Провадження №: 1-кп/752/1438/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року м. Київ

Голосіївський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

під час підготовчого судового засідання у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000692 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 357 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357,

за участю сторін та інших учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 - в режимі відеоконференцзв`язку,

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_10 - в режимі відеоконференцзв`язку,

У С Т А Н О В И В :

На розгляді Голосіївського районного суду м. Києва перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000692 від 13.09.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 369-2, ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190 , ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 357 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 162 КК України та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357 КК України.

У судовому засіданні прокурор подав клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу відносно обвинуваченої ОСОБА_5 мотивуючи тим, що остання обвинувачується у вчиненні ряду кримінальних правопорушень, зокрема за ч. 5 ст. 190 КК України, яке у відповідності зі ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років. Зазначив, що на даний час у кримінальному провадженні встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачена ОСОБА_5 може ухилитися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), для уникнення кримінальної відповідальності; може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 раніше неодноразово судима, останній раз 26.05.2021 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, тобто маючи не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість за злочин проти життя та здоров`я, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку нових умисних злочинів проти власності та інших злочинів; може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки судові засідання у цьому кримінальному провадженні не могли бути проведені через систематичну неявку в судові засідання обвинуваченої ОСОБА_5 , яка свідомо їх ігнорувала. З огляду на вказане просив продовжити щодо обвинуваченої запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, із визначенням застави - 80 (вісімдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Захисник ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_9 заперечував проти задоволення клопотання прокурора. Вказав, що доводи клопотання є непереконливими, його підзахисна в судовому засіданні пояснювала чому не з`являлась до суду, свідомо не ухилялась від явки до суду, просто не отримувала повісток, просив застосувати до неї цілодобовий домашній арешт за місцем її проживання.

Обвинувачена ОСОБА_5 підтримала свого захисника.

Інші захисники підтримали позицію адвоката ОСОБА_9 , наголошували на формальності клопотання та аргументації у ньому, зауважували що ОСОБА_5 не має змоги сплатити навіть мінімальний розмір застави.

Інші обвинувачені підтримали своїх захисників.

Представник потерпілого ОСОБА_10 підтримав клопотання прокурора, просив задовольнити, наголосив що лише тримання під вартою забезпечить належну явку ОСОБА_5 у судові засідання.

Заслухавши думку учасників, вирішуючи клопотання прокурора про продовження відносно обвинуваченої ОСОБА_5 строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. За наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Так, суд виходить з того, що обвинувальний акт у даному кримінальному провадженні надійшов на розгляд до Голосіївського районного суду міста Києва 20.11.2024.

У зв`язку з систематичними неявками обвинуваченої ОСОБА_5 протягом тривалого часу, до неї були застосовані примусові приводи, які залишались без виконання, з огляду на що прокурором було подано клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу обвинуваченої ОСОБА_5 для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке судом було задоволено.

У подальшому, лише 23.07.2025 ОСОБА_5 було затримано та приведено до суду для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке було задоволено.

Суд зауважує, що обвинувачена у встановленому порядку чисельну кількість разів викликалась до судових засідань, проте не з`являлася без поважних причин та не повідомляла про причини свого неприбуття. Ігнорування поштових повісток шляхом їх неотримання не може свідчити про неповідомлення обвинуваченої про судове провадження.

Крім того, у матеріалах справи міститься розписка про отримання 19.11.2024 ОСОБА_5 копії обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування.

У рішеннях Європейського Суду з прав людини від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України», «Олександр Шевченко проти України» (Заява № 8371/02) від 26.04.2007, «Трух проти України" (заява № 50966/99) від 14 жовтня 2003 року наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Таким чином ОСОБА_5 свідомо ігнорувала розгляд обвинувального акта відносно неї.

Також суд зауважує, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357 КК України, тобто й особливо тяжких.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 2 ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років; до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_5 раніше неодноразово судима, останній раз 26.05.2021 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, маючи не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість за злочин проти життя та здоров`я, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку умисних злочинів проти власності та інших злочинів за наступних обставин.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 190 КК України, у відповідності до ст. 12 КК України є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 42 КПУ України, обвинувачений зобов`язаний: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб.

На даний час у кримінальному провадженні продовжують існувати ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

1) Обвинувачена ОСОБА_5 може ухилитися від суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), для уникнення кримінальної відповідальності, оскільки у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, їй загрожує покарання у вигляді позбавлення волі, що вже може стати підставою та мотивом для її переховування від органів досудового розслідування та суду. Крім того, ОСОБА_5 офіційно не працевлаштована, тобто не має джерел для існування, не заміжня, не має на утриманні неповнолітніх або непрацездатних осіб, тобто відсутні стійкі соціальні зв`язки.

2) Обвинувачена ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Наявність вказаного ризику обґрунтовується тим, обвинувачена ОСОБА_5 раніше неодноразово судима, останній раз 26.05.2021 Дніпровським районним судом міста Києва за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки, маючи не зняту та не погашену в установленому Законом порядку судимість за злочин проти життя та здоров`я, на шлях виправлення не стала, належних висновків для себе не зробила та обвинувачується у вчиненні під час іспитового строку нових умисних злочинів проти власності та інших злочинів.

3) Крім того, обвинувачена ОСОБА_5 може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 КПК України, судовий розгляд має бути проведений і завершений протягом розумного строку. Частиною 2 цієї статті визначено, що судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження, крім випадків, передбачених цим Кодексом. В той же час, судові засідання у цьому кримінальному провадженні не могли бути проведені через систематичну неявку в судові засідання обвинуваченої ОСОБА_5 , яка свідомо їх ігнорувала. Неявка обвинуваченої ОСОБА_5 у разі застосування до неї інших менш суворих запобіжних заходів може продовжитися та у такий спосіб остання продовжить перешкоджати кримінальному провадженню.

Таким чином, підставою продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_5 , є, згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України, наявність обґрунтованого обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15, ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357 КК України, а також наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави для задоволення клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того, згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Також, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що менш суворі запобіжні заходи не зможуть забезпечити уникнення зазначених ризиків та виконання покладених на обвинувачену обов`язків, у зв`язку з чим є достатні підстави для застосування такого виду запобіжного заходу, як тримання під вартою.

Одночасно суд визначає обвинуваченій ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка у разі внесення буде достатньою мірою гарантувати виконання покладених на обвинувачену обов`язків.

Суд зауважує, що виходячи з практики Європейського суду з прав людини, розмір застави повинен визначатись тим ступенем довіри, при якому втрата застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 7, 177, 193-197, 199, 331, 372, 376, 392-395 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обвинуваченої у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 190, ч. 3 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 4 ст. 358, ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 357, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб, тобто до 11 листопада 2025 року (включно).

Одночасно визначити обвинуваченій ОСОБА_5 заставу у розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) гривень 00 копійок, яка може бути внесена як самою обвинуваченою, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави:

Отримувач ТУ ДСАУ у м. Києві

ЄДРПОУ банку: 26268059;

р/р UA1012089

Банк одержувача: Державна казначейська служба України м. Київ.

МФО 820172;

Застава за …(П.І.Б., дата народження особи за яку вноситься застава), згідно з ухвалою … (назва суду), від …(дата ухвали), по справі № …, внесені …(П.І.Б. особи, що вносить заставу).

Обвинувачена або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою протягом дії ухвали.

У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти внаслідок внесення застави, обвинувачена зобов`язана виконувати покладені на неї обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченої та її явки за викликом, передбачені ч. 8-11 ст. 182 КПК України.

Роз`яснити обвинуваченій та заставодавцю, що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо обвинувачена, будучи належним чином повідомлена, не з`явилася за викликом до суду без поважних причин чи не повідомила про причини своєї неявки, або якщо порушила інші покладені на неї при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави.

У разі внесення застави покласти на обвинувачену ОСОБА_5 такі обов`язки:

- не відлучатись з м. Києва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування з потерпілим, свідками та іншими обвинуваченими у цьому кримінальному провадженні;

- здати на зберігання до органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків, покладених на ОСОБА_5 в разі її звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави визначити 60 днів з моменту звільнення обвинуваченої з-під варти у зв`язку із внесенням застави у розмірі, визначеному судом.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави, обвинувачена вважається такою, до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Контроль за виконанням ухвали в цій частині покласти на прокурора.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити обвинуваченій, захиснику, прокурору негайно після її оголошення для відома та направити керівнику ДУ «Київський слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1