УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора Рівненської окружної прокуратури ОСОБА_3 ,

представника заявника комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» ОСОБА_4 ,

лікаря-психіатра комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» ОСОБА_5 ,

особи, стосовно якої подане клопотання про припинення застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_6 ,

законного представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Рівне заяву генерального директора комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської міської ради про припинення застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Завадівка, Турківського району, Львівської області та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В :

20 травня 2025 року до Рівненського міського суду Рівненської області надійшла заява генерального директора комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської міської ради про припинення застосування примусового заходу медичного характеру відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви зазначила, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.11.2024 року змінено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України. Враховуючи позитивну динаміку та відсутність суспільно-небезпечних діянь, комісія лікарів-психіатрів прийшла до висновку про припинення примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_6 .

У судовому засіданні представник КП «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради доводи заяви підтримала з підстав, викладених в ній, просила суд її задовольнити.

Лікар психіатр у судовому засіданні підтвердив викладене у заяві, зазначив, що ОСОБА_6 за психічним станом не потребує продовження амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Проти задоволення заяви не заперечував.

ОСОБА_6 , його захисник ОСОБА_8 та законний представник ОСОБА_6 - сестра ОСОБА_7 також підтримали вказану заяву.

Прокурор не заперечував проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали, додані до заяви, виснував наступне.

Згідно з ст. 12 Закону України «Про психіатричну допомогу», амбулаторна психіатрична допомога надається лікарем-психіатром: особі, яка досягла 14 років, на її прохання або за її усвідомленою письмовою згодою. Амбулаторна психіатрична допомога може надаватися без усвідомленої письмової згоди особи або без письмової згоди її законного представника у разі встановлення у неї тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона завдасть значної шкоди своєму здоров`ю у зв`язку з погіршенням психічного стану у разі ненадання їй психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога особі без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника надається лікарем-психіатром в примусовому порядку за рішенням суду.

Статтею 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» передбачено, що примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінальним процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.

Продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення, продовження або про зміну застосування таких заходів. Після проведення огляду представник закладу з надання психіатричної допомоги (лікар-психіатр), який надає особі психіатричну допомогу, направляє до суду за місцезнаходженням закладу з надання психіатричної допомоги заяву, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що містить обґрунтування необхідності продовження зміни або припинення застосування примусового заходу медичного характеру відповідно. У подальшому продовження застосування примусового заходу медичного характеру проводиться кожного разу на строк, що не перевищує 6 місяців.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 514 КПК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється на підставі ухвали суду, в межах територіальної юрисдикції якого застосовується цей захід чи відбувається лікування. Розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування судом примусових заходів медичного характеру здійснюється за письмовою заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), де тримається дана особа. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Згідно з ч. 1 ст. 512 КПК України, судовий розгляд здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, обов`язковою участю фізичної особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру, її законного представника та захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу.

Відповідно до ст. 95 КК України, продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника закладу з надання психіатричної допомоги (лікаря-психіатра), який надає особі психіатричну допомогу. До заяви додається висновок комісії лікарів-психіатрів, що обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів.

Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Судом встановлено, що ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 26.11.2024 року змінено примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом на надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку хворому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який скоїв суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України.

З 10 грудня 2024 року ОСОБА_6 надається амбулаторна психіатрична допомога в примусовому порядку на базі Комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів щодо особи, до якої застосовуються примусові заходи медичного характеру ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 № 635 від 16.05.2025 року, враховуючи позитивну динаміку та відсутність суспільно-небезпечних діянь, за своїм психічним станом ОСОБА_6 на даний час потребує припинення примусових заходів медичного характеру у вигляді амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Згідно з ч. 2-4 ст. 27 Закону України «Про психіатричну допомогу», виключно компетенцією лікаря-психіатра або комісії лікарів-психіатрів є встановлення діагнозу психічного розладу, прийняття рішення про необхідність надання психіатричної допомоги в примусовому порядку або надання висновку для розгляду питання, пов`язаного з наданням психіатричної допомоги в примусовому порядку.

При наданні психіатричної допомоги лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів незалежні у своїх рішеннях і керуються лише медичними показаннями, своїми професійними знаннями, медичною етикою та законом. Лікар-психіатр, комісія лікарів-психіатрів несуть відповідальність за прийняті ними рішення відповідно до закону.

Отже, зважаючи на досліджені судом обставини справи, а саме те, що компетентною комісією лікарів-психіатрів у ОСОБА_6 встановлено відсутність підстав для продовження застосування примусового заходу медичного характеру, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 95 КК України, ст.ст.12, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст.369-372, 514 КПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву генерального директора комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської міської ради - задовольнити.

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який у стані неосудності вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України, припинити примусовий захід медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд Рівненської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 09.06.2025 року.

Суддя ОСОБА_1