Провадження № 1-кс/638/1883/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Шевченківського районного суду м.Харкові скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду м. Харкова зі скаргою, в якій просить: визнати протиправну бездіяльність слідчої СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , щодо не ознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння кримінального злочину; відмінити постанову СВ Харківського районного управління поліції№3 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , від 19.06.2025 року в кримінальному провадженні № 0001089 від 06.06.2025 про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_3 , як таку, що не відповідає нормам чинного законодавства (а саме - ст. 110. КПК України).

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в провадженні СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 0001089 від 06 червня 2025 року за його заявою від 24 травня 2025 року. ОСОБА_3 вважає, що відповідно до ст. 55 КПК України він вже є потерпилим. Тому, 18 червня 2025 року ОСОБА_3 ним була подана додаткова заява про визнання його потерпілим. 19 червня 2025 року ОСОБА_3 отримав постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області, згідно якої йому було відмовлено у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні № 0001089 від 06.06.2025. Вважає, що постанова слідчого не є вмотивованою, тому як не містить жодної підстави вважати його особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у ч. 1 ст. 55 КПК України.

В судовому засіданні ОСОБА_5 вимоги скарги підтримав та просив задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Дослідивши скаргу та матеріали додані до неї, суд дійшов висновку про таке.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме: рішення прокурора, слідчого, дізнавача про відмову у визнанні потерпілим, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілим.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області перебуває кримінальне провадження № 0001089, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 06 червня 2025 року за ч. 1 ст.366 КК України.

18 червня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області з заявою про визнання його потерпілим.

Постановою слідчого СВ Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 від 19 червня 2025 року ОСОБА_3 було відмовлено у визнанні його потерпілим у кримінальному провадженні № 0001089.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до частини 2 статті 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 94 КПК України визначено, що слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Аналізуючи на предмет законності та обґрунтованості прийняте процесуальне рішення, слід зазначити, що відповідно до змісту ст.110 КПК України, у постанові слідчого обов`язково повинні бути зазначені зміст обставин, які є підставою для прийняття постанови, мотиви прийняття рішення, їх обґрунтування та посилання на положення цього Кодексу.

У свою чергу, слідчий суддя, на якого кримінальним процесуальним законодавством України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, посилається на те, що на даний час встановлюються всі обставини кримінального провадження, у зв`язку з чим, підстави для надання ОСОБА_3 процесуального статусу потерпілий - відсутні.

Дослідивши вказану постанову, слідчий суддя зазначає, що постанова слідчого від 19 червня 2025 року є необгрунтованою та такою що не відповідає вимогам ст. 9, 110 КПК України оскільки носить формальний характер, мотивувальна частина не відповідає заявленим у клопотанні питанням.

Слідчий постановляючи оскаржувану постанову, не обґрунтував мотиви свого рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_3 про визнання його потерпілим, з посиланням на докази, які містяться у матеріалах справи, обмежившись лише переліком норм законодавства.

Відповідно до ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

Враховуючи наведене, слідчий суддя вважає, що скарга ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 19 червня 2025 року в частині скасування постанови слідчого підлягає задоволенню.

В свою чергу, слідчий суддя відмовляє у задоволенні скарги ОСОБА_3 в частині визнання протиправною бездіяльність слідчої СВ Харківського районного управління поліції №3 ГУ НП в Харківській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_4 , щодо не ознайомлення його з правами та обов`язками потерпілого після подачі заяви про скоєння кримінального злочину, оскільки така вимога не ґрунтується на приписах ч. 2 ст. 307 КПК України

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 220, 303, 369, 371, 372 КПК України, суд,-

постановив:

Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого та постанову про відмову у визнанні потерпілим задовольнити частково.

Скасувати постанову слідчого СВ Харківського РУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 про відмову у визнанні потерпілим від 19 червня 2025 року у кримінальному провадженні № 0001089.

В іншій частині вимог скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1