Справа № 549/179/25
Провадження № 1-кп/549/30/25
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

28 травня 2025 року

Чорнухинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

представника потерпілого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Чорнухи кримінальне провадження №0000139 від 23.03.2025 за фактом вчинення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Марганець, Нікопольського району Дніпропетровської області, жителя АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня, не працюючий, неодружений, котрий утриманців не має, на військовому обліку не перебуває, в силу ст. 89 КК України раніше не судимий

кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.246 КК України

У С Т А Н О В И В:

23.03.2025 близько 09 години ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконну порубку дерев, без відповідного на те дозволу (лісорубного квитка), який видається відповідно до ст. 69 Лісового кодексу України та Постанови Кабінету Міністрів України №7 61 від 23.05.2007 «Про врегулювання питань щодо спеціального використання лісових ресурсів», прибув на ділянку лісу, що розташована поблизу с. Галяво Чорнухинської ТГ Лубенського р-ну Полтавської області, за межами населеного пункту, а саме у відділ 12 квартал 23, що знаходиться на території природньо-заповідного фонду в заповідному урочищі «Липова Дача». Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на порушення встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу, як важливого елемента навколишнього природного середовища, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання деревини для використання у якості палива, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх наслідки та бажаючи їх настання, без передбаченого законом дозволу на проведення порубки, з використанням бензопили марки «Прокрафт», здійснив незаконну порубку лісонасаджень, а саме, одного сироростучого дерева породи «Клен гостролистий» з діаметром прикорневих зрізів по пнях 20 см., що росло в лісі на території природньо-заповідного фонду у заповідному урочищі «Липова Дача», чим завдав шкоду Чорнухинській селищній раді на загальну суму 23 497 грн. 60 коп.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 246 КК України, а саме незаконну порубку дерева на території природо-заповідного фонду.

Прокурор вважав за можливе не досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і здійснювати судовий розгляд на підставі ч.3 ст.349 КПК України, визначивши наступний порядок дослідження доказів: допитати обвинуваченого, дослідити характеризуючі матеріали на особу обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , після роз`яснення йому суті обвинувачення, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.3 ст.246 КК України, свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному розкаявся, надав пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в обвинувальному акті, просив його суворо не карати. Зазначив, що зрізав дерево для побутових потреб. Проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечує. Цивільний позов визнав повністю.

Докази його вини, здобуті досудовим розслідуванням визнав повністю і не оспорював. Показання обвинуваченого є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння ним змісту обставин вчиненого правопорушення, добровільності та істинності його позиції, не заперечує щодо здійснення судового розгляду за правилами, передбаченими ч.3 ст.349 КПК України.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, суд знаходить їх достатніми та істинними.

Представник Чорнухинської селищної ради, яка визначена потерпілою у кримінальному провадженні у судових дебатах поданий прокурором в інтересах держави в особі Чорнухинської селищної ради цивільний позов підтримав повністю.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, його показання відповідають суті обвинувачення, суд, враховуючи згоду обвинуваченого, думку прокурора, які вважають підтвердженими наявними в матеріалах кримінального провадження доказами фактичні обставини скоєного: дату, час, місце, спосіб, форму вини і спрямованість умислу, мотиви кримінального проступку, його наслідки, обставини, які впливають на ступінь і характер відповідальності обвинуваченого, визнає їх доказаними у судовому засіданні і вважає за можливе не досліджувати у повному обсязі докази стосовно цих фактичних обставин кримінального провадження відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченого, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Перед встановленням такого порядку дослідження доказів судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів у частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин їм роз`яснені та зрозумілі. Сторони кримінального провадження проти даного рішення суду не заперечували. У суду не виникало сумнівів у добровільності позицій сторін.

Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин допитом обвинуваченого, дослідженням письмових доказів, що характеризують особу обвинуваченого.

Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч.3 ст.246 КК України, як незаконна порубка дерева на території природо-заповідного фонду.

Таким чином, вина ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3ст.246 КК України,є повністю доведеною.

Відповідно до ст.12 КК України вчинене ОСОБА_6 кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.246 КК України, відноситься до нетяжких злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , суд відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України визнає є щире каяття, активне сприяння розкриття злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , відповідно дост. 67 КК України, судом не встановлено.

Санкція ч.3 ст.246 Кримінального кодексу України передбачає покарання у виді штрафу від тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або обмеженням волі на строк від трьох до п`яти років, або позбавленням волі на той самий строк.

З урахуванням наведеного суд вважає необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення нового злочину призначення покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.3 ст.246 КК України.

Метою призначення покарання, виходячи із положень ч.2 ст.50 КК України є не лише кара, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.

Разом з тим, приймаючи до уваги особу винного, який раніше несудимий в силу ст.89 КК України, окрім скоєного характеризується посередньо, відсутність обставин, які б обтяжували йому покарання, можливість виправлення ОСОБА_6 , без ізоляції від суспільства, а також інші в сукупності обставини і їх поєднання, які пом`якшують покарання та знижують ступінь небезпечності обвинуваченого для суспільства, суд вважає, що у відповідності до ст.75 КК України можливо звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього передбачених ст.76 цього ж Кодексу обов`язків.

На думку суду таке покарання та звільнення від його відбування з випробуванням буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Суд вважає, що саме таке покарання відповідатиме загальним засадам призначення покарання, передбаченимст.65 КК України, буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових злочинів, цілком відповідати тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного і є дотриманням судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, непризначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Відповідно до норм ч.1, 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. При цьому, гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю).

Відповідно до ст.96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212,212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248,249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей301,302,310,311,313,318,319,362,статтею 363, частиною першою статей 363-1,364-1,365-2цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.96-2 цього Кодексу спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна; були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

На підставі ст.ст.96-1,96-2 КК України, ч.9 ст.100 КПК України бензопила марки «Прокрафт» червоного кольору з шиною марки «Прокрафт» з відповідним ланцюгом, сокира, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів СПД №2 ВП №1 Лубенського РВП підлягають спеціальній конфіскації у власність держави; спиляна деревина породи «клен гостролистий» розміром (діаметр) дерева в місці спилу 20*20 см., довжиною 15 м., який передано на зберігання працівникам Чорнухинського лісництва ДП «Ліси України» слід повернути власнику Чорнухинській селищній раді.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням у сумі 23497,60 грн слід задовольнити повністю.

Статтями 127, 128 КПК України передбачено право особи на відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, шляхом її стягнення за судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.5 ст.128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно з п.3 ч.1 ст.91 КПК України вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, належить до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні. Вказані обставини можуть бути елементами складу відповідних кримінальних правопорушень, а також впливати на визначення міри відповідальності винної особи.

У пункті 7 ч.1 ст.368 КПК України зазначено, що ухвалюючи вирок, суд повинен вирішити питання про те, чи підлягає задоволенню пред`явлений цивільний позов і, якщо так, на чию користь, в якому розмірі та в якому порядку.

Як передбачено у ч.1 ст.1166 ЦК України, шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Обвинувачений позов визнав повністю.

Таким чином, оскільки повноваження прокурора підтверджені судом, вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.246 КК України, доведена в повному обсязі, з ОСОБА_6 необхідно стягнути на користь Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області 23497,60 грн шкоди, завданої кримінальним правопорушенням внаслідок незаконної порубки дерева на території природо-заповідного фонду.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 не застосовувався підстав для його обрання до набрання вироком законної сили судом не встановлено, відповідних клопотань стороною обвинувачення не заявлено.

Керуючись ст.ст. 349, 368, 369, 370, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.246 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 (два) роки, поклавши згідно з п.п.1, 2 ч.1 ст.76 КК України такі обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Цивільний позов прокурора в інтересах держави в особі Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області до ОСОБА_6 про відшкодування збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення задовольнити повністю.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), на користь Чорнухинської селищної ради Лубенського району Полтавської області (, отримувач коштів: ГУК у Полтавській області смт.Чорнухи/24062100, Банк отримувача: казначейство України (ел.адм.подат.) р/р UA0016656, код доходу 24062100) 23497 грн 60 коп. матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок незаконної порубки дерев.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Пирятинського районного суду Полтавської області ОСОБА_8 від 27.03.2025 на бензопилу марки «Прокрафт» червоного кольору з шиною марки «Прокрафт» з відповідним ланцюгом, сокиру, спиляну деревину породи «клен гостролистий» розміром (діаметр) дерева в місці спилу 20*20 см., довжиною 15 м.

Речові докази у кримінальному провадженні бензопилу марки «Прокрафт» червоного кольору з шиною марки «Прокрафт» з відповідним ланцюгом, сокиру, які перебувають на зберіганні у камері зберігання речових доказів СПД №2 ВП №1 Лубенського РВП конфіскувати у власність держави.

Речовий доказ спиляну деревину породи «клен гостролистий» розміром (діаметр) дерева в місці спилу 20*20 см., довжиною 15 м., який передано на зберігання працівникам Чорнухинського лісництва ДП «Ліси України» повернути власнику Чорнухинській селищній раді.

Вирок може бути оскаржений виключно з підстав, передбачених ч.4 ст.394 КПК України, до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1