Справа № 159/7938/24
Провадження № 1-кс/159/1690/25
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2025 року м. Ковель

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого відділення розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності СВ Ковельського РУП Головного управління Національної поліції у Волинській області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001621 від 23.11.2024, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 241 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець, раніше не судимий,

у с т а н о в и в :

19.08.2025 слідчим СВ Ковельського РУП ГУНП у Волинській області ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором Ковельської окружної прокуратури ОСОБА_7 , внесене до суду клопотання про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 2 місяці.

В обґрунтування клопотання зазначено, що у період з 01.01.2022 до 14 години 03.02.2025, фізична особа - підприємець ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , який здійснює господарську діяльність за видами лісопильне та стругальне виробництво, оптова торгівля твердим, рідким, газоподібним паливом і подібними продуктами, достовірно знаючи про відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря на піролізні печі, що знаходились на самовільно зайнятій ним земельній ділянці на землях запасу Смідинської сільської ради поблизу с. Смідин Ковельського району Волинської області, в порушення спеціальних правил, а саме: ст. 11 Закону України «Про охорону атмосферного повітря», ст. 40 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», здійснював виробничу діяльність з випалювання деревного вугілля, внаслідок чого допустив наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, зокрема, в атмосферне повітря потрапили забруднюючі речовини - вуглець оксиду, азот оксиду, сірки діоксин, речовини у вигляді суспендованих твердих частинок, які відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 1598 від 29.11.2001 «Про затвердження переліку найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, викиди яких в атмосферне повітря підлягають регулюванню», не є компонентами атмосферного повітря і належать до найбільш поширених і небезпечних забруднюючих речовин, та є шкідливими для життя, здоров`я людей та довкілля, таке забруднення атмосферного повітря створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля та завдало збитків на суму 1 738 805, 74 грн.

18.08.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками ч.1 ст. 241 КК України забруднення або інша зміна природних властивостей атмосферного повітря шкідливими для життя, здоров`я людей або для довкілля речовинами, відходами або іншими матеріалами промислового чи іншого виробництва внаслідок порушення спеціальних правил, якщо це створило небезпеку для життя, здоров`я людей чи для довкілля.

З метою уникнення ризиків можливого переховування від органів досудового розслідування та суду, впливу на свідків, вчинення інших кримінальних правопорушень, слідчий просив про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло в АДРЕСА_2 в період доби з 23.00 год до 06.00 год.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 і прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримали.

Підозрюваний ОСОБА_5 винуватість у вчиненні інкримінованого йому правопорушення не визнав і пояснив, що здійснює підприємницьку діяльність пов`язану з деревообробкою, а також закуповує і реалізує деревне вугілля. Самостійно спробував випалити вугілля лише у 2025 році в одній бочці, такі дії обумовлені наміром співставити прибутковість від виробництва вугілля з прибутковістю від перепродажу. Категорично заперечив використання випалювальних печей упродовж зазначено у повідомленні про підозру періоду. Заперечив завдання шкоди екології.

Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 , посилаючись на необґрунтованість підозри, просив відмовити у задоволенні клопотання. Вказав на використання у підозрі формулювання «створило небезпеку для життя, здоров`я людей та довкілля» без вказівки на реальність загрози, як того вимагає законодавство. Також на його думку висновки органу досудового розслідування ґрунтуються на припущеннях, оскільки не відібрані зразки для порівняльного аналізу повітря, а період незаконної діяльності визначений на власний розсуд. Захисник вказав на протиправність дій органу досудового розслідування щодо вилучення усього устаткування, деревини і вугілля, які ОСОБА_5 використовував у підприємницькій діяльності. Як повідомив захисник, ОСОБА_5 має сталий дохід, додатково працевлаштувався, підприємницька діяльність і робота вимагають вільного пересування. Крім того, підозрюваний має сім`ю, виховує двох неповнолітніх дітей, не має підстав для втечі чи впливу на свідків.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши матеріали клопотання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також виключення можливості вчинення інших дій, які становлять ризики для кримінального провадження і суспільства.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Одним із видів запобіжних заходів є домашній арешт, який в силу ч. 1, ч. 2 ст. 181 КПК України, полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення за ч.1 ст. 241 КК України.

Санкція ч.1 ст.241 КК України передбачає покарання у виді: штрафу від однієї тисячі восьмисот до трьох тисяч шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на той самий строк або без такого.

Відтак щодо ОСОБА_5 не може бути ініційований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Відповідно до ч.2 ст.185 КПК України якщо після подання клопотання про застосування запобіжного заходу слідчому, прокурору стали відомі інші обставини, що можуть вплинути на вирішення судом питання про застосування запобіжного заходу, він зобов`язаний доповнити або змінити клопотання, або замінити його новим клопотанням.

У цій справі орган досудового розслідування клопотання про обрання запобіжного заходу не змінив, підстави для обрання іншого, ніж домашній арешт, запобіжного заходу не навів.

Слідчий суддя, дотримуючись визначених у статтях 7, 22,2 6 КПК України принципів змагальності і диспозитивності кримінального провадження, вирішує лише ті питання, які перед ним порушені сторонами.

Відповідно до частини першої, другої, третьої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Перевіривши матеріали справи слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування оцінює підозру як обґрунтовану.

Про обґрунтованість підозри свідчать протоколи обшуку, огляду місця події, допиту свідків.

Слідчий суддя зазначає, що наявність «обґрунтованої підозри» передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин. В той же час, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими, як ті, що є необхідними для висунення обвинувачення чи обґрунтування обвинувального вироку.

Що стосується наведених у клопотанні ризиків можливої втечі, впливу на свідків чи продовження протиправної діяльності, то на переконання суду вони є недоведеними.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню, судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти висновку про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи.

Наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Стосовно загрози втечі особи, практика ЄСПЛ виходить з того, що якщо тяжкість покарання, якому може бути підданий підозрюваний, можна законно розглядати, як таку, що може спонукати її до втечі. Для того, щоб ця обставина мала реальний характер потрібно враховувати наявність інших обставин, а саме: характеристики особи, її моральний облік, місце проживання, професію, прибуток, сімейних зв`язків, будь-яких зв`язків з іншою країною, або наявність зв`язків в іншому місці.

За матеріалами кримінального провадження підозрюваний має постійне місце проживання, займається підприємницькою діяльністю, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, з`явився на розгляд клопотання, отже вочевидь не має наміру ухилятися від суду.

Аналогічним чином не доведений ризик продовження протиправної поведінки чи впливу на свідків. Як вказав сам слідчий, підозрюваний ОСОБА_5 користується авторитетом в селі Смідин, отже характеризується позитивно, тому схильність до вчинення нових злочинів є безпідставним припущенням. З приводу впливу на свідків, то жоден із вже допитаних свідків не повідомив про тиск на нього, незважаючи на те, що кримінальне провадження розслідується досить тривалий час.

Ураховуючи наведене, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про обрання щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту та одночасно зобов`язує його прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду..

Керуючись статтями 176, 177, 178, 181, 184, 193, 194, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя

п о с т а н о в и в:

Відмовити у задоволенні клопотання про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 в рамках кримінального провадження № 0001621 від 23.11.2024 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

На підставі ч.3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожним викликом органу досудового розслідування, прокурора, суду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали складений 25.08.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1