Справа №-613/1444/25 Провадження №-1-кп/613/198/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2025 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богодухові кримінальне провадження №0000135 від 15 липня 2025 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не одруженого, з професійно- технічною освітою, офіційно не працюючого, останнє зареєстроване місце проживання (знято з реєстраційного обліку, дата зняття з реєстрації: 23 липня 2009 року) за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , наразі тимчасово проживає в с.Петропавлівка Богодухівського району, в силу ст.89 КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 14.07.2025, приблизно о 17 годині 00 хвилин,перебуваючи у приміщенні коридору будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в ході сварки, що виникла на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин зі співмешканкою ОСОБА_5 , на яких відповідно до ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидії домашньому насильству», поширюється сфера дії законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству, знаходячись навпроти неї, наніс останній один удар кулаком правої руки в область лівої молочної залози, чим спричинив ОСОБА_5 , відповідно до висновку судово - медичного експерта № 12-14/224-БГ/25 від 15 липня 2025 року тілесні ушкодження у виді синця в області лівої молочної залози, яке за ступенем тяжкості кваліфікується, як легке тілесне ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Пояснив, що потерпіла ОСОБА_5 є його співмешканкою, вони тривалий час проживали разом як подружжя без офіційної реєстрації шлюбу, жили в будинку, що належить потерпілій.

Дійсно 14.07.2024, близько 17-00 він повернувся додому з роботи у стані сп`яніння, дружина зробила йому зауваження, вони посварились і він вдарив її саме таким чином, як зазначено в обвинувальному акті.

У вчиненому щиро розкаявся, зазначив, що дуже жалкує, що повівся так нестримано. Вважає, що це сталось виключно через те, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки він жодним чином не хотів скривдити потерпілу. Також зазначив, що добровільно брав участь у слідчих діях, під час яких розповідав як все було, розуміє, що був неправий та вчинив погано, готовий нести покарання, в тому числі буде радий пройти програму для кривдників, оскільки вона, серед іншого, передбачає роботу з психологом.

Просив врахувати, що він має неофіційне місце роботи, де проводить майже цілий день, а зараз і фактично проживає там, отже просив не призначати покарання у виді громадських робіт, оскільки він втратить цю роботу. Також просив послабити обмежувальні приписи та згодом надати йому можливість зателефонувати потерпілій, щоб ще раз вибачитись перед нею.

Таким чином, з урахуванням повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_4 , того факту, що обвинувачений не оспорює всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні будь-які сумніви у добровільності його позиції, суд відповідно до положень ст. 349 КПК України, доходить висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються.

За таких обставин, суд доходить висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доказана повністю, його дії суд кваліфікує за ч.1 ст. 125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, притягуваввся до адміністративної відповідальності, зокрема і за ст.173-2 КУпАП, офіційно не працює, зі слів працює без офіційного оформлення, з характеристики за місцем проживання вбачається, що мали місце скарги від співмешканки, на обліках у психіатра та нарколога не перебуває, на обліку в Богодухівському РТЦК не перебуває зі слів самого обвинуваченого не придатний за станом здоров`я.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає його щире каяття, яке виразилось у повному визнанні своєї вини, правдивій розповіді про обставини скоєного правопорушення, висловленні жалю з приводу своєї протиправної поведінки та готовність нести покарання, про що він особисто зазначив в судовому засіданні, а також активне сприяння розкриттю злочину, яке полягало в тому, що обвинувачений не змінював своє позиції щодо визнання вини, добровільно брав участь у всіх слідчих діях, зокрема у слідчому експерименті, отже надавав органам дізнання активну допомогу під час розслідування кримінального правопорушення.

Обставинами, що обтяжує покарання ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення щодо особи, з якою винний перебуває у сімейних відносинах та вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

Обговорюючи питання про вид покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчиненого, сукупність відомостей про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також бере до уваги той факт, що з його слів він має постійне джерело доходу.

Отже, зважаючи на положення ст.ст. 50, 65 КК України, на стан здоров`я обвинуваченого, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Беручи до уваги тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, наявність обтяжуючих обставин, враховуючи майновий стан обвинуваченого та інші обставини, встановлені під час судового розгляду, суд вважає за необхідне призначити покарання у виді штрафу у максимальному розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.125 КК України, а саме 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, відповідно до положень ст.91-1 КК України суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_4 обмежувальні заходи, відповідно до яких покласти на засудженого обов`язок проходження програми для кривдників, заборони перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 ; заборони наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання і роботи потерпілої; заборони листування, телефонних переговорів з потерпілою, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб, встановивши строк дії обмежувальних заходів три місяці.

Речові докази та процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено, запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання до набрання вироком законної сили не вбачається.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу в дохід держави у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Відповідно до п.п.1,3,4, 5 ч.1 ст. 91-1 КК України:

- заборонити ОСОБА_4 протягом 3 /трьох/ місяців перебувати в місці спільного проживання з потерпілою ОСОБА_5 , за адресою АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_4 протягом 3 /трьох/ місяців наближатися на відстань меншу ніж 100 /сто/ метрів до місця проживання і роботи потерпілої;

- заборонити ОСОБА_4 протягом 3 /трьох/ місяців листування, телефонні переговори з потерпілою ОСОБА_5 , інші контакти через засоби зв`язку чи електронні комунікації особисто або через третіх осіб;

- направити засудженого ОСОБА_4 для проходження програми для кривдників строком на три місяці, виконання якої покласти на Богодухівську міську раду.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 КК України, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Вирок може бути оскаржений до Харківського апеляційного суду через Богодухівський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ