Справа № 513/788/25
Провадження № 1-кп/513/122/25
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2025 року Саратський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

його захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт Сарата Білгород-Дністровського району Одеської області кримінальне провадження №0000009, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 січня 2020 року, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ярославка Саратського району Одеської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.309 КК України, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 , приблизно наприкінці вересня 2024 року (точного часу та дати в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим), перебуваючи на околиці с. Розівка Білгород- Дністровського району Одеської області виявив кущі дикорослої рослини коноплі та не маючи спеціального дозволу, переслідуючи мету на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу для особистого вживання без мети збуту, посягаючи на встановлені законодавством України суспільні відносини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовині їх аналогів і прекурсорів, зірвав руками кущі коноплі без кореня, таким чином незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, точну кількість якого під час слідства встановити не виявилося можливим.

В подальшому, в цей же день та час, ОСОБА_4 , достовірно знаючи про те, що рослини, які він зірвав є наркотично-вмісними переніс їх до місця свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому висушив та за допомогою рук перетер та роздрібнив з висушеної раніше гілок з листями рослини коноплі, тим самим незаконно виготовив особливо небезпечний наркотичний засіб канабіс, точну кількість якого під час слідства встановите не виявилося можливим.

Подрібнену висушену речовину ОСОБА_4 умисно заховав в господарському приміщенні гаражі за вказаною адресою, де зберігав її для особистого вживання без мети збуту та частину в подальшому періодично вживав шляхом куріння за допомогою пластикових пляшок та металевих виробів з отворами (наперстків), - по типу «бульбуляторів» до виявлення та вилучення працівниками поліції, таким чином здійснив незаконне зберігання: особливо небезпечного наркотичного засобу.

27.01.2025 в період часу з 11 год. 11 хв. по 13 год. З0 хв., в ході проведення санкціонованого обшуку на підставі ухвали слідчого судді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.01.2025 у господарському приміщенні - гаражі за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований та проживає ОСОБА_4 , працівниками поліції виявлено та вилучено:

- речовину рослинного походження зеленого кольору, яка є особливо небезпечним наркотичним засобом обіг якого заборонено канабісом, маса якого у висушеному стані становить 4,92 г;

- речовину рослинного походження зелено-коричного кольору яка є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, маса якого в висушеному стані становить 17,78 г;

- речовину темно-коричневого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено-екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,170 г;

- речовину темно-коричневого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено-екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 0,174 г;

- речовину темно-коричневого кольору, яка містить наркотичний засіб, обіг якого заборонено-екстракт канабісу, маса якого в перерахунку на суху речовину становить 6,715 г.

Тим самим, ОСОБА_4 здійснив незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичного засобу, без мети збуту, обіг якого обмежено-канабісу, загальною масою в висушеному стані 22,7 г, та виготовив і зберігав наркотичний засіб, без мети збуту обіг якого обмежено-екстракт канабісу, що в перерахунку на суху речовину становить 7,059 г, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України № 188 від 01.08.2000 року; «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірі: наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться незаконному обігу» є великим розміром.

Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 770 від 06.05.2000 «Про перелік наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» канабіс та екстракт канабісу включені і внесені до списку наркотичних засобів та рослин, обіг яких обмежено.

За таких обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, за ознаками: незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

17 червня 2025 року до Саратського районного суду Одеської області разом з обвинувальним актом щодо ОСОБА_4 надійшла угода від 16 червня 2025 року про визнання винуватості, укладена між прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 за участю захисника - адвоката ОСОБА_5 .

Згідно з угодою, сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст.309 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 у повному обсязі сформульованої підозри, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні злочину, в обсязі обвинувачення, за кваліфікацією за ч. 2 ст.309 КК України, як незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Сторонами угоди визначено узгоджене покарання, яке має понести ОСОБА_4 за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.309 КК України, у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

При укладені угоди враховано обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого згідно зі ст.66 КК України, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення. Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно зі ст.67 КК України відсутні.

В угоді передбачені наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст.473 КПК України та наслідки її невиконання.

При цьому обвинуваченому ОСОБА_4 роз`яснено наслідки укладення угоди, а саме обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотань про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.

Розглядаючи в порядку ст.314 ч.3 п.1 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про визнання винуватості, суд виходить з такого.

Частиною 3 ст.314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти відповідні рішення, в тому числі положеннями п.1 ч.3 ст.314 КПК України визначено, що суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження розслідування в порядку, передбаченому ст.ст.468-475 КПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Суд встановив, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, а саме: незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

ОСОБА_4 свою винуватість у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, підтвердив обставини вчинення ним кримінального правопорушення. Також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладання та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Зміст угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні вважав, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, підстави, передбачені ч.7 ст. 474 КПК України відсутні, просила суд затвердити угоду і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні наголосила, що затвердження угоди відповідає вимогам КПК України, а укладення угоди є добровільним зі сторони обвинуваченого, без застосування будь-якого примусу, погроз чи не відображених в угоді обіцянок.

Обвинувачений ОСОБА_4 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджену сторонами вид та міру покарання.

На підставі повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 його пояснень в ході судового засідання, суд вважає повністю доведеним факт скоєння та вину обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. При цьому суд наголошує, що об`єктивність та повнота матеріалів досудового слідства учасниками судового провадження в судовому засіданні не оспорювалась.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.309 КК України, незаконне виготовлення, придбання, зберігання наркотичних засобів без мети збуту, якщо предметом таких дій були наркотичні засоби у великих розмірах.

Таким чином, умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, а також наявний суспільний інтерес у забезпеченні швидкого судового провадження щодо ОСОБА_4 .

При її затвердженні та узгоджені міри покарання, враховано обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченому, а саме: визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених статтями 50,65 КК України, оскільки визначена у межах ч.2 ст. 309 КК України та з огляду на ступінь тяжкості вчиненого злочину (нетяжкий злочин), обставини, що пом`якшують покарання, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, має на утриманні хвору матір, місце реєстрації, проживання та роботи, відсутність обтяжуючих обставин.

Суд, враховуючи усі обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та місцем роботи характеризується посередньо, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, його відношення до вчиненого, вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів можливо досягти без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України, з метою контролю за поведінкою засудженого у період іспитового строку з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.

Умови угоди про визнання винуватості відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст.100 КПК України. Зі змісту ч.4 ст. 174 КПК України вбачається, що суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. Цивільний позов по справі не заявлено.

Відповідно до ст. ст. 368, 374 КПК України, суд, ухвалюючи остаточне рішення за обвинувальним актом у виді призначення покарання, вирішує питання, зокрема, щодо застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Установлено, що підстав для вирішення питань пов`язаних із запобіжним заходом відносно обвинуваченого немає з огляду на відсутність таких клопотань у учасників кримінального провадження та враховуючи, що відповідно до статей 22, 26 КПК України, суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами, які є вільними у використанні своїх процесуальних прав.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст.314, ч. 2 ст.373, 374, 474, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду від 16 червня 2025 року про визнання винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 в присутності захисника - адвоката ОСОБА_5 та прокурором Білгород-Дністровської окружної прокуратури ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування основного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю на один рік, якщо він протягом цього терміну не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі пунктів 1, 2 ч. 1 , п.2 ч.3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання та/або роботи, не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації.

Згідно до вимог ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу не обирати.

Долю речового доказу визначеного постановою про визнання речових доказів та долучення до матеріалів кримінального провадження від 27.01.2025 року багнет-ножа чорного кольору, загальною довжиною 34 см, довжина рукояття 12 см, довжина леза 17 см. слід вирішити у кримінальному провадженні №0000746, внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.06.2025 року.

Інші речові докази у справі визначені постановою про визнання речових доказів та долучення до матеріалів кримінального провадження від 27.01.2025 року та від 26.03.2025 року, знищити.

Арешт накладений ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 29.01.2025 року на речові докази, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення судових експертиз наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів від 27.02.2025 року, від 13.03.2025 року та від 22.05.2025 року в сумі 18878 ( вісімнадцять тисяч вісімсот сімдесят вісім грн.)70 коп..

Цивільний позов не заявлено.

Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначеного судом покарання, суворішого, ніж узгодженого, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених ч. 4,6,7 ст. 474 цього кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди або прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена. З цих же підстав може бути оскаржено вирок суду першої інстанції на підставі угоди після його перегляду в апеляційному порядку, а також судове рішення суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги та такий вирок в касаційному порядку.

Апеляційна скарга на вирок може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно вручити прокурору і засудженому.

Суддя ОСОБА_1