ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 622/890/21 Номер провадження 11-кп/814/182/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000069 за апеляційною скаргою першого заступника керівника Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 на вирок Золочівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2021 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Уди Золочівського району Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22 червня 2021 року вироком Золочівського районного суду Харківської області за ст. 126-1 КК України на 4 місяці арешту,

визнано винуватим та засуджено за 126-1 КК України на 4 місяці арешту.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року, остаточно призначено 6 місяців арешту.

Згідно з вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за таких обставин.

Так, ОСОБА_7 будучи неодноразово притягнутим до адміністративної відповідальності за систематичне вчинення психологічного та фізичного насильства щодо своєї матері ОСОБА_8 , яка проживала з ним за однією адресою, а саме:

- постановою Золочівського районного суду Харківської області від 10 червня 2021 року за ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

- постановою Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

- постановою судді Золочівського районного суду Харківської області від 30 червня 2021 року за ч.2 ст. 173-2, ст. 173 КУпАП,

27 липня 2021 року та 13 серпня 2021 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання умисно вчинив психологічне насильство щодо своєї матері ОСОБА_8 , яке виразилося у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні, що спричинило емоційну невпевненість потерпілої, та призвело до її психологічного страждання.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати в частині призначеного покарання, у зв`язку невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок м`якості та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 126-1 КК України у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Золочівського районного суду Харківської області від 22 червня 2021 року та остаточно призначити покарання у виді 1 року 2 місяців позбавлення волі.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

Заслухавши доповідача, прокурора, яка частково підтримала апеляційну скаргу та просила звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження, обвинуваченого та потерпілу, які вважали за необхідне звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності у зв?язку із закінченням строків давності та закрити кримінальне провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є: закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків, відсутність обставин, що порушують їх перебіг.

Звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі закінчення строків давності є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України. Тобто суд, встановивши наявність усіх передбачених законом обставин, зобов`язаний звільнити особу від кримінальної відповідальності за цією підставою, незалежно від того, на якій стадії перебуває кримінальне провадження (справа), але до набрання вироком суду законної сили.

Суд за наявності підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, передбачених ст. 49 КК України, та за згодою обвинуваченого відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 вчинив інкриміноване йому кримінальне правопорушення 27.07.2021. Судом першої інстанції дії обвинуваченого кваліфіковані за ст. 126-1 КК України.

У відповідності до положень ст. 12 КК України зазначене кримінальне правопорушення є нетяжким злочином.

Санкція ст. 126-1 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк до 2 років, тому згідно з п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України обвинувачений звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення ним протиправного діяння і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у з п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23 грудня 2005 року, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Оскільки закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття кримінального провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Обвинувачений ОСОБА_7 у судовому засіданні просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 417 КПК України суд апеляційної інстанції, встановивши обставини, передбачені статтею 284 цього Кодексу, скасовує обвинувальний вирок і закриває кримінальне провадження.

Відповідно до довідки про судимість ОСОБА_7 після 13.08.2021 нових середньої тяжкості або тяжких кримінальних правопорушень не вчиняв, отже, відповідно до положень ч. 3 ст. 49 КК України строки давності притягнення до кримінальної відповідальності не переривались.

Враховуючи викладене вище та те, що із дня вчинення інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення минуло понад 3 роки, обвинувачений протягом цього періоду не ухилявся від слідства або суду, не вчинив нового кримінального правопорушення, він може бути звільнений від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

У зв?язку зі звільненням ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності вимоги апеляційної скарги прокурора щодо призначення обвинуваченому більш суворого покарання не підлягають задоволенню.

На підставі вище викладеного, колегія суддів приходить до переконання про необхідність відмовити у задоволенні апеляційної скарги прокурора, скасувати вирок місцевого суду та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ч. 1 ст. 49 КК України.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 417, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Золочівського районного суду Харківської області від 30 серпня 2021 року, щодо ОСОБА_7 , скасувати.

Звільнити ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності передбачених ст. 49 КК України, а кримінальне провадження закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4