Номер провадження № 1-кс/243/477/2025
Номер справи № 243/5183/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2025 року м. Слов`янськ

Слідчий суддя Слов`янського міськрайонного суду Донецької області ОСОБА_1 ,

за участю:

- секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

- прокурора ОСОБА_3 ,

- підозрюваного ОСОБА_4 ,

- захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, що забезпечує функціонування електронного судочинства в Україні, в залі № 4 судових засідань Слов`янського міськрайонного суду Донецької області Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування за № 0000577, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И Л А:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернувся старший слідчий СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старший лейтенант поліції ОСОБА_6 , з Клопотанням, узгодженим з прокурором Слов`янської окружної прокуратури Донецької області, за матеріалами досудового розслідуванняза № 0000577, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 .

Клопотання із додатками відповідає вимогам, передбаченим ст. 184 КПК України.

Згідно з Клопотанням, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 всупереч вимог Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12 жовтня 1992 року, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21 серпня 1998 року, у невстановленому під час досудового розслідуванням часі та місці виник злочинний корисливий умисел, направлений на придбання, зберігання та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин, без передбаченого законом дозволу.

В подальшому, ОСОБА_4 , з метою реалізації раніше виниклого злочинного умислу, усвідомлюючи протиправність своїх дій та передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, не маючи відповідного передбаченого законом дозволу на придбання та зберігання бойових припасів, у невстановлений в ході досудового розслідування спосіб, у невстановленому місці та у невстановлений час, але не пізніше 08 липня 2025 року, придбав без передбаченого законом дозволу вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, а саме: гранату типу Ф-1 (1 од.), корпуси гранати типу Ф-1 у кількості 4 од. та запали типу УЗРГМ2 у кількості 2 од;. набої, калібру 9 мм. (31 од.); магазини у кількості 2 од.; пістолет з маркуванням «OL FIART MAGNUM V21EKCAYS14-2400050», які став зберігати за місцем мешкання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , без передбаченого законом дозволу.

Після цього, 08 липня 2025 під час розмови ОСОБА_8 , особисті дані якого були змінені відповідно до Закону України «Про забезпечення безпеки осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні», та ОСОБА_4 , останній, керуючись корисливим умислом, направленим на збут вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, висловив пропозицію та повідомив про можливість збути вибухові речовини, а саме: корпуси гранат типу Ф-1 у кількості 3 од. та запали типу УЗРГМ2 у кількості 2 од. та повідомив, що їх вартість становить 3400 гривень, після чого вони домовились зустрітись за місцем мешкання ОСОБА_4 , а саме за адресою: АДРЕСА_1 , попередньо зв`язавшись по телефону.

08 липня 2025 року, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 зустрівся з ОСОБА_8 на вищевказаній території та в ході зустрічі збув без передбаченого законом дозволу останньому вибухові речовини, а саме: корпуси гранати типу Ф-1 у кількості 3 од. та запали типу УЗРГМ2 у кількості 2 од., отримавши за їх збут від ОСОБА_8 грошові кошти у сумі 3400 грн.

Після цього, ОСОБА_8 , придбані при вищевказаних обставинах вибухові речовини, а саме: корпуси гранати типу Ф-1 у кількості 3 од. та запали типу УЗРГМ2 у кількості 2 од. видав працівникам поліції.

08 липня 2025 року у період часу з 16 години 18 хвилин до 19 години 03 хвилини в ході проведення санкціонованого судом обшуку квартири, за місцем мешкання ОСОБА_4 , розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено вогнепальну зброю, бойові припаси та вибухові речовини, а саме: набої, калібру 9 мм. (31 од.); магазини у кількості 2 од.; пістолет з маркуванням «OL FIART MAGNUM V21EKCAYS14-2400050»; гранату типу Ф-1 (1 од.) та корпус гранати типу Ф-1 у кількості 1 од., які ОСОБА_4 придбав та зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України тобто придбання, носіння, зберігання, та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

08 липня 2025 року о 19 годині 04 хвилини ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

Слідчий просить застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб в умовах ДУ «Дніпровська установа виконання покарань № 4» із застосуванням альтернативи у виді застави в розмірі 80 мінімумів доходів громадян на 1 січня 2025 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав Клопотання слідчого та просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, посилаючись на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, ризику вчинення іншого кримінального правопорушення.

Підозрюваний ОСОБА_4 у судовому засіданні пояснив, що Клопотання отримав у момент затримання, але не прочитав. Був затриманий 08 липня 2025 року та йому було вручено підозру, визнає себе винним. З моменту затримання та до теперішнього часу до нього не було недозволених методів з боку працівників правоохоронних органів. Клопотання не визнає. Просить не обирати запобіжний захід у виді тримання під вартою. Продав гранату, так як не вистачає пенсії.

Захисник підозрюваного - адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення Клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , просив відмовити та просить обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту.

Вислухавши пояснення сторін кримінального провадження та дослідивши копії матеріалів кримінального провадження, додані до Клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчим суддею встановлено наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами, а саме:

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який пояснив, що в нього є знайомий ОСОБА_4 який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 м.т. НОМЕР_1 . В травні 2025 року, ОСОБА_9 знаходився за місцем мешкання Пилипа, де вони сумісно проводили дозвілля, під час того як вони сиділи на кухні, ОСОБА_10 сказав, що він знайшов «тему» для заробітку, після чого пішов до іншої кімнати та заніс на кухню 3 (три) ручні гранати та сказав, що вони бойові і в нього є ще, також ОСОБА_10 сказав, що він не знає кому їх можна продати, на що ОСОБА_9 повідомив що також не знає, далі ОСОБА_10 сказав щоб ОСОБА_9 мав на увазі та якщо хтось знайдеться кому вони потрібні, щоб ОСОБА_9 повідомив ОСОБА_10 . В подальшому ОСОБА_9 , ще трохи побув у Пилипа та вирушив у своїх справах;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який пояснив, що в нього є знайомий ОСОБА_4 який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 та особисто користується м.т. НОМЕР_1 . В кінці травня 2025 року ОСОБА_11 зустрівся з Пилипом біля супермаркету «Сім`я» у центральній частині м. Слов`янська. В ході спілкування ОСОБА_10 запросив ОСОБА_11 до себе додому. Коли останні знаходились у ОСОБА_10 вдома на кухні, то під час спілкування на тему заробітку, ОСОБА_10 приніс з іншої кімнати 3 (три) ручні гранати з запалами та почав розповідати, що не знає кому їх продати та повідомив, що в нього є ще, та що всі вони бойові. В подальшому ОСОБА_11 сказав ОСОБА_10 , що не знає кому їх продати, та ОСОБА_10 повідомив щоб ОСОБА_11 мав на увазі і якщо «знайдеться клієнт», то нехай звертається. Далі ОСОБА_11 ще трохи побув у Пилипа, після чого вирушив у своїх справах.

- Протоколом огляду місця події від 08 липня 2025 року, де у приміщенні службового кабінету ВП №4 Краматорського РУП ГУНП в Донецькій області було оглянуто грошові кошти, які було помічено за допомогою препарату Промінь-1;

- Протоколом огляду місця події від 08 липня 2025 року, де було оглянуто оперативного покупця;

- Протоколом огляду місця події від 08 липня 2025 року, де оперативному покупцю ОСОБА_8 було передано грошові кошти для проведення оперативної закупки;

- Протоколом огляду місця події від 08 липня 2025 року, де у оперативного покупця ОСОБА_8 , було вилучено корпуси гранат типу Ф-1 у кількості 3 од. та запали типу УЗРГМ2 у кількості 2 од.;

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 , який пояснив, що погодився на співробітництво в якості оперативного покупця для документування збуту боєприпасів ОСОБА_4 . Так 08 липня 2025 року, точний час не пам`ятає, він придбав корпуси гранат у кількості 3 од. та запали у кількості 2 од. ОСОБА_4 за грошові кошти в розмірі 3400 гривень;

- Протоколом обшуку від 08 липня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 , де було вилучено: набої, калібру 9 мм. (31 од.); магазини у кількості 2 од.; пістолет з маркуванням «OL FIART MAGNUM V21EKCAYS14-2400050»; гранату типу Ф-1 1 од. та корпус гранати типу Ф-1 у кількості 1 од.; грошові кошти номіналом 100 (сто) гривень зі слідами свічення №ЕА8354687, грошові кошти, а саме: 5 купюр номіналом 500 (п`ятсот) гривень зі слідами свічення №№ ЄЗ8013767, ЛЄ0212229, ЛЕ9476507, АА8888131, АМ0982142; 1 купюра номіналом 100 (сто) гривень зі слідами свічення № ЄГ9110289. Без свічення 1 купюра номіналом 50 (п`ятдесят) гривень № ЕД5235637; 2 купюри номіналом 20 (двадцять) гривень №№ ЕВ3574289, ВС1224578, спортивні штани, на поверхні правої кишені яких маються сліди свічення, зроблено змиви на марлевий тампон з долонь лівої та правої руки ОСОБА_4 .

Надаючи оцінку доводами сторони захисту слідчий суддя зазначає, що висловлені сумніви та заперечення щодо представлених стороною обвинувачення доказів безсумнівно підлягають ретельній перевірці як під час проведення досудового розслідування, так за умови складення Обвинувального акта судового розгляду, разом з тим на сьогодні слідчий суддя повинен їх розглянути лише в рамках прийняття рішення про наявність обґрунтованості підозри, яка повинна бути розцінена лише з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача.

На думку слідчого судді представлені стороною обвинувачення процесуальні документи та їх зміст при їх огляді саме за вказаним критерієм не викликають явних та очевидних сумнівів щодо їх незаконності.

З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» представлені стороною обвинувачення докази дають можливість на сьогодні вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України тобто придбання, носіння, зберігання, та збут вогнепальної зброї, бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.

Наявні на даний час докази у кримінальному провадженні свідчать про об`єктивний зв`язок підозрюваного ОСОБА_4 із вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

При цьому, слід дійти до висновку, що саме за критерієм оцінки «з точки зору стороннього об`єктивного спостерігача» представлені стороною обвинувачення докази дають можливість на сьогодні вважати, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

На думку слідчого судді представлені стороною обвинувачення процесуальні документи та їх зміст при їх огляді саме за вказаним критерієм не викликають явних та очевидних сумнівів щодо їх невідповідності чинному законодавству.

Відповідно до ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За приписами ч. 2 вказаної статті, підставою застосування запобіжного заходу є також наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду Клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, що свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно частини 1 статті 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

У відповідності до пунктів 61 та 62 Рішення Європейського Суду з прав людини від 24 липня 2003 року по справі Смирнов проти Росії, наявність підстав для утримання під вартою повинно бути оцінено по кожній конкретній справі з урахуванням всіх обставин справи. Довготривале утримання під вартою може бути виправданим лише при наявності конкретних ознак того, що цього вимагають інтереси суспільства, які незважаючи на наявність презумпції невинуватості, перевищують інтереси забезпечення поваги до свободи.

Встановлено, що 04 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000577 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

08 липня 2025 року о 19 годині 04 хвилини ОСОБА_4 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

08 липня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років.

Вирішуючи питання наявності ризиків стосовно підозрюваного ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні тяжкого злочину та заздалегідь знаючи, що за вчинене ним злочинне діяння, кримінальна відповідальність передбачає міру покарання у виді позбавлення волі строком від трьох до семи років, з огляду на невідворотність та тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у випадку визнання його винуватим у вчиненні злочину, слідчий суддя вважає реальним ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст.177 КПК України у виді можливості переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі покинути територію України, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу.

Також суд зазначає, що має місце ризик передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки перебуваючи на свободі, підозрюваний ОСОБА_4 , може вплинути на свідків, в тому числі на оперативного покупця під зміненими анкетними даними - ОСОБА_8 , спонукаючи до зміни наданих небажаних для нього свідчень, а також надання бажаних свідчень у подальшому чи давання завідомо неправдивих показань. Слід зазначити, що ризик незаконного впливу на свідків залишається актуальним з огляду на встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме: усно шляхом допиту особи в судовому засіданні відповідно до положень ст. 23 КПК України.

Суд погоджується, що має місце ризик, передбачений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_4 може продовжити вчинювати кримінальні правопорушення, оскільки постійного джерела доходу не має, відповідно до своїх показань має скрутне матеріальне становище, що може побудити його до продовження заняття своєю протиправною злочинною діяльністю у виді збуту бойових припасів.

Розглядаючи питання можливості застосування альтернативного запобіжного заходу, а ніж тримання під вартою, суд зауважує, що з огляду на характер інкримінованого злочину, чітким є переконання суду, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Також суд вважає, що обставини, на які посилалась сторона захисту в якості підстав для обрання менш суворого запобіжного заходу, з урахуванням особи підозрюваного, тяжкості та обставин інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного та нівелювати встановлені ризики.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для обрання підозрюваному ОСОБА_4 менш суворого запобіжного заходу, оскільки обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою під час досудового розслідування з урахуванням його тривалості, відповідає особі підозрюваного, характеру, тяжкості, мотивам та обставинам злочину, що інкримінується підозрюваному та покаранню, що може бути йому призначене, в разі визнання його винуватим.

Слідчий суддя вважає, що у Клопотанні, доданих документах, прокурором в судовому засіданні доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.

Будь-яких даних про зменшення чи відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України для застосування відносно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, в судовому засіданні не встановлено.

Вказані обставини у сукупності та дані про особу ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, свідчать про наявність на даний час ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 частини 1 статті 177 КПК України, тому є достатні підстави вважати, що він може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, в тому числі покинути територію України, оскільки його належна процесуальна поведінка наразі обумовлена не його правосвідомістю, а відсутністю запобіжного заходу, що жодним чином не свідчить про неможливість переховування підозрюваного у разі не обрання йому запобіжного заходу, може вплинути на свідків, шляхом умовляння чи погроз з метою схилення до дачі неправдивих показань, вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим суд вважає, що є законні підстави для обрання відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою на строк шістдесят днів, бо саме такий запобіжний захід може у подальшому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_4 та створить необхідні умови для виконання завдань кримінального провадження, передбачених положеннями статті 2 КПК України.

У відповідності до статті 182 КПК України « Застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальних рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу».

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків передбачених цим Кодексом.

Отже, задовольняючи Клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, суд вважає за необхідне визначити підозрюваному розмір застави.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, має встановлюватися в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, справу «Мангурас проти Іспанії» від 20 листопада 2010 року, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, уповноважені органи влади повинні приділити визначенню суми застави стільки ж уваги, скільки і вирішенню питання про необхідність тримання обвинуваченого під вартою. Визначаючи суму застави, суди повинні брати до уваги ризик того, що підозрюваний може ухилитися від покарання, обставини особистого життя та тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється особа.

Враховуючи положення ст. 182 КПК України та практику Європейського суду з прав людини, суд вважає, що достатнім стримуючим засобом, який здатен забезпечити гарантії належної процесуальної поведінки підозрюваного у даному кримінальному провадженні є застава в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн.

Такий розмір застави, на думку суду, є справедливим, здатним забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів в даному кримінальному провадженні, не порушує права підозрюваного ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 194 КПК України на підозрюваного ОСОБА_4 повинні бути покладені обов`язки, передбачені п.п. 2-4, 8 ч. 5 цієї статті. У разі невиконання цих обов`язків підозрюваним ОСОБА_4 , відносно нього можуть наступити наслідки, передбачені цим Кодексом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 181, 182, 183, 194 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Клопотання старшого слідчого СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , за матеріалами досудового розслідування за № 0000577, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 задовольнити.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді «тримання під вартою» в Державній установі «Дніпровська установа виконання покарань № 4», на строк 60 (шістдесят) днів, тобто до 05 вересня 2025 року включно.

Одночасно визначити ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді застави в розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, тобто 242240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Донецькій області в будь-який момент протягом дії ухвали - до 05 вересня 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в разі внесення застави наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора або суду;

2) не відлучатися з населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора, суду;

3) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

4) утримуватися від спілкування зі свідками у цьому кримінальному провадженні, крім проведення слідчих та процесуальних дій;

5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд із України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу з відміткою банку, який підтверджує внесення на вказаний депозитний рахунок коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі установи в якій підозрюваний тримається під вартою.

У разі внесення застави та з моменту звільнення підозрюваного з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, підозрюваний зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у вигляді застави.

Роз`яснити заставодавцю обов`язок із забезпечення належної поведінки обвинуваченого.

У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Термін дії обов`язків, покладених слідчим суддею, у разі внесення застави до 05 вересня 2025 року включно.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції Головного Управління Національної поліції в Донецькій області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити начальнику Державної установи «Дніпровська установа виконання покарань № 4».

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Дніпровського апеляційного суду. А особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Ухвалу прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Повний текст Ухвали проголошений 10 липня 2025 року о 15 годині 50 хвилин.

Слідчий суддя

Слов`янського міськрайонного суду

Донецької області ОСОБА_1