Справа №523/5230/25
Провадження №1-кс/523/1328/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2025 року м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 погодженого прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону у кримінальному провадженні №0000228 від 04.03.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградне, Болградського району, Одеської області, українця, громадянина України, одруженого, з середньо-спеціальною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу на посаді старшого водія 1 роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «старший матрос»,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000228 від 04.03.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України.

Нагляд за додержанням законів під час здійснення досудового розслідування у формі процесуального керівництва здійснюється прокурорами Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону.

18.02.2021 громадянин України ОСОБА_4 уклав контракт з Міністерством оборони України в особі Командира військової частини НОМЕР_1 , про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України строком на 3 (три) роки.

У відповідності до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.02.2021 №18-РС ОСОБА_4 прийнято на військову службу за контрактом та призначено на посаду старшого водія взводу морської піхоти роти морської піхоти

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 19.02.2021 року № 46 ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду старшого водія взводу морської піхоти роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації, є день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо).

Відтак, з 18.02.2021, тобто з моменту зарахування ОСОБА_4 до списків військової частини НОМЕР_1 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби за контрактом.

Відповідно до указу Президента України ОСОБА_6 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІX введено воєнний стан на всій території України із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст. 1 Закону України «Про оборону України», воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно ст.ст. 3, 65, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; захист Батьківщини, незалежності і територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; кожен зобов'язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Відповідно до ст.ст. 11, 13 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 548-XIV, ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24.03.1999 № 551-XIV, військовослужбовці зобов`язані свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати і утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 04.03.2022 близько 11 год. 50 хв., більш точний час вході досудового розслідування встановити не надалось можливим, в денну пору доби, в умовах необмеженої видимості, керуючи технічно справною військовою спеціалізованою бойовою машиною броньованим автомобілем КОЗАК-2 ПЗСА-5, р.н.з. НОМЕР_2 , яка є військовим майном військової частини НОМЕР_1 та призначена для перевезення особового складу, зразків озброєння, військових вантажів і майна всіма типами доріг і місцевості, рухаючись, по автодорозі Т-1628 «Спаське-Вилкове», поруч з АЗС «РУМПЕТРОЛ», достовірно усвідомлюючи, що рух на даній ділянці дороги обмежений 90 км/год, утім рухаючись зі швидкістю приблизно 112 км/год, з боку с. Десантне у напрямку с. Приморське, Ізмаїльського району Одеської області, неподалік с. Десантне, Ізмаїльського району, Одеської області на 24 км + 860 м, грубо порушив вимоги п. 2.3.(б), п. 12.1., п. 12.6. (ґ), п.12.9. (б) Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України), згідно з якими:

2.3. (б) для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов'язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

12.6. (ґ) поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51, дозволяється рух із швидкістю іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год;

12.9. (б) водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил;

Під час руху, ОСОБА_4 проявив необережність у виді кримінальної протиправної самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків своїх дій, легковажно розраховував на їх відвернення, не діяв таким чином, щоб не створювати небезпеку для руху, не загрожувати життю та здоров`ю громадян, не завдавати матеріальних збитків та не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, не був постійно уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, у зв`язку з чим відповідно не відреагував на її зміну, при виконанні маневру повороту ліворуч, не був вкрай уважним, заходів, що виключають виникнення та розвиток аварійної ситуації не вжив, грубо порушив вищевказані вимоги ПДР України, та допустив перекидання керованого ним автомобіля КОЗАК-2 ПЗСА-5, р.н.з. НОМЕР_2 , всередині якого знаходилися вісім пасажирів військовослужбовців.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: перелом хрящової частини носу, синець повік лівого ока, забійна рана та крововилив слизової оболонки і тканини нижньої губи, забійна рана лівої половини підборіддя, синець підборіддя, забійна рана правої скроневої ділянки голови, великий синець та дрібні садна лобової області голови, садно та скальпована рана лобової області голови, велика ділянка інтенсивного крововиливу в м`яких тканинах лобової області голови, велика ділянка інтенсивного крововиливу тім`яної області голови, крововилив в лівих скроневих м`язах, велико осколковий перелом лобової кістки, лінійний перелом луски лівої скроневої кістки, перелом кісток лівої очниці та кісток основи лівої половини порожнини черепу, вогнищеві крововиливи у м`які мозкові оболонки лобових, скроневих та тім`яних часток обох півкуль головного мозку та півкуль мозочка; травма огруддя: переломи першого лівого ребра по навколо хребтової лінії та переломи 2го, 3го лівого ребра по лопатковій лінії; травма нижніх кінцівок: відкрита забійна рана передньої поверхні правого колінного суглобу. Всі вищевказані ушкодження у ОСОБА_7 утворилися по одному механізму у короткий проміжок часу, послідовно, таким чином, складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми голови, грудей, нижніх кінцівок. Смерть ОСОБА_7 перебуває в прямому причинному зв`язку з наявністю у нього тілесних ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті явився набряк головного мозку.

Крім того, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми: набряк та синці повік обох очей, субконьюктивальний крововилив правого ока, велике суцільне садно правої половини лобової, скроневої, тім`яної області голови, синець правої вушної раковини та шиї, садна лобової області голови, садно носа, садна підборіддя, садна лівої вилиці та щоки, суцільний великий крововилив м`яких тканин всій поверхні лобової, тім`яної, лівої скроневої, правої скроневої та правої половини потиличної ділянок голови, повний лінійний перелом з розходженням країв тім`яної кістки , луски правої та лівої скроневих кісток та кісток середнє-черепної ямки основи черепу, вогнищевий крововилив під тверду мозкову оболонку лівої середнє-черепної ямки, вогнищеві крововиливи під м`які мозкові оболонки обох лобових, тім`яних та правої скроневої кісток обох півкуль головного мозку, крововиливи під м`які мозкові оболонки та контузійний крововилив кортикального відділу лівої скроневої частки головного мозку: травма огруддя та животу: синець та забійна рана правої здухвинної ділянки животу, суцільний крововилив в паранхіму задньої поверхні всіх часток та корінь правої легені, підкапсульний крововилив та розрив паренхіми передньої поверхні правої нирки, крововилив в жирову капсулу та за очеревинну клітчату правої нирки; травма верхніх та нижніх кінцівок: садно області правого плечового суглоба та правого плеча, садно області правого ліктьового суглобу та передпліччя, садна зовнішньої поверхні пальців та правої і лівої кистей, садна області правого колінного суглобу та стегна. Всі вищевказані ушкодження у ОСОБА_8 утворилися по одному механізму у короткий проміжок часу, послідовно, таким чином, складають єдиний нерозривний морфологічний комплекс поєднаної травми голови, грудей, животу, верхніх та нижніх кінцівок. Смерть ОСОБА_8 перебуває в прямому причинному зв`язку з наявністю у нього тілесних ушкоджень. Безпосередньою причиною смерті явився набряк головного мозку.

В умовах даної дорожньо-транспортної пригоди водій військового автомобіля КОЗАК-2 ПЗСА-5, р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 повинен був діяти відповідно до вимог 2.3. (б), п.12.1., п.12.6. (ґ), п. 12.9. (б) Правил дорожнього руху України.

??В даній дорожньо-транспортній ситуації та при заданих вихідних даних, водій військового автомобіля КОЗАК-2 ПЗСА-5, р.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , виконуючи вимоги п. 2.3. (б), п. 12.1, п. 12.6. (ґ), п. 12.9. (б) Правил дорожнього руху України, мав технічну можливість запобігти настанню дорожньо-транспортній події.

?????? Наявність технічної можливості у водія ОСОБА_4 , запобігти даній події, дозволяє прийти до висновку про те, що в умовах даної дорожньо-транспортної пригоди його дії не відповідали вимогам п. 2.3. (б), п. 12.1, п. 12.6. (ґ), п. 12.9. (б) Правил дорожнього руху України, створювали достатні умови для настання дорожньо-транспортної пригоди, та з технічної точки зору знаходились в причинному зв?язку з настанням даної пригоди та суспільно-небезпечними наслідками у вигляді тілесних ушкоджень ОСОБА_7 та ОСОБА_8 від яких вони померли на місці події.

26.03.2025 слідчим Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одеса) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 за погодженням з керівником Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_9 , повідомлено, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Прокурор в судовому засіданні підтримав вимоги клопотання, вважав його обґрунтованим та просив задовольнити.

Підозрюваний не заперечував проти застосування пропонованого запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вивчивши клопотання слідчого та матеріали, додані до такого клопотання, з`ясувавши думку осіб, що приймали участь у розгляді клопотання, зокрема, міркування прокурора щодо доведеності наданими слідчому судді доказами обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України, думку підозрюваного, проаналізувавши надані стороною обвинувачення докази підозри, у їх сукупності, з наданим до клопотання обґрунтуванням, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню.

Викладені обставини щодо суті повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінального правопорушення, у повній мірі обґрунтовуються отриманими стороною обвинувачення, у порядку визначеному КПК України, доказами, а саме:

- відомостями, що містяться у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.03.2022 та схемі до нього та ілюстративної таблиці;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_4 (станом на 04.03.2022);

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_10 ;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_11 ;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_12 ;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_13 ;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_14 ;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_15 ;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_16 ;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_11 ;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду місця події від 05.03.2022 (огляд трупу);

- висновком судово-медичної експертизи № 26 від 05.03.2022 з визначення причини смерті ОСОБА_7 ;

- відомостями, що містяться у протоколі огляду місця події від 05.03.2022 (огляд трупу);

- висновком судово-медичної експертизи № 27 від 06.03.2022 з визначення причини смерті ОСОБА_8 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 204 від 12.02.2025 з визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_17 ;

- показаннями, наданими потерпілим ОСОБА_17 ;

- показаннями, наданими потерпілою ОСОБА_18 від 10.05.2023;

- показаннями, наданими потерпілою ОСОБА_19 від 04.07.2024;

- показаннями, наданими потерпілим ОСОБА_20 від 04.07.2024;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_21 від 07.09.2022;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_22 від 08.09.2022;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_11 від 07.09.2022;

- показаннями, наданими свідком ОСОБА_12 від 08.09.2022;

- висновком судової інженерно-транспортної автотехнічної експертизи №22-4133 від 23.09.2022 з визначення справності технічного стану автомобіля КОЗАК», реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- висновком судової комплексної комп`ютерно-технічної та автотехнічної експертизи обставин ДТП № 22-1008 від 04.04.2023;

- іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Під час досудового розслідування були встановлені обставини, які прямо вказують на вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення за яким останньому пред`явлено обґрунтовану підозру.

Відтак, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 415 КК України, санкція якої передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років, та відповідно до ч. 5 ст. 12 КК України вказаний злочин віднесений до категорії тяжких злочинів.

Підставою застосування вказаного вище запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 415 КК України, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що останній може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, існує реальний ризик переховування ОСОБА_4 від органів досудового розслідування або суду. Зазначений ризик передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

З врахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, в силу характеру вміненого ОСОБА_4 діяння та одночасної потереби у проведенні слідчих (розшукових) дій, спрямованих на встановлення всіх обставин кримінального правопорушення, для забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, достатнім є застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Статтею 176 КПК України передбачений перелік запобіжних заходів, одним з яких є й такий запобіжний захід як особисте зобов`язання.

Відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України запобіжні заходи застосовуються під час досудового розслідування слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, інших учасників цього ж кримінального провадження; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Окрім того, статтею 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі й вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання винуватим, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зав`язків, наявність постійного місця роботи, навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання раніше застосованих запобіжних заходів та інше.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Підозрюваному, обвинуваченому письмово під розпис повідомляються покладені на нього обов`язки та роз`яснюється, що в разі їх невиконання до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою. Судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Окрім того, Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Мюррей проти Сполученого Королівства» зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Враховуючи вказані обставини слідчий суддя вважає, що такий запобіжний захід як особисте зобов`язання строком на два місяці забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, з покладенням на підозрюваного передбачених у ч. 5 ст. 194 КПК України низки обов`язків, тому клопотання підлягає задоволенню як обґрунтоване.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч.5 ст. 194 КПК України).

Відтак, норма статті 194 КПК України передбачає необхідність визначення обов`язків, з передбачених цією статтею, які будуть покладені на підозрюваного. Відповідно, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного такі обов`язки: прибувати до слідчого, прокурора за першою вимогою, не відлучатися із населеного пункту, в якому він перебуває без дозволу слідчого, прокурора або суду; повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання, здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну, утримуватися від спілкування зі свідками цього кримінального провадження.

Обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються (ч. 6 ст. 194 КПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176 - 178, 183, 184, 193, 194, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого Другого слідчого відділу (з дислокацією у м.Одесі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Миколаєві ОСОБА_5 погодженого прокурором Білгород-Дністровської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону у кримінальному провадженні №0000228 від 04.03.2022 про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, в межах строку досудового розслідування, строком до 25.05.2025 року, включно.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

1.не відлучатись за межі населеного пункту у якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

2.повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи;

3.утримуватися будь-яким способом спілкуватися зі свідками по цьому кримінальному провадженню, окрім спілкування за службовою необхідністю;

4.здати на зберігання свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1