23.06.2025 Справа № 363/1835/25
ВИРОК

Іменем України

23 червня 2025 року Вишгородським районним судом Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальне провадження № 0000065 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вільхівці-Лази, Тячівського району, Закарпатської області, громадянина України, офіційно не працюючого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 01.10.2003 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі на 3 роки та на підставі ст. 75 КК звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 01.02.2006 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України - 71 КК на 5 років позбавлення волі; 19.05.2011 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України - ст. 71 КК на 3 роки 9 місяців позбавлення волі; 23.06.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України - ст. 70 ч. 4 КК на 4 роки позбавлення волі; вироком Тячівського районного суду від 26.03.2013 року за ст. 186 ч. 2 КК України - ст. 70 ч. 4 КК України на 4 роки і 3 місяці до позбавлення волі, вироком Ужгородського міськрайонного суду від 06.02.2019 року за ст.ст. 186 ч. 2, 189 ч. 2, 361 ч. 1 КК України на 4 роки 1 місяць і 10 днів позбавлення волі; вироком Тячівського районного суду Закарпатської області від 06.10.2020 року за ч. 2 ст. 185 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 4 років 1 місяця 10 днів, звільнений з місць позбавлення волі 29.11.2022 року по відбуттю строку покарання; вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2025 року, за ч. 4 ст. 186 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком 7 років,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

ОСОБА_5 , у невстановлений час, про те не пізніше 04.01.2025 року обідньої пори, 16-39 год. який правомірно перебував за адресою: АДРЕСА_3 , в цей час у останнього винник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, а саме: телевізора марки «Samsung», білого кольору, серійний номер 0B8Y3NAN601155W, що належить ОСОБА_6 , будівельного міксеру марки «COMPASS» жовтого кольору, з серійним номером та дрелі чорного кольору DNIPRO-M з написом на корпусі RH-98, які належать ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , у цей ж час у цьому ж місці, достовірно знаючи, що в Україні діє воєнний стан, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться не поміченим, без відома та дозволу потерпілих, таємно викрав телевізор марки «Samsung», білого кольору, серійний номер 0B8Y3NAN601155W вартістю 4 829,31 грн., будівельний міксер марки «COMPASS» жовтого кольору, з серійним номером вартістю 1 499,94 грн. та дрель чорного кольору DNIPRO-M з написом на корпусі RH-98 вартістю 1 664,93 грн.

Одразу після цього, ОСОБА_5 вищевказане майно почергово виніс на вулицю, після чого на транспорті служби таксі направився в невідомому напрямку.

Таким чином, ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим спричинив потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 майнової шкоди на загальну суму 7 994,18 грн.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, визнав, не оспорюючи час, місце, спосіб, вид, мотив і мету, форму вини та повністю підтвердив обставини вчиненого ним кримінального правопорушення. Зокрема, вказуючи при цьому, що викладенні обставини в обвинувальному акті визнає та не заперечує, щодо обсягу та вартості майна. Зокрема вказавши, що дійсно перебуваючи в селі Хотянівка, на території садового товариства в будинку, в якому здійснив крадіжку майна. Щиро розкаюється у вчиненому.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

При цьому розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінальних правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена повністю, його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, які виразились викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно, в умовах воєнного стану, кваліфіковано правильно.

Призначаючи покарання обвинуваченому, у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

При визначенні міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь небезпеки вчиненого, те, що вчинено тяжкий злочин, особу обвинуваченого, який на обліку лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше судимий, характеризується по місцю проживання посередньо, не одружений, а тому приходить до переконання про призначення йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 4 ст. 185 КК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, як засудженими, так і іншими особами.

При цьому кримінальне правопорушення за цим обвинуваченням ОСОБА_5 вчинив, не відбувши покарання за попередніми вироками, що є підставою для призначення йому покарання за сукупністю вироків згідно вимог статті 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання.

Суд вважає, що саме таке покарання буде достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлено.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати по справі підлягають стягненню із обвинуваченого, відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 377, 615 КПК України, суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити покарання у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі статті 71 КК України часткового приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 14.04.2025 року за ч. 4 ст. 186 КК України і остаточно ОСОБА_5 визначити покарання у виді позбавлення волі строком 7 (сім) років 1 (один) місяць.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 по цьому кримінальному провадженню не обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні № 0000065, після набрання вироком законної сили, а саме:

телевізор марки «Samsung», білого кольору, серійний номер 0B8Y3NAN601155W переданий на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_6 , залишити останній;

будівельний міксер марки «COMPASS» жовтого кольору, з серійним номером та дрель чорного кольору DNIPRO-M з написом на корпусі RH-98 - передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 , залишити останньому.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта у сумі 360,00грн.

Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим - з моменту отримання його копії.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Учасники судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1