ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 522/5432/22

Провадження № 1-кп/522/1171/25

11.07.2025 м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши кримінальне провадження за ЄРДР №0000059 від 21.04.2022 відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Хрустальний (колишнє м. Красний Луч) Луганської області, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , приймаючи участь в терористичній організації «ДНР», у складі збройного підрозділу «Козача Національна Гвардія «Всевеликого Війська Донського» (далі «КНГ «ВВД»), у період з 14.04.2015 по кінець червня 2015, точна дата не встановлена, здійснював збройний опір законним діям працівників правоохоронних органів України та Збройних Сил України, будучи військовослужбовцем підрозділу матеріального забезпечення вказаної терористичної організації. Насамперед, ОСОБА_4 відповідав за технічний стан автомобілів підрозділу, зокрема, військових автомобілів «КАМАЗ», «УРАЛ», та легкових автомобілів, які використовувались підрозділом «КНГ «ВВД» для використання бойових завдань проти задіяних підрозділів ЗСУ. Крім того, ОСОБА_4 було надано пошкоджений військовий вантажний автомобіль «КАМАЗ», який напередодні невстановлені учасники вказаного підрозділу терористичної організації «ДНР» захопили у підрозділів ЗСУ. На виконання наказу командира підрозділу «КНГ «ВВД» т.зв. «ДНР» про відновлення вказаного військового автомобіля, ОСОБА_4 за 2 тижні повністю відновив військовий вантажний автомобіль «КАМАЗ», який був повністю готовий до виконання бойових завдань. Крім технічного обслуговування та відновлення пошкодженої військової автомобільної техніки вказаного підрозділу т.зв. «ДНР», ОСОБА_4 також здійснював доставку та подальше забезпечення паливно-мастильними матеріалами (далі ПММ) підрозділів «КНГ «ВВД». Зокрема, ОСОБА_6 забирав паливно-мастильні матеріали в районі Дебальцевського перехрестя в околиці м. Дебальцеве, де знаходилась база ПММ підрозділу та відвантажував в штабі підрозділу в АДРЕСА_2 . ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем підрозділу «КНГ «ВВД» відповідальним за технічний стан та обслуговування автомобільного парку підрозділу, а також доставлення паливно-мастильних матеріалів, забезпечував виконання бойових завдань вказаного збройного формування терористичної організації т.зв. «ДНР», шляхом підтримання технічного стану військових вантажних автомобілів, легкових автомобілів (позашляховиків), тим самим забезпечував безперешкодне постачання та доставлення зброї, боєприпасів, паливно-мастильних матеріалів та особового складу в райони виконання бойових завдань за призначенням, виконання завдань підрозділів розвідки та створював необхідні технічні умови для здійснення диверсійно-розвідувальної діяльності в районі проведення Антитерористичної операції на території Донецької області проти підрозділів ЗС України.

Діяння ОСОБА_4 , стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 258-3 КК України, як: участь у терористичній організації.

Крім того, ОСОБА_4 , маючи злочинний умисел, направлений на незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових речовин, при невстановлених обставинах придбав вибухову речовину типу гексоген загальною масою 1 кг 21 г. Надалі, не пізніше 19.03.2022, ОСОБА_4 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, направленого на незаконне носіння та зберігання вибухових речовин, при невстановлених обставинах, перемістив вибухову речовину типу гексоген загальною масою 1 кг 21 г до місця свого проживання, а саме: АДРЕСА_1 , де зберігав їх до 19.03.2022. При цьому, 19.03.2022 співробітниками Управління СБ України в Одеській області в ході проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено вибухову речовину типу гексоген загальною масою 1 кг 21 г. Відповідно до висновку експерта Одеського НДЕКЦ МВС України № КСЕ-19/116-22/3802 від 22.04.2022, вилучені у ОСОБА_4 предмети за адресою його проживання: АДРЕСА_1 , є пластичною вибуховою речовиною типу гексоген, яка придатна до вибуху.

Діяння ОСОБА_4 , стороною обвинувачення кваліфіковано за ч. 1 ст. 263 КК України, як: придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Відповідно до ст. 472 КПК України 03.07.2025 між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості.

Так, згідно з умовами зазначеної угоди обвинувачений ОСОБА_4 , зобов`язався під час судового провадження беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі обвинувального акту, при цьому сторона обвинувачення і сторона захисту погодили призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання: - за ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна; - за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.

Обставини, якими сторони керувались при досягненні угоди є: щире каяття, сприяння у розкритті злочинів; надання показань щодо обставин вчинених кримінальних правопорушень; дані про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , який позитивно характеризуються; те, що він раніше не судимий.

У судовому засіданні прокурор та обвинувачений ОСОБА_4 просили суд затвердити угоду про визнання винуватості. При цьому обвинувачений свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України, за вказаних вище обставин, визнав повністю та підтвердив, що угода про визнання винуватості укладена ним добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та погодився із призначенням узгодженого сторонами покарання.

Також обвинувачений зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на її затвердженні.

Захисник ОСОБА_5 проти затвердження зазначеної угоди не заперечувала.

Вивчивши угоду про визнання винуватості, надані матеріали кримінального провадження, вислухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 3 ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє проведення процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до п. 1 ч. 4, ч. 5 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо: кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів (крім кримінальних проваджень щодо корупційних кримінальних правопорушень та кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією). Укладення угоди про примирення або про визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Згідно зі ст. 472 КПК України в угоді про визнання винуватості зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, умови застосування спеціальної конфіскації, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Вирішуючи питання щодо можливості затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Діяння обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфікуються за: - ч. 1 ст. 258-3 КК України, як: участь у терористичній організації «Донецька народна республіка»; ч. 1 ст. 263 КК України, як: незаконне поводження зі зброєю, бойовими припасами або вибуховими речовинами, за кваліфікуючими ознаками: придбання, носіння та зберігання вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Зазначені кримінальні правопорушення, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься: ч. 1 ст. 258-3 КК України до особливо тяжких злочинів; ч. 1 ст. 263 КК України до тяжких злочинів.

Під час розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчинені кримінальних правопорушень визнав у повному обсязі, при цьому судом з`ясовано, що останній цілком розуміє права, визначені п. п. 1-4 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що зазначена угода про визнання винуватості в цілому відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначеним ст. 65 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Згідно з ч. 5 ст. 65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про примирення або про визнання вини суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим підлягає затвердженню вироком суду.

Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 слід рахувати з моменту його фактичного затримання 19.03.2022 в порядку ст. 208 КПК України.

При цьому, з урахуванням положень ст. ст. 176-179, 374 КПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для продовження застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Відповідно до правового висновку наданого Велика Палата Верховного Суду у п. 104 постанови від 29 серпня 2018 року справа №663/537/17, якщо особа вчинила злочин в період до 23 грудня 2015 року (включно), то під час зарахування попереднього ув`язнення у строк покарання застосуванню підлягає ч. 5 ст. 72 КК України в редакції Закону № 838-VIII (зворотна дія Закону № 838-VIII як такого, який «іншим чином поліпшує становище особи» у розумінні ч. 1 ст. 5 КК України).

Частина 5 ст. 72 КК України в редакції Закону України Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання № 838-VIII від 26.11.2015 зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

З огляду на зазначене, строк попереднього ув`язнення обвинуваченого ОСОБА_4 з 19.03.2022 до дати набрання цим вироком законної сили підлягає зарахуванню у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов у кримінальному провадженні - не пред`являвся.

Накладений на майно у кримінальному провадженні, згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2022 (справа № 522/3941/22, провадження 1-кс/522/2146/22), арешт, а саме: мобільний телефон Samsung Galaxy J5 модель SM-J530FM, s/n НОМЕР_1 , IMEI (1) НОМЕР_2 , IMEI (2) НОМЕР_3 , з CIM карткою НОМЕР_4 ; флешносій ТЕАМ 16Gb чорного кольору; ноутбук марки MSI модель MS-171B, s/n 3715F-MS6837D7 чорного кольору із зарядним пристроєм, належні ОСОБА_4 ; посвідчення члена профспілки ГУ НП в Одеській області серія НОМЕР_5 , на ім?я ОСОБА_4 ; пластичну вибухову речовину масою 1002 г. на основі гексогену з первинною упаковкою, поміщені до сейф - пакета експертної служби № 3922297, які перебувають на зберіганні у УСБУ в Одеській області підлягає скасуванню відповідно до приписів ч.4 ст. 174 КПК України.

З урахуванням положень ст. 100 КПК України вищезазначене майно підлягає поверненню власнику (законному володільцю), крім пластичної вибухової речовини масою 1002 г. на основі гексогену з первинною упаковкою, які підлягають знищенню.

Документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз, а саме: комп`ютерної техніки та програмного забезпечення Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз СБУ № 17 від 01.04.2022 та комплексної вибухово-технічної експертизи Одеського НДЕКЦ № КСЕ-19/116-22/3802 від 25.04.2022, у загальній сумі 6092,21 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до приписів ст. 124 КПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 8, 9, 176-178, 181, 194, 314, 373, 374, 376, 392, 394, 395, 468, 469, 473- 475, 532 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 03.07.2025 між прокурором відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 1 ст. 263 КК України та призначити покарання за:

- ч. 1 ст. 258-3 КК України у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна;

- ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років без конфіскації майна.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту його фактичного затримання 19.03.2022.

Зарахувати у строк покарання ОСОБА_4 строк його попереднього ув`язнення з 19.03.2022 до дати набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Продовжити ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили.

Скасувати арешт, накладений на майно у кримінальному провадженні, згідно з ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 22.03.2022 (справа № 522/3941/22, провадження 1-кс/522/2146/22).

Речові докази у справі:

- мобільний телефон Samsung Galaxy J5 модель SM-J530FM, s/n НОМЕР_1 , IMEI (1) НОМЕР_2 , IMEI (2) НОМЕР_3 , з CIM карткою НОМЕР_4 ; флешносій ТЕАМ 16Gb чорного кольору; ноутбук марки MSI модель MS-171B, s/n 3715F-MS6837D7 чорного кольору із зарядним пристроєм, належні ОСОБА_4 ; посвідчення члена профспілки ГУ НП в Одеській області серія НОМЕР_5 , на ім?я ОСОБА_4 повернути власнику (законному володільцю);

- пластичну вибухову речовину масою 1002 г. на основі гексогену з первинною упаковкою які поміщені до сейф - пакета експертної служби № 3922297 та перебувають на зберіганні у УСБУ в Одеській області - знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз: комп`ютерної техніки та програмного забезпечення Українського НДІ спеціальної техніки та судових експертиз СБУ № 17 від 01.04.2022 та комплексної вибухово-технічної експертизи Одеського НДЕКЦ № КСЕ-19/116-22/3802 від 25.04.2022, у загальній сумі 6092,21 грн.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з підстав передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1