УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 захисника ОСОБА_5 розглянувши клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Монастирище, Черкаської області, громадянин України, не працює, має повну середню освіту, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,

якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

В С Т А Н О В И В:

І. Суть клопотання

19 серпня 2025 року до Київського районного суду м. Одеса надійшло зазначене клопотання, у якому слідчий просив застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту.

Клопотання обґрунтоване тим, що слідчими відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУНП в Одеській області, проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000405 від 24.04.2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

На думку слідчого застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить виконання ОСОБА_4 процесуальних обов`язків.

ІІ. Позиція учасників судового засідання

2.1. Прокурор підтримав клопотання з наведених у ньому мотивів.

2.2. Захисник підозрюваного ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 заперечив проти задоволення клопотання та послався на відсутність процесуальних ризиків, просив застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

2.3. Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав позицію свого захисника.

ІІІ. Мотиви слідчого судді

3.1. Дослідивши клопотання, надані сторонами матеріали, заслухавши думку учасників, висловлену у судовому засіданні, слідчий суддя дійшла таких висновків.

3.2. Норми кримінального процесуального закону, якими керується слідчий суддя

Відповідно до ст. 131 КПК України, з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких віднесені, зокрема і запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

3.3. Оцінка обґрунтованості підозри

Зміст повідомлення про підозру

19.08.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч.2 ст.286 КК України.

Згідно з повідомленням про підозру кримінальні правопорушення були вчинені за таких обставин.

В ході досудового розслідування встановлено, що 24.04.2025, приблизно о 14:15 у світлий час доби, суху погоду, без опадів, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював рух по лівій смузі проїзної частини вул. Семена Палія в м. Одесі, на якій організовано двосторонній рух з окремими проїзними частинами зустрічних напрямків, що відокремлені одна від одної зеленою зоною та які складалися з двох смуг для руху транспортних засобів у кожному напрямку, з боку вул. 28 бригади, в напрямку вул. Владислава Бувалкіна, зі швидкістю приблизно 54.5?56.7 км/год, чим порушив вимоги пункту 12.4. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (надалі Правила дорожнього руху України).

В цей час попереду вказаного автомобіля, а саме за межами проїзної частини вул. Семена Палія на тротуарі праворуч, біля будинку № 1, вул. Віталія Блажка, пішохід ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вибігла з тротуару на проїзну частину вул. Семена Палія та стала її перетинати, рухаючись у темпі бігу справа наліво відносно напрямку руху вказаного автомобіля.

Під час руху по проїзній частині вул. Семена Палія, маючи реальну і об`єктивну можливість своєчасно виявити попереду керованого автомобіля небезпеку для свого подальшого руху пішохода ОСОБА_8 , яка перебувала на тротуарі та перетинала проїзну частину справа наліво відносно напрямку руху автомобіля, водій ОСОБА_4 у порушення вимог п. 2.3. б) Правил дорожнього руху України, уважним не був, постійно не стежив за дорожньою обстановкою, відволікся від керування своїм автомобілем, чим позбавив себе можливості уважно стежити за дорожньою обстановкою, а також відповідно та своєчасно реагуватина її зміну, внаслідок чого в порушення вимог п.п. 1.5., 12.3. Правил дорожнього руху України, не вжив належних і своєчасних заходів до зменшення швидкості свого руху аж до зупинки автомобіля, а проявляючи кримінальну протиправну самовпевненість, тобто передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, продовжив рух із зазначеною вище швидкістю, яка перевищувала допустиму на даній ділянці дороги, чим позбавив себе можливості безпечно керувати транспортним засобом та своєчасно і відповідно реагувати на зміни дорожньої обстановки, в результаті чого на ділянці проїзної частини вул. Семена Палія, розташованій біля будинку №1, вул. Віталія Блажка, у м. Одеси, скоїв наїзд передньою правою частиною кузову керованого ним автомобіля «Peugeot Boxer», реєстраційний номер НОМЕР_1 на пішохода ОСОБА_8 .

Внаслідок даної ДТП пішохід ОСОБА_8 ,отримала наступні тілесні ушкодження:

А) відкрита черепно-мозкова травма: рана в потиличній ділянці, розмірами 4,5 х 1,5 см; садно на спинці носу, розмірами 0,5?0,5 см; вогнищевий крововилив в потиличній області, розмірами 9 х 7 см; лінійний перелом потиличної кістки, який починається від потиличного горба, йде вліво в задню черепну ямку, далі через пірамідку скроневої кістки в середню, де і закінчується, довжиною 13 см; вогнищеві крововиливи під м`яку мозкову оболонку правої півкулі мозочка, розмірами 6 х 5 см, правої та лівої потиличних часток головного мозку, розмірами 5 х 4 см і 4 х 3 см, відповідно;

Б) закрита травма тулуба: синець в проекції правої реберної дуги, розмірами 4 х 1 см; синець на грудній клітці по задній поверхні зліва, розмірами 12?5 см орієнтований вертикально; вогнищеві крововиливи у м`які тканини поперекової області, на ділянці 12 х 8 см, та у м`які тканини правої сідниці, розмірами 9 х 8 см; двобічний гемо пневмоторакс (в правій плевральній порожнині - 1000 мл, в лівій - 300 мл темної рідкої крові), розрив тканини верхньої долі лівої легені; закритий перелом 8-го ребра зліва по середнє-пахвовій лінії із пошкодженням пристінкової плеври; перелом грудного відділу хребта між 3-м та 4-м хребцями, з розривом між хребтових зв`язок та оголенням спинномозкового каналу з крововиливами під оболонки спинного мозку; перелом 1-го поперекового хребця з утворенням множинних дрібних кісткових уламків його тіла; крововилив в брижу тонкої кишки, розмірами 14 х 8 см; розрив тканини правої частки печінки; внутрішньочеревна кровотеча (за даними мед документів у черевній порожнині 500 мл крові);

В) травма кінцівок: два садна на лівому колінному суглобі по передній поверхні, розмірами 3,5 х 1,7 см і 0,7 х 0,5 см; синець по задній поверхні лівого ліктьового суглоба, розмірами 6 х 5 см; синець по задній поверхні правого ліктьового суглоба, розмірами 9 х 6 см, на тлі якого садно, розмірами 4 х 1,5 см; синець на лівій гомілці в верхній третині по передній поверхні, розмірами 9х5 см; крововиливу у м`які тканини правої сідниці, розмірами 9 х 8 см, та лівої гомілки по заднє-зовнішній поверхні, розмірами 22 х 10 см.

Смерть ОСОБА_8 перебуває в прямому причинному зв`язку з отриманою поєднаною травмою голови, тулуба, кінцівок у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток черепу, крововиливів під м`які мозкові оболонки головного мозку, закритої травми тулуба з переломом ребра, хребців грудного та поперекового відділу хребта, розривом тканини лівої легені, двобічного гемо пневмотораксу, розриву тканини печінки, внутрішньочеревної кровотечі, що призвело до жирової емболії судин легень слабкого ступеня, порушення реологічних властивостей крові та розладу кровообігу. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_8 став комбінований шок.

В крові трупа ОСОБА_8 виявлений етиловий спирт в концентрації 2,37%. Виявлення такої кількості етилового спирту в крові живої людини зазвичай відповідає алкогольному сп`янінню середнього ступеню.

Допущенні водієм ОСОБА_4 , порушення вимог п.п. 1.5., 2.3. б), 12.3., 12.4. Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди та у своїй сукупності призвели до настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілої ОСОБА_8 .

Щодо обґрунтованості підозри

Оцінюючи обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за наведених у повідомленні про підозру обставин, слідчий суддя керується стандартом доказування «обґрунтована підозра». Цей стандарт є менш суворим у порівнянні зі стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується під час розгляду висунутого особі обвинувачення по суті, та не передбачає оцінку доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину.

Як зазначав Європейський Суд з прав людини у рішеннях «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук та Йонкало проти України» під обґрунтованою підозрою Європейський суд розуміє існуючі факти або інформацію, яка може переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити кримінальне правопорушення. Отже, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи висунення обвинувачення особі, але вони мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування та застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

На підставі оцінки сукупності отриманих фактів та обставин суд лише визначає, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї запобіжного заходу.

Обґрунтованість повідомленого ОСОБА_4 підозри підтверджується наданими слідчим матеріалами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 24.04.2025, схемою до нього, показами ОСОБА_4 , протоколом слідчого експерименту та схемою до нього за участю ОСОБА_4 , протоколом слідчого експерименту та схемою до нього за участю понятих, висновком судової експертизи за експертною спеціальністю 10.1 «Дослідження обставини і механізму Дорожньо-транспортних пригод», та іншими матеріалами кримінального провадження.

Відомості, які містяться у наведених матеріалах, узгоджуються з обставинами, зазначеними у повідомленні про підозру, підтверджують їх та у своїй сукупності дають вагомі підстави для висновку про обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 286 КК України.

Слід наголосити, що стандарт доказування «обґрунтована підозра» обмежує міру, до якої слідчий суддя може оцінювати обставини, відомості про які надані сторонами. В межах оцінки питань, обумовлених розглядом клопотання, слідчий суддя не констатує та не має права констатувати винуватість особи у вчиненні кримінального правопорушення.

3.4. Щодо наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Обґрунтовуючи клопотання, слідчий послався на існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, отже слідчий суддя має оцінити їх наявність, зокрема ризиків:

- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

- незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних по вказаному кримінальному провадженню;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

3.5. Щодо ризику переховуватись від органів досудового розслідування та суду

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, які згідно класифікації, передбаченої ст. 12 КК України, належать до тяжких ч. 2 ст. 286 КК України.

На переконання слідчого судді, очікування можливого суворого покарання саме по собі може бути реальним мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується з позицією Європейського суду з прав людини, який зазначав, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (п. 80 рішення у справі «Ілійков проти Болгарії»).

Разом з тим, сама лише тяжкість кримінального правопорушення та суворість можливого покарання без врахування інших факторів не є достатньою підставою для висновку про наявність такого ризику.

Слідчий суддя погоджується з доводами слідчого про те, що з огляду на військову агресію проти України в уповноважених органів ускладнене здійснення належного контролю за перетином особами державного кордону України. Зазначена обставина свідчить про можливість його перетину, у тому числі поза офіційними пунктами пропуску. А тому існуючі законодавчі обмеження для виїзду громадян України за кордон, на що звертала увагу сторона захисту, не виключають такої можливості.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про те, що ОСОБА_4 усвідомлюючи тяжкість та невідворотність покарання, не маючи стримуючих факторів у вигляді міцних соціальних зв`язків та маючи значні матеріальні ресурси для тривалого перебування за кордоном, чому буде надано оцінку далі, може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Крім того, зазначений ризик підвищений відсутністю офіційного працевлаштування підозрюваного, а також специфікою інкримінованого кримінального правопорушення.

Викладене переконує слідчого суддю в обґрунтованості доводів слідчого щодо наявності цього ризику.

3.6. знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

Підозрюваний ОСОБА_4 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може безперешкодно знищити, сховати речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.

3.7. Щодо ризику незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експертів у кримінальному провадженні

Під час оцінки цього ризику слідчий суддя виходить з того, що:

- по-перше, показання свідків, як тих, що вже допитані в ході досудового розслідування, так і тих, які можуть бути допитані у подальшому, є процесуальними джерелами доказів (ч. 2 ст. 84 КПК України) та можуть мати важливе значення в контексті предмету доказування у цьому кримінальному провадженні;

- по-друге, встановлена кримінальним процесуальним законом процедура отримання показань свідків передбачає безпосереднє сприйняття їх судом у судовому засіданні (ст. 23, 224 КПК України). Отже, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом.

Наведені обставини свідчать про обґрунтованість доводів прокурора в частині наявності ризику незаконного впливу на свідків у цьому кримінальному провадженні з метою підбурення їх до зміни наданих раніше показань у кримінальному провадженні, надання неправдивих показань чи відмови від дачі показань на користь підозрюваної.

3.8. Щодо наявності підстав для застосування запобіжного заходу

З урахуванням обґрунтованої підозри та встановлених ризиків кримінального провадження, на цьому етапі кримінального провадження застосування запобіжного заходу є об`єктивно необхідним з метою досягнення дієвості відповідного кримінального провадження і забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваної.

Окрім обґрунтованості підозри та встановлених ризиків, слідчий суддя враховує також інші обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, зокрема, вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватою у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я підозрюваного, майновий стан, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються ці обставини.

Оцінивши наведені обставини у сукупності, слідчий суддя дійшов висновку, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування підозрюваній іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж домашній арешт, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний має родину, певні хвороби та позитивно характеризується, водночас зазначені обставини суттєво не знижують встановлених ризиків з врахуванням специфіки інкримінованого злочину.

Слідчий суддя вважає обґрунтованими доводи слідчого щодо необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який відповідає верхній межі, визначеній ч. 1 ст. 197 КПК України для цього запобіжного заходу. Необхідність визначення саме такого строку обумовлена тим, що досудове розслідування у кримінальному провадженні не завершене, а підстави вважати, що наведені ризики можуть зникнути чи зменшитися раніше цього строку, відсутні. Водночас, строк дії запобіжного заходу не може перевищувати строк досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні.

3.9. Щодо покладення на підозрюваного обов`язків

З метою мінімізації ризиків, встановлених у судовому засіданні, а також запобігання позапроцесуальній поведінці підозрюваного, наявні підстави для покладення на ОСОБА_4 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України та необхідність покладення яких була доведена стороною обвинувачення, а саме:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

Зазначені обов`язки релевантні встановленим ризикам та здатні їм запобігти. При визначенні першого з наведених обов`язків слідчий суддя враховує місце проживання та місце роботи підозрюваного. За таких обставин клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає задоволенню.

На підставі встановленого, керуючись ст.ст.176-178, 182-184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_6 погоджене з прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту ОСОБА_4 задовольнити.

Обрати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді не цілодобового домашнього арешту строком до 19 жовтня 2025 року включно.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу заборонити підозрюваному ОСОБА_4 не цілодобово залишати місце свого проживання: АДРЕСА_2 , протягом періоду із 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступного дня.

У зв`язку із застосуванням зазначеного вище запобіжного заходу відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти строком до 19 жовтня 2025 року включно на підозрюваного ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Одеси без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- утримуватися від спілкування із свідками у цьому кримінальному провадженні, поза межами проведення досудового розслідування, або не під час судового засідання, тобто за відсутності слідчого, прокурора, слідчого судді;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, якщо такий є, а також інші документи, що дають право на виїзд з України.

У разі порушення підозрюваним ОСОБА_4 вказаних обов`язків, а також його процесуальних обов`язків підозрюваного за клопотанням сторони обвинувачення слідчим суддею (судом) може бути вирішено питання про зміну запобіжного заходу на більш суворий.

На ухвалу протягом п`яти днів з моменту її оголошення до Одеського апеляційного суду може бути подано апеляцію, подача якої не зупиняє дії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1