КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/824/4259/2025 Доповідач в суді ІІ інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

та секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року про продовження строку домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України у кримінальному провадженні № 0000857,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року задоволено клопотання прокурора першого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_7 про продовження строку тримання особи під домашнім арештом та продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги, на строк до 18 липня 2025 року включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора та застосувати відносно нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Обґрунтовує доводи апеляційної скарги тим, що слідчий суддя дійшов безпідставного висновку про обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

Зазначає, що слідчим суддею під час розгляду клопотання про продовження запобіжного заходу не встановлено недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, прокурора ОСОБА_9 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів судового провадження, слідчими відділу Управління Головного слідчого управління Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва прокурорів Офісу Генерального прокурора здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000857 від 03.10.2024 за підозрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що Указом Президента України від 05.08.2020 № 313/2020 ОСОБА_6 строком на п`ять років призначено на посаду судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська.

Наказом Бабушкінського районного суду від 12.08.2020 № 145-К суддю ОСОБА_6 призначено на посаду та зараховано до штату цього суду. Присягу судді ОСОБА_6 склав 15.12.2020, після чого приступив до виконання повноважень у зазначеному суді.

ОСОБА_6 , будучи суддею, відповідно до ст.ст. 1, 3 Кодексу суддівської етики повинен бути прикладом неухильного дотримання вимог закону і принципу верховенства права, присяги судді, а також додержання високих стандартів поведінки з метою зміцнення довіри громадян у чесність, незалежність, неупередженість та справедливість суду.

Однак ОСОБА_6 , обіймаючи посаду судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська та будучи професійною особою, яка здійснює правосуддя і володіє знаннями у сфері права, у тому числі у галузях цивільного, цивільного процесуального та кримінального права, діючи з метою особистого незаконного збагачення шляхом протиправного обернення чужого майна на свою користь, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вчинив кримінальне правопорушення проти власності в умовах воєнного стану, а також пов`язане з ним кримінальне правопорушення проти правосуддя за наведених у клопотанні слідчого обставин.

20.02.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

25.02.2025 Вищою радою правосуддя надано згоду на утримання під вартою судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_6 .

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, що додані до клопотання слідчого.

03.03.2025 Вища рада правосуддя за результатами розгляду клопотання заступника Генерального прокурора тимчасово, до 20.04.2025 відсторонила суддю Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська ОСОБА_6 від здійснення правосуддя у зв`язку з притягненням до кримінальної відповідальності.

22.03.2025 на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва до ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту до 20.04.2025 включно.

15.04.2025 заступником Генерального прокурора строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000857 за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, продовжено до трьох місяців, тобто до 20.05.2025.

18.04.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва відносно підозрюваного ОСОБА_6 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, в межах строку досудового розслідування, до 20.05.2025 включно.

08.05.2025 обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000857 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, скеровано до Центрального районного суду міста Дніпра, однак підготовче судове засідання у кримінальному провадженні до даного часу не проведено.

19.05.2025 ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва продовжено підозрюваному ОСОБА_6 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , за виключенням необхідності отримання невідкладної медичної допомоги та прослідування в укриття цивільного захисту під час оголошення повітряної тривоги, на строк до 18.07.2025 включно, з покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:

прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їх викликом, вимогою та визначеною ними періодичністю;

не відлучатись із населеного пункту, в якому він проживає, а саме з м. Дніпро, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

утримуватися від спілкування з потерпілою ОСОБА_10 , суддею ОСОБА_11 , свідками, ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ;

утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_14 , з якою підозрюваний разом проживає, з приводу обставин даного кримінального провадження;

здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

носити електронний засіб контролю.

Колегія суддів погоджується з такими висновками слідчого судді, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 199 КПК України, клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених ст. 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що ухвалу про продовження підозрюваному ОСОБА_6 строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту постановлено слідчим суддею з дотриманням кримінального процесуального законодавства, при прийнятті вказаного рішення слідчий суддя дійшов правильного висновку про доведеність наявності обставин, які свідчать про обґрунтованість підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, що підтверджується фактичним даними, наданими суду та наведеними в ухвалі слідчого судді.

Перевіряючи доводи клопотання на предмет продовження існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність, з огляду на конкретні обставини кримінального правопорушення, на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_6 у разі визнання його винуватим у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, з огляду на характер та конкретні ознаки злочинів, у вчиненні яких він підозрюється.

Матеріали справи містять достатньо даних для висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема можливості підозрюваного переховуватися від органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та експертів у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки достатні стримуючі фактори, які б свідчили про протилежне, в матеріалах клопотання відсутні та стороною захисту не надані.

Слідчим суддею також досліджено доводи клопотання щодо обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попереднього судового рішення про тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом та встановлено, що станом на день розгляду клопотання обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000857 за обвинуваченням ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України, скеровано до Центрального районного суду міста Дніпра, однак підготовче судове засідання у кримінальному провадженні до даного часу не проведено.

З урахуванням наведених обставин у їх сукупності, враховуючи дані про особу підозрюваного, а також те, що стороною захисту не надано належних даних на підтвердження зменшення існування ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які стали підставою для застосування щодо нього запобіжного заходу у виді домашнього арешту, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про те, що більш м`які запобіжні заходи, ніж домашній арешт, не здатні запобігти ризикам, які зазначені у клопотанні слідчого, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту та дії процесуальних обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_6 .

Підстав вважати його занадто суворим для підозрюваного колегія суддів не вбачає.

Доводи апеляційної скарги про необґрунтованість повідомленої ОСОБА_6 підозри, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки слідчий суддя правильно встановив, що наведені у клопотанні дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, на даному етапі досудового розслідування, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 190, ч. 2 ст. 384 КК України.

У відповідності до змісту ст. 368 КПК України, питання щодо наявності чи відсутності події та складу кримінального правопорушення в діянні, винуватості особи в його вчиненні, у тому числі наявності або відсутності умислу в діях особи, вирішуються судом під час ухвалення вироку, тобто на стадії судового провадження.

Обставини здійснення підозрюваним конкретних дій, доведеність його винуватості, у тому числі правильність кваліфікації його дій, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, а дослідження та оцінка доказів, встановлення наявності або відсутності події та складу кримінального правопорушення, та достатності доказів для доведеності винуватості особи, відноситься до стадії судового розгляду по суті, та не вирішується на стадії досудового розслідування.

Таким чином, сукупність зібраних доказів та матеріалів судового провадження на даному етапі кримінального провадження до моменту розгляду справи в суді є достатньою для застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Викладені в апеляційній скарзі доводи про те, що органом досудового розслідування не доведено продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає безпідставними.

Так, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , характер та обставини інкримінованих йому діянь, дані про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим у клопотанні доведено продовження існування у кримінальному провадженні ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, наявний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні інкримінованого йому особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 190 КК України, за який законом передбачене безальтернативне покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Колегія суддів зауважує, що ризик знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, обґрунтовується тим, що на даний час у вказаному кримінальному провадженні не встановлені всі обставини, які підлягають доказуванню, зокрема не встановлено всіх учасників вчинення правопорушення, інших можливих епізодів вчинення аналогічних злочинів, місця перебування інших речей, предметів та документів, які можуть бути визнані речовими доказами у кримінальному провадженні

Оцінюючи наявність ризику незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, колегія суддів виходить із встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України порядку отримання показань від свідків у кримінальному провадженні на різних його етапах, та вважає, що ризик такого впливу зберігається до отримання показань свідків безпосередньо судом під час розгляду справи по суті.

Матеріали судового провадження також містять докази про наявність існування інших ризиків неналежної процесуальної поведінки, зокрема можливості ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити інше кримінальне правопорушення, які, поряд із раніше зазначеними ризиками, теж залишаються існувати та вірогідність настання яких є досить високою.

При цьому, твердження апеляційної скарги про те, що попередня поведінка підозрюваного свідчить про дотримання умов домашнього арешту та виконання покладених процесуальних обов`язків, самі по собі не забезпечують впевненості у його подальшій належній процесуальній поведінці та не свідчать про відсутність існування ризику переховування підозрюваного, а тому слідчий суддя дійшов правильного висновку про продовження існування ризиків, передбачених ч.1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, дослідивши доводи апеляційної скарги в цій частині, колегія суддів дійшла висновку про відсутність у справі належних доказів, які б підтверджували, що встановлені слідчим суддею ризики, на день розгляду слідчим суддею клопотання втратили свою актуальність.

Наведені апелянтом доводи про те, що він має стійкі соціальні зв`язки, має постійне місце роботи, позитивно характеризується за місцем роботи, не має судимостей та не притягувався до кримінальної відповідальності, враховані колегією суддів, проте, самі по собі не забезпечують впевненості у належній процесуальній поведінці підозрюваного.

Доводи апеляційної скарги про те, що у зв`язку із дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, підозрюваний не має можливості працювати, не є достатньою підставою для застосування щодо нього більш м`якого запобіжного заходу, позаяк апелянтом не доведено достатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме домашнього арешту в нічних час доби, для запобігання ризикам кримінального провадження, встановленим слідчим суддею.

Інші доводи апеляційної скарги висновків слідчого судді не спростовують.

Ухвала слідчого судді відповідає вимогам ст. 372 КПК України, та містить у собі відомості, передбачені ст. 196 КПК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити слідчому судді постановити законну та обґрунтовану ухвалу, колегією суддів апеляційної інстанції не встановлено.

За таких обставин, ухвала слідчого судді суду першої інстанції відповідно до вимог статті 370 КПК України є законною, обґрунтованою і вмотивованою, а тому колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,

постановила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 19 травня 2025 року - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ________________ ОСОБА_2

Судді:

ОСОБА_3 ____________ ОСОБА_4 ____________