Справа № 357/5660/25
У Х В А Л А

про особисте зобов`язання

20 травня 2025 року слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у м. Біла Церква, у відкритому судовому засіданні, клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, стосовно підозрюваного:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мар`янівка Васильківського району Київської області, громадянина України, із базовою середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2023 року, за ч. 2 ст. 309 КК України, до позбавлення волі на строк 2 (два) роки, від відбування якого звільнений, із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України,

у кримінальному провадженні № 0000848, яке внесене до ЄРДР 11 квітня 2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України,

У С Т А Н О В И В:

згідно з клопотанням, слідчий ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором ОСОБА_3 просив:

1) обрати підозрюваному ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, строком на два місяці;

2) зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 , на підставі п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі міста Біла Церква та Білоцерківського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, що обґрунтовується необхідністю полегшення виклику ОСОБА_4 для проведення слідчих (розшукових) та інших процесуальних дій.

Слідчий ОСОБА_4 своє клопотання мотивував тим, що ОСОБА_4 повідомлений про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 310 КК України.

Вона обґрунтовується зібраними на досудовому розслідуванні доказами.

Зараз існує ризик, що без запобіжного заходу підозрюваний ОСОБА_4 :

- може вчинити спроби переховування від органу досудового розслідування/суду, оскільки йому загрожує покарання у виді позбавлення волі, він усвідомлює, що можуть настати такі вкрай несприятливі наслідки, він не працевлаштований, не має постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків;

- може незаконно впливати на свідків з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення;

- може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він офіційно не працює, не має міцних соціальних зв`язків, вживає наркотичні засоби, раніше вчиняв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України та вчинив нове у період іспитового строку.

Слідчий вважає, що попередити установлений ризик та забезпечити дієвість кримінального провадження неможливо без запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, з покладенням обов`язків передбачених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні, прокурор ОСОБА_3 підтримав подане клопотання за обставин та підстав викладених у ньому, тоді як підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти задоволення клопотання не заперечували.

Слідчий суддя проаналізувавши подане клопотання на відповідність вимогам КПК України, дослідивши надані матеріали з кримінального провадження, дійшла до висновку, що до підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків, передбачених п. 1, 2, 3 ч. 5 ст. 194 КПК України.

Частина перша статті 194 КПК України передбачає, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, а саме:

1) прибувати до визначеної службової особи із встановленою періодичністю;

2) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

4) утримуватися від спілкування з будь-якою особою, визначеною слідчим суддею, судом, або спілкуватися з нею із дотриманням умов, визначених слідчим суддею, судом;

5) не відвідувати місця, визначені слідчим суддею або судом;

6) пройти курс лікування від наркотичної або алкогольної залежності;

7) докласти зусиль до пошуку роботи або до навчання;

8) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

9) носити електронний засіб контролю.

Отже, вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя спочатку має установити чи обґрунтована підозра, у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, потім, чи є достатні підстави вважати, що існує один з ризиків, передбачений у ч. 1 ст. 177 КПК України і на які указав слідчий чи прокурор, і, в останню чергу, чому більш м`які запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання ризикам на які указав слідчий чи прокурор, та проаналізувати доводи, на предмет доведеності, чому до підозрюваного належить застосувати один, чи кілька обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

У своїх рішеннях, Європейський суд з прав людини визначив фактичний і юридичний критерії обґрунтованості підозри.

За першим з них, термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (див. рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» (Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom) від 30 серпня 1990 року, п.32).

За другим, окрім фактичної сторони, існування «обґрунтованої підозри» у значенні статті 5 § 1 (c) вимагає, щоб факти, на які посилається, можна було розумно вважати такими, що підпадають під один із розділів, що описують злочинну поведінку в Кримінальному кодексі (див. рішення у справі «Влох проти Польщі» (Wloch v. Poland) від 19 жовтня 2000 року, п.109).

Згідно з повідомленням про підозру від 16 травня 2025 року, ОСОБА_4 підозрюється, у вчиненні незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України, за таких фактичних обставин.

Так, відповідно до статті 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» (далі по тексту - Закон) передбачено, що обіг наркотичних засобів, психотропних речовин, включених до таблиці ІІ «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770 (далі по тексту - Перелік), в тому числі і «канабісу», включеного до таблиці ІІ вказаного Переліку, допускається для використання у медичній практиці за призначенням лікаря, а також у цілях, передбачених статтями 19, 20 та 23 цього Закону, а саме: обіг наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, в експертній і оперативно-розшуковій діяльності (ст. 19 Закону); діяльність з використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, а також рослин, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини, у навчальних цілях, освітній, науковій та науково-технічній діяльності (ст. 20 Закону); використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів у ветеринарній медицині (ст. 23 Закону).

Однак, в порушення вищевказаних вимог законодавства, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням дати, часу, обставин та в невстановленому місці придбав наркотичний засіб, обіг якого обмежено - канабіс, який переніс до свого місця проживання, а саме до домоволодіння АДРЕСА_2 та почав незаконно зберігати для власного вживання без мети збуту.

Крім того, ОСОБА_4 , за невстановлених досудовим розслідуванням дати, часу, обставин та в невстановленому місці знайшов рослини конопель. Переконавшись, що виявлені ним рослини є нарковмісними, ОСОБА_4 , вирішив їх придбати - зірвати для подальшого виготовлення наркотичного засобу - канабісу. В подальшому, зірвавши рослини конопель ОСОБА_4 , переніс їх до будинку АДРЕСА_2 , де вказані рослини висушив та подрібнив, таким чином виготовивши наркотичний засіб - канабіс та розпочав його незаконно зберігати за місцем свого проживання для власного вживання без мети збуту.

Після цього, 24 квітня 2025 року в період часу з 07 години 34 хвилин по 10 годину 00 хвилин в ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , виявлено та вилучено речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є наркотичним засобом та рослиною, обіг якого обмежено - канабісом, загальною масою 1494,98 г., який ОСОБА_4 , посягаючи на встановлений законом порядок обігу наркотичних засобів та охорону здоров?я населення, всупереч положенням Закону незаконно придбав, виготовив та зберігав за місцем свого проживання для власного вживання без мети збуту.

Також, згідно з повідомленням про підозру від 16 травня 2025 року, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні незаконного посіву конопель особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 310 КК України, за таких фактичних обставин.

В невстановлений досудовим розслідуванням час, однак не пізніше 24 квітня 2025 року, ОСОБА_4 , який не має відповідної ліцензії на здійснення діяльності, пов`язаної із посівом та вирощуванням рослин конопель та снотворного маку, в порушення вимог статей 2, 7, 12, 15 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», якими встановлено правовий режим обігу наркотичних засобів в Україні та діяльності з культивування рослин, включених до списку № 3 таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 770 від 06 травня 2000 року, з метою незаконного посіву і вирощування конопель у приміщенні будинку АДРЕСА_2 , умисно здійснив незаконний посів конопель загальною кількістю 24 рослини.

Відповідно до Списку № 3 «Рослини, які містять наркотичні засоби та психотропні речовини і обіг яких допускається для промислових цілей» в Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Кабінетом Міністрів України від 06 травня 2000 року № 770, рослини роду коноплі, є рослинами, що містять наркотичні засоби та психотропні речовини.

У подальшому, ОСОБА_4 , з метою доведення їх до стадії дозрівання, здійснював культивування шляхом забезпечення відповідного штучного освітлення, температурного режиму, догляду, рихлення грунту, поливу та вентиляції для подальшого використання (вживання) для власних потреб без мети збуту.

24 квітня 2025 року в період часу з 07 години 34 хвилин по 10 годину 00 хвилин працівниками поліції в присутності понятих під час проведення санкціонованого обшуку будинку АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_4 , виявлено та вилучено незаконний посів 24 (двадцяти чотирьох) рослин роду коноплі (Cannabis).

Слідчий суддя, вважає, що за фактичним критерієм, вручена ОСОБА_4 підозра відповідає стандарту «обґрунтованої підозри», що підтверджується:

- витягом з ЄРДР про кримінальне провадження № 0000848 від 11 квітня 2025 року;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_7 від 11 квітня 2025 року;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 11 квітня 2025 року;

- копією протоколу обшуку від 24 квітня 2025 року;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_9 , від 24 травня 2025 року;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_10 від 24 травня 2025 року;

- копією протоколу допиту свідка ОСОБА_11 від 15 травня 2025 року;

- копією висновку експерта від 06 травня 2025 року № СЕ-19/111-25/26248-НЗРАП;

- копією протоколу допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 16 травня 2025 року.

Слідчий суддя вважає, що описані в підозрі обставини та надані на дослідження матеріали з кримінального провадження, підтверджують версію досудового розслідування про те, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні:

- незаконного придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 309 КК України;

- незаконного посіву конопель особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст. 309 КК України, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 310 КК України.

Слідчий суддя вважає, що така кваліфікація ґрунтується на вимогах КК України, оскільки обставини зазначені в підозрі об`єктивно вказують на усі ознаки вищевказаного кримінального правопорушення.

Отож, слідчому судді доведена обґрунтованість врученої ОСОБА_4 підозри, за фактичним та юридичним критеріями.

Водночас, слідчий суддя звертає увагу, що висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень (стаття 198 КПК України).

Разом з тим, наявність лише обґрунтованої підозри недостатньо для застосування запобіжного заходу.

Під час розгляду, клопотання слідчий суддя повинен встановити актуальні ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слід додати, що той чи інший ризик буде вважатися наявним за умови встановлення ймовірної можливості здійснення підозрюваним таких спроб. Процесуальний закон не вимагає наведення доказів того, що підозрюваний поза всяким сумнівом здійснюватиме дії, спрямовані на перешкоджання кримінальному провадженню, проте, слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності цього.

Слідчий суддя зазначає, що слідчий обґрунтовуючи своє клопотання посилався на наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно із п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідка у цьому ж кримінальному провадженні; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, ризик того, що обвинувачений може переховуватися, не може оцінюватися виключно на підставі ступеня тяжкості можливого покарання. Він має оцінюватися з урахуванням ряду інших відповідних факторів, які можуть або підтвердити існування небезпеки переховування, або довести, що така можливість є настільки незначною, що може не виправдати досудове тримання під вартою (п. 21 рішення ЄСПЛ у справі «Подвезько проти України», заява № 74297/11, від 12 лютого 2015 року). У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування, а також міжнародні контакти (п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «W. v. Switzerland» від 26 січня 1993 року). Сама по собі відсутність постійного місця проживання не свідчить про ризик втечі (п. 128 рішення ЄСПЛ у справі «Oleksandr Makarov v. russia», заява № 15217/07 від 12 березня 2009 року).

Слідчий суддя зазначає, що згідно зі ст. 12 КК України, кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 309 КК України є нетяжким злочином, а кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 310 КК України є тяжким злочином.

Слідчим суддею установлено, що підозрюваний ОСОБА_4 неодружений, непрацюючий, дітей та міцних соціальних зв`язків не має, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення в період іспитового строку.

Слідчий суддя, що з огляду на незначний час, що пройшов з моменту вручення підозри, вагомість зібраних доказів, тяжкість підозри ОСОБА_4 , відсутність у нього міцних соціальних зв`язків дійшла висновку, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спроби переховування органу досудового розслідування та/або суду, з метою уникнення покарання.

Своєю чергою, як з`ясовано слідчим суддею, підозра ґрунтується на показаннях свідків, а тому підозрюваний ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків з метою ухилення від подальшого покарання чи спотворення об`єктивної картини може впливати на свідків умовлянням, підкупом чи погрозами примушуючи змінити свідчення.

Також, слідчому судді доведено, що з огляду на репутацію підозрюваного ОСОБА_4 , який раніше судимий, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, вчиненого в період іспитового строку, він може вчинити нове кримінальне правопорушення.

Отож, слідчому судді доведено, що підозрюваному ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід.

Обираючи його вид, слідчий суддя погоджується з органом досудового розслідування, що попередити установлені ризики, передбачені п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, враховуючи всі дані про особу підозрюваного, на підставі наявних матеріалів та обставини, передбачені ст. 178 КПК України, можливо шляхом обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання.

Згідно з ч. 1 ст. 179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Слідчий суддя, вважає доведеним, що, на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України, з метою попередження установлених ризиків ОСОБА_4 необхідно зобов`язати:

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі міста Біла Церква та Білоцерківського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців.

Відповідно до ч. 3 ст. 179 КПК України, контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Отже, керуючись ст. 177, 178, 179, 194, 309-310 КПК України, слідча суддя

П О С Т А Н О В И В :

клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Білоцерківського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_6 , яке погоджене прокурором Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, - задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - особисте зобов`язання, у межах строку досудового розслідування, тобто до 16 липня 2025 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, зобов`язати ОСОБА_4 :

- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду за першим викликом;

- не відлучатися за межі міста Біла Церква та Білоцерківського району, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання здійснює слідчий, а якщо справа перебуває у провадженні суду, - прокурор.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Слідчий суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_12