Провадження №11-кп/801/803/2025
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого в режимі відеоконференції ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000399 від 27.04.2022 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Вінницьким апеляційним судом здійснюється провадження за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 25.03.2024 року у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000399 від 27.04.2022 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

До початку апеляційного розгляду прокурором заявлено письмове клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, яке мотивовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, у разі визнання його винуватим йому загрожує позбавленням волі від дев`яти до дванадцяти років з конфіскацією майна. Постановою Верховного Суду України від 03 червня 2025 року ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а ризики, які були наявними під час розгляду провадження в суді першої інстанції не зникли та продовжують існувати.

Прокурор ОСОБА_6 підтримав клопотання та просив його задовольнити.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник адвокат ОСОБА_8 не заперечили проти задоволення клопотання.

Ознайомившись із заявленим клопотанням, заслухавши виступи учасників провадження з цього питання, дослідивши матеріали провадження, суд приходить до висновку, що клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що постановою Верховного Суду України від 03 червня 2025 року ухвалу Вінницького апеляційного суду від 05 грудня 2024 року стосовно ОСОБА_7 скасовано та призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Обрано ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів, а ризики, які були наявними під час розгляду провадження в суді першої інстанції не зникли та продовжують існувати.

Установлено, що ОСОБА_7 засуджений 25.03.2024 Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 3 ст. 307 КК України до дев`яти років позбавлення волі, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, та таке правопорушення становить значну суспільну небезпеку. Цим же вироком вирішено питання про залишення запобіжного заходу у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Слід також врахувати, що за українським законодавством тримання під вартою після ухвалення вироку термінологічно відрізняється від відбування покарання за вироком, що набрав законну силу, однак з погляду статті 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод воно буде розглядатися як таке, що підпадає під пункт (а): законне ув`язнення особи після засудження її комплектним судом.

Згідно з позицією Європейського суду з прав людини, за правом багатьох країн затримання в очікуванні розгляду апеляції вважається попереднім триманням під вартою, i засуджена особа не починає відбувати своє покарання, поки вирок не набере чинності. Однак відмінності між підходами до процедури призначення покарання є відмінності за формою, а не за суттю, якщо розглядати наслідки для зацікавленої особи. Слід вважати, що стаття 5 § 1 (а), яка нічого не каже про припустимі форми правового механізму, за яким особа може законно триматися під вартою «після засудження», залишає державам-учасницям свободу вибору в цьому питанні» (Monnel and Morris v. the United Kingdom judgment of 2 March 1987, Series A no 115, 47).

Обвинувачений вважається затриманим «після засудження компетентним судом» у значенні статті 5 пар. 1 (а) після того, як рішення було винесено в першій інстанції, навіть якщо воно ще не виконується і підлягає оскарженню» (Ruslan Yakovenko v Ukraine, no. 5425/11, пар.46, ECHR 2015).

Термін «після засудження» не можна тлумачити, так, ніби він стосується лише остаточного засудження. Не можна ігнорувати того, що винуватість особи, яка тримається під вартою під час апеляційного або наглядового провадження, вже встановлена в ході судового розгляду, проведеного відповідно до вимог статті 6» (Wemhoff v. Germany, 27 june 1968, пар. 9, Series A no.7).

Таким чином, обмеження строку дії запобіжного заходу має на меті забезпечити можливість періодичного перегляду тримання під вартою до вироку. Водночас, у разі винесення обвинувального вироку міркування, які зумовлюють необхідність періодичного перегляду, не мають значення, оскільки тримання під вартою на підставі вироку здійснюється для забезпечення його виконання.

На даний час з високою імовірністю можна констатувати наявність ризику переховування від суду, через що застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою необхідний, в тому числі, з метою можливого забезпечення виконання вироку, через що з метою забезпечення апеляційного провадження та виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, необхідно продовжити раніше обраний запобіжний захід.

Окрім того за змістом п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України під час ухвалення обвинувального вироку суд вирішує питання, з-поміж іншого, щодо заходів забезпечення кримінального провадження, у тому числі рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

Керуючись ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання прокурора у кримінальному провадженні прокурора Вінницької обласної прокуратури ОСОБА_6 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України до набрання вироком законної сили.

Копію ухвали надіслати Вінницькій установі виконання покарань (№ 1).

Ухвала є остаточною та не може бути оскаржена у касаційному порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 532 КПК України судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення.

Судді: