86 Т», «107 91-75 Т», «107-91-75 Т», «386 142-83 Т», «107 91-75 Т», «663 07-25 Т», які є вибухонебезпечними предметами, що належать до категорії «ОБМЕЖЕНО НЕБЕЗПЕЧНИЙ», шість підривачів типу УЗРГМ з маркуваннями на важелі «136-83 УЗРГМ-2 УЗЧП; 386 161-83», «121-88 УЗРГМ-2 583», «166 354 54 r; 135 0 63-55/2», «127-75 УЗРГМ 583», «127-75 УЗРГМ 583», «127-75 УЗРГМ 583», які є вибухонебезпечними предметами, що належать до категорії «НЕБЕЗПЕЧНИЙ».

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення підтверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, а саме: рапортом оперуповноваженого СКП ВП № 1 Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області від 05.02.2025 про виявлення кримінального правопорушення; протоколами допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом огляду грошових коштів від 21.05.2025; протоколом огляду особи від 21.05.2025; протоколом добровільної видачі від 21.05.2025; висновком експерта № КСЕ-19/121-25/12817 від 29.05.2025; протоколом огляду грошових коштів від 08.06.2025; протоколом огляду особи від 08.06.2025; протоколом добровільної видачі від 08.06.2025; протоколом ОМП від 08.06.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

Водночас в ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 раніше судимий, є військовослужбовцем ВЧ НОМЕР_1 , проходить службу за контрактом на посаді стрільця-помічника гранатометника, на утримані малолітніх осіб або осіб похилого віку не має, на обліку лікарів психіатра або нарколога не перебуває, однак вказані факти недостатньо свідчать про можливість належного виконання процесуальних обов`язків покладених на підозрюваного, у тому числі щодо забезпечення його явки до суду та правоохоронних органів, оскільки зазначені обставини існували на час вчинення злочину, який інкримінується, та не стали для нього стримуючим фактором, а тому не можуть бути достатніми для спростування наявності ризику переховування його від правосуддя. А тому ОСОБА_4 , усвідомивши можливість отримання кримінального покарання у вигляді позбавлення волі на тривалий термін, може переховуватись від органів досудового слідства та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати вплив на свідків в тому числі осіб, які були задіяні у якості понятих, вчинити інше кримінальне правопорушення, що може привести до перешкоджання встановлення істини по справі, а тому наявні ризики для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_4 .

Органом досудового розслідування зібрано достатньо доказів ро наявність обгрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до категорії тяжких та караються позбавленням волі на строк від трьох до семи років, що вказує на підвищенну суспільну небезпеку як самого діяння та і особи підозрюваної.

Метою обрання запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Таким чином, для досягнення мети і завдань кримінального провадження, на даний час у сторони обвинувачення виникла необхідність у обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

підозрюваного ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Метою та підставою застосування щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідно до вимог ст. 177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Так в ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 1 ч. 1. ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 може переховуватися від органу досудового розслідування або суду, що підтверджується, тим що він є військовослужбовцем, що передбачає зміну місця дислокації підрозділу, у якому проходить службу підозрюваний ОСОБА_4 , а тому в будь-який час може змінити місце перебування та поїхати в іншу область враховуючи проведення бойових дій на території України, що створить умови для його переховування від органу досудового розслідування та суду в інших областях України, враховуючи, що суворість покарання за кримінальне правопорушення, наслідки та ризик втечі для підозрюваного у цьому випадку можуть бути визнаними як менш небезпечними ніж покарання і процедура виконання покарання. Крім того вказані обставини створять складності явки або запізнення підозрюваної до органу досудового розслідування та суду, а відсутність міцних соціальних зв`язків лише це посилить.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув`язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контактами.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 може знищити, сховати або спотворити предмети, що стосуються обставин кримінального провадження, незважаючи на вже проведені обшуки, досудове розслідування перебуває на активному етапі, що зумовлено нещодавнім повідомленням про підозру ОСОБА_4 , а тому на даний час не встановлено повного об`єму предметів та документів, які б підтвердили або спростували причетність ОСОБА_4 до вказаних злочинів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України наявним є ризик того, що підозрюваний може незаконно впливати, свідків, понятих, у цьому ж кримінальному провадженні, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 , розуміючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, наслідки та ризик втечі для нього, може самостійно або заручившись підтримкою інших осіб, здійснити вплив на заявника, свідків, понятих, благаючі, умовляючи або погрожуючи їм, щоб вони відмовились від своїх показань, які вони надали на досудовому розслідуванні та в подальшому будуть надавати при судовому розгляді з метою уникнути покарання за вчинені злочини.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК). За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Відповідно до п. 5 ч. 1. ст. 177 КПК України є ризик того, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 перебуваючи на волі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може умисно вчинити самокалічення або симулювати хворобу, підробивши для цього відповідні документи або іншим обманом, щоб не перебувати в умовах ізоляції до завершення судового слідства. Зокрема, достовірність перевірки підстав неявки до органу досудового розслідування або суду вимагатимуть від сторони обвинувачення певного часу, що в свою чергу призведе до необґрунтованого затягування строків досудового розслідування та створить можливості для ОСОБА_4 , незаконно впливати, на заявника, свідка, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні. В той же час останній перебуваючи на волі не буде позбавлений можливості з використанням мобільних телефонів, тощо здійснювати вплив на інших учасників кримінального провадження.

Крім цього зважаючи на відсутність у ОСОБА_4 постійного місця мешкання, у зв`язку із безпосередньою участю у бойових діях, останній може продовжити вчиняти аналогічні злочини у якому підозрюється.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання пов`язана з тим, що особисте зобов`язання є найбільш м`яким запобіжним заходом та відповідно до п. 2 ст. 179 КПК України - однією з ознак виконання особистого зобов`язання є те що підозрюваний зобов`язується не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, та його застосування не достатнє для забезпечення виконання підозрюваним його обов`язків у цьому кримінальному провадженні, оскільки підозрюваний ОСОБА_4 є військовослужбовцем та може змінювати місце тимчасового перебування у зв`язку із зміною обстановки у місці ведення бойових дій, у вказаному випадку ОСОБА_9 може чинити тиск на свідків.

Неможливість застосування запобіжного заходу до підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді застави, відповідно до ч. 4 ст. 183 КПК України, пов`язана з тим, що він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, м`якість застосування якого створить в очах суспільства уяву безкарність та свавілля.

Неможливість застосування запобіжного заходу відносно підозрюваного ОСОБА_4 , у вигляді особистої поруки пов`язана з тим, що до сторони обвинувачення та суду не було звернення із письмовим зобов`язанням про те, що особа поручається за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, відповідно до ст. 194 КПК України, і зобов`язується за необхідністю доставити його до суду на першу вимогу.

У зв`язку з існуванням вищезазначених ризиків, з метою виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків, враховуючи, що останній вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжкого злочину, обрання більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить досягнення мети кримінального провадження, а також запобігання зазначеним вище ризикам.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваної особи зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків покладених на нього цим кодексом.

Беручи до уваги, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення злочину, що відносяться до категорії тяжких, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також він є соціально небезпечною особою, може переховуватись від органу досудового розслідування, може вчиняти нові кримінальні правопорушення, та враховуючи те, що менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

Вказані відомості 05 лютого 2025 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0000093 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Прокурор в судовому засіданні підтримав вказане клопотання, просив його задовольнити з підстав, викладених вище, та обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 днів, зазначивши при цьому, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та вчинити нове кримінальне правопорушення.

В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_4 свою вину в обсязі повідомленої йому підозри у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 263 КК України визнав повністю, не заперечував проти задоволення клопотання щодо продовження, раніше обраного, відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Захисник підозрюваного ОСОБА_4 - адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні повністю підтримала позицію свого підзахисного, не заперечувала проти задоволення клопотання слідчого, про продовження, раніше обраного відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Слідчий суддя, заслухавши позицію підозрюваного та його захисника, думку прокурора, дослідивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до висновку про задоволення клопотання.

Так, у провадженні Чугуївського РУП ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0000093 від 05 лютого 2025 року, розпочате за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

У вчиненні зазначеного кримінального правопорушення обґрунтовано підозрюється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Таужне Гайворонського району Кіровоградської області, українець, громадянин України, не одружений, з середньою спеціальною освітою, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , обіймаючий посаду стрільця-помічника гранатометника 1 мотопіхотного спеціалізованого відділення 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, останній раз за вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області 14 грудня 2021 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263, ст. 71 КК України до покарання у виді 4 (чотирьох) років і 6 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Ленінського районного суду м. Кіровограда від 22 травня 2024 року звільнений умовно-достроково від відбування покарання на невідбутий строк 2 роки 1 місяць 26 днів для проходження військової служби за контрактом,

08 червня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень злочинів, передбачених ч. 1 ст. 263 КК України.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, а саме ч. 1 ст. 263 КК України, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілих, свідків, іншого підозрюваного у цьому ж кримінальному провадженні; знищити, сховати або спотворити речі, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Згідно зі ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити у сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, репутацію, майновий стан, наявність судимостей.

Надані стороною обвинувачення докази і матеріали кримінального провадження свідчать про наявність достатніх підстав для правової кваліфікації дій ОСОБА_4 на момент розгляду цього клопотання за ч. 1 ст. 263 КК України придбання, зберігання та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Суд наголошує, що сама по собі тяжкість інкримінованого кримінального правопорушення не може бути підставою для обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але при цьому, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовується відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, про що викладено правову позицію в рішенні ЄСПЛ «Летельє проти Франції».

Положення ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлюють, що законним та обґрунтованим визнається арешт особи, коли він є необхідним для запобігання вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення, а також для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу, суд враховує обставини кримінального провадження, практику Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, враховуючи сукупність досліджених судом обставин та тяжкість покарання за злочини, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , суд вважає, що на момент вирішення клопотання прокурора встановлено наявність обґрунтованої підозри та достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановлених ризиків, і приходить до висновку про відсутність підстав для скасування, зміни запобіжного заходу, оскільки не зникли наявні ризики, передбачені п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а відтак суд вважає доцільним обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 08 серпня 2025 року включно, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить його належну процесуальну поведінку та може запобігти вказаним ризикам та буде належною мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Закон визначає сукупність обставин, а також критерії, якими повинен керуватися слідчий суддя, суд при визначенні у кожному конкретному випадку розміру застави. Такими обставинами є: 1) всі обставини кримінального правопорушення; 2) майновий та сімейний стан підозрюваного, обвинуваченого; 3) інші дані про його особу (наприклад, поведінка під час кримінального провадження); 4) ризики, передбачені в ст. 177 КПК, а критеріями - те, що розмір застави: а) достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та, водночас, б) не буде завідомо непомірним для нього. Це означає, що, з одного боку, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати за рішенням суду про звернення застави у дохід держави утримувала підозрюваного, обвинуваченого від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки, а з іншого - її внесення не призвело до втрати ним та його утриманцями засобів для гідного проживання людини.

Іншими словами, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави чи дій проти поручителів у випадку відсутності появи на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб нівелювати у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

За таких обставин суд з урахуванням стану здоров`я, сімейного стану, майнового становища обвинуваченого, враховуючи конкретні обставини інкримінованого кримінального правопорушення, тяжкості кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, яке за своєю правовою кваліфікацією згідно ст. 12 КК України являється тяжким злочином, вчиненим в умовах воєнного стану, наявність реальної можливості у нього внести заставу, вважає за необхідне заставу, визначену ухвалою слідчого судді Чугуївського міського суду Харківської області від 10 червня 2025 року у сумі в розмірі 400 розмірів прожиткових мінімумів для працездатних осіб в сумі 1 211 200 (3028 грн. х 400) залишити без змін, оскільки застава в такому розмірі зможе запобігти ризикам, передбаченими ч. 1 ст. 177 КПК України.

Такий розмір застави є прийнятним з урахуванням практики Європейського суду з прав людини. Так, зокрема у рішенні від 20.11.2010 у справі «Мангурас проти Іспанії» (заява № 12050/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що гарантії, передбачені пунктом 3 статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, покликані забезпечити явку обвинуваченого в судове засідання. Сума застави повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечити його безпеку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 372, 395 КПК України, слідчий суддя

постановив:

Клопотання слідчого СВ відділу поліції № 1 Чугуївського районного управління поліції ГУНП в Харківській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 про продовження, раніше обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до проведення підготовчого судового засідання в суді першої інстанції на строк 60 діб, але не довше до проведення підготовчого судового засідання.

Визначену суму застави у розмірі 1 211 200 (один мільйон двісті одинадцять тисяч двісті) грн. 00 коп., яку необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою - залишити без змін.

Сума застави у національній грошовій одиниці може бути внесена як самим обвинуваченим так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Чугуївського міського суду Харківської області: р/р UA 0006674; МФО 820172; Код одержувача: 26281249; Банк одержувача: ДКСУ м. Київ; отримувач коштів: ТУ ДСА України в Харківський області; призначення платежу: застава згідно КПК по справі № ________ від _______( П.І.П.), назва суду.

Після внесення визначеної суми застави, ОСОБА_4 з під варти звільнити.

У разі внесення застави, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

1) прибувати до слідчого, прокурора чи суду за першою вимогою;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її проголошення, а підозрюваним ОСОБА_4 в той же строк з моменту вручення йому копії цієї ухвали суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1