Провадження № 1-кп/686/1388/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2025 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів

медичного характеру, - ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження №0002389, щодо застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину та одну неповнолітню дитину, не працюючого, інваліда 2 групи, раніше не судимого,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.342 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , будучи зупиненим, у зв`язку із порушенням п.п. 2.3. в) ПДР України, на керованому ним транспортному засобі марки та моделі «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , на дорозі в напрямку села Пашківці Хмельницького району Хмельницької області, неподалік від перехрестя цієї дороги із трасою Н03, сполученням Житомир-Чернівці, старшим інспектором сектору реагування патрульної поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області ОСОБА_7 , після здійснення останнім поверхневої перевірки салону автомобіля та висловлення пропозиції відчинити ще багажне відділення для закінчення проведення поверхневої перевірки вказаного транспортного засобу, він, близько 11 год. 30 хв. 18 червня 2025 року, маючи умисел на вчинення опору працівнику правоохоронного органу ОСОБА_7 , який був у форменому одязі при виконанні службових обов`язків, усвідомлюючи, що останній не надавав дозвіл на залишення місця зупинки автомобіля, ОСОБА_6 раптово направився до відчинених водійських дверей, сів за кермо вказаного автомобіля, запустивши двигун, і, всупереч вербальним законним вимогам ОСОБА_7 та спробам запобігти втечі з місця зупинки, зачинив водійські двері та розпочав цим транспортним засобом рух у напрямку с. Пашківці Хмельницького району Хмельницької області. Законні вимоги, які регулярно продовжував подавати ОСОБА_7 у гучномовець службового авто Національної поліції України, що рухалось позаду, про негайну зупинку керованого ОСОБА_6 транспортного засобу, останній не виконував, а продовживши рух кількасот метрів у вказаному напрямку, ОСОБА_6 зупинив керований ним автомобіль марки «Volkswagen» моделі «Passat» р.н. НОМЕР_1 , в салоні якого знаходились ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та військовослужбовець ТЦК та СП ОСОБА_10 , між якими відбувався конфлікт. Незважаючи на продовження вербальних законних вимог ОСОБА_7 та спробам запобігти втечі ОСОБА_6 , останній повторно, нехтуючи законним вимогам працівника правоохоронного органу, який знаходився поруч з автомобілем, знову відновив рух у напрямку с.Пашківці Хмельницького району Хмельницької області та покинув місце зупинки транспортного засобу.

Вказаними діями ОСОБА_6 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч.2 ст.342 КК України, тобто опір працівникові правоохоронного органу під час виконання ним службових обов`язків.

Встановлені судом обставини підтверджуються й дослідженими у судовому засіданні доказами, зокрема й показаннями самого ОСОБА_6 , який підтвердив вищенаведені обставини вчинення суспільно небезпечного діяння та надав детально пояснив про те, що він, будучи досвідченим водієм, керуючи орендованим транспортним засобом марки та моделі «Volkswagen Passat», р.н. НОМЕР_1 , на передньому пасажирському сидінні якого перебував ОСОБА_9 , а у багажному відділенні ховався ОСОБА_8 , якого вони забрали із військової частини, рухаючись по автодорозі з м.Шепетівка Хмельницької області до м.Хмельницького та здійснивши поворот у напрямку с.Пашківці Хмельницького району Хмельницької області, близько 11 год. 00 хв. 18.06.2025 р. був зупинений на блокпосту працівником поліції ОСОБА_7 , який перебував у форменому одязі та подав вимогу про зупинку за допомогою жезла. Вказаний працівник поліції представився, повідомив причину зупинки - ОСОБА_6 не був пристебнутий паском безпеки, перевірив документи останнього та запропонував провести поверхневу перевірку транспортного засобу, з метою з`ясування чи наявні в автомобілі заборонені предмети, на що ОСОБА_6 погодився та продемонстрував салон автомобіля поліцейському. Після чого, останній попросив відчинити ще багажне відділення транспортного засобу, однак ОСОБА_6 , почувши прохання ОСОБА_9 , до якого мали претензії поліцейські та працівники ТЦК, про необхідність їхати з блокпоста, та розуміючи, що ОСОБА_7 не надавав дозвіл на залишення місця зупинки автомобіля, вирішив тікати, повернувся до водійських дверей, сів за кермо автомобіля та, незважаючи, що поліцейський намагався його зупинити та хотів витягнути його з автомобіля, ОСОБА_6 поїхав. В той час, коли автомобіль рушав, у нього заскочив працівник ТЦК, з яким почав битись ОСОБА_9 , якому допомагав ОСОБА_8 , котрий після початку руху переліз із багажника в салон автомобіля. Проїхавши близько 400 метрів, ОСОБА_6 зупинив автомобіль не через вимогу поліцейського, що їх наздоганяв, а для того, щоб випустити працівника ТЦК. В той час, коли працівник ТЦК покинув салон автомобіля, а працівник поліції ОСОБА_7 знову підбіг збоку автомобіля, намагаючись зупинити ОСОБА_6 , останній знову продовжив рух транспортним засобом у напрямку с.Лісові Гринівці Хмельницького району Хмельницької області, де автомобіль й залишили та попрямували додому, а наступного дня ОСОБА_6 знайшли та затримали працівники поліції. Свої дії ОСОБА_6 пояснив боязню працівників ТЦК, хоча він знав, що у останніх до нього, після перевірки документів, ніяких претензій не було, оскільки ОСОБА_6 є інвалідом та не підлягає призову, знає ОСОБА_6 і те, що діяв незаконно, тікаючи від працівника поліції ОСОБА_7 та не виконуючи його законні вимоги, а тому жалкує про вчинене.

Згідно з висновком судово-психіатричного експерта № 518 від 10 липня 2025 року, ОСОБА_6 під час вчинення вказаного суспільно небезпечного діяння страждав на хронічно протікаючи психічне захворювання параноїдну шизофренію, внаслідок чого не міг усвідомлювати свої длії, передбачати їхні наслідки та керувати ними. ОСОБА_6 потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Встановлені судом вищевказані фактичні обставини справи не оспорює ніхто з учасників судового провадження, які, кожен зокрема, підтримали клопотання прокурора про застосування до ОСОБА_6 примусового заходу медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до ч.2 ст.19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.

Згідно з п.1 ч.1 ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати, з-поміж інших, й такий примусовий захід медичного характеру, як надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

У ч.2 ст.94 КК України визначено, що надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до закладу з надання психіатричної допомоги.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку, що під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, ОСОБА_6 перебував у стані неосудності, а тому клопотання прокурора слід задовольнити та у відповідності до ст.ст. 93, 94 КК України, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта № 518 від 10 липня 2025 року, застосувати до ОСОБА_6 примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Відповідно до вимог ст.100 КПК України, речові докази: чорну футболку та спортивні штани кольору хакі (які, згідно з квитанцією №549 від 22.07.2025 р., передані до кімнати зберігання речових доказів Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області) слід повернути ОСОБА_6 за належністю.

Надані прокурором документи слід зберігати у матеріалах справи.

Необхідність в арешті майна, накладеному ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.06.2025 р. (справи №686/17560/25) на вказані речові докази, що були вилученні у ОСОБА_6 , відпала, тому, на підставі ст.174 КПК України, цей арешт слід скасувати.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 92-94 КК України, ст.ст. 512, 513, 516 КПК України, суд -

постановив:

Клопотання задовольнити.

В силу ст.ст.93, 94 Кримінального кодексу України застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення у стані неосудності суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч.2 ст.342 КК України, примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Речові докази: чорну футболку та спортивні штани кольору хакі (квитанція №549 від 22.07.2025 р.) повернути ОСОБА_6 за належністю.

Документи, надані прокурором, зберігати в матеріалах справи.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24.06.2025 р. (справа №686/17560/25) на вищевказані речові докази (футболку та штани), - скасувати.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня її оголошення. Апеляційна скарга подається через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя