Провадження №1-кп/761/3441/2025
В И Р О К

іменем України

09 червня 2025 року місто Київ

Шевченківський районний суд міста Києва в складі головуючого судді ОСОБА_1 , розглянувши в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників матеріали кримінального провадження № 0000772, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 16.05.2025, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Києва, українки, громадянки України, з середньою освітою, офіційно не працевлаштованої, незаміжньої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,

установив:

I. Історія провадження.

28.05.2025 до Шевченківського районного суду міста Києва від прокурора Шевченківської окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_3 надійшов (вх. № 55903) обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні № 0000772, внесеному 16.05.2025 до Єдиного реєстру досудових розслідувань, відносно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи № 761/22773/25 між суддями від 03.06.2025 головуючим суддею визначено ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 04.06.2025 призначено до розгляду зазначений обвинувальний акт в порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду у судовому засіданні без виклику учасників кримінального провадження.

II. Формулювання обвинувачення, визнане судом доведеним.

ОСОБА_2 , маючи умисел, спрямований на незаконне придбання та зберігання психотропних речовин без мети збуту, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вчинила кримінальний проступок в сфері незаконного обігу психотропних речовин за наступних обставин.

Так, ОСОБА_2 , 16 травня 2025 року приблизно о 20 годині 10 хвилин, перебуваючи за адресою: місто Київ, вулиця Всеволода Петріва, 12, від невстановленої досудовим розслідуванням особи, матеріали відносно якої виділено та скеровано для подальшої перевірки до відділу превенції Шевченківського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві, придбала та почала незаконно зберігати особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, з метою власного вживання без мети збуту.

У подальшому, 16 травня 2025 року приблизно о 20 годині 20 хвилин, ОСОБА_2 , яка у внутрішньому відділенні жіночої сумки, яку мала при собі, зберігала особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP та знаходилась за адресою: місто Київ, вулиця Всеволода Петріва, 12, зупинено працівниками СКП ВП № 3 Шевченківського УП ГУНП у місті Києві та на запитання поліцейських, чи має ОСОБА_2 , при собі заборонені предмети, остання відповіла, що у внутрішньому відділенні жіночої сумки, яку має при собі, зберігає особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Після чого, на місце події викликано слідчо-оперативну групу Шевченківського УП.

16 травня 2025 року в період часу з 22 години 40 хвилини по 23 годину 00 хвилин, за адресою: місто Київ, вулиця Всеволода Петріва, 12, в ході затримання ОСОБА_2 , під час проведення її особистого обшуку, працівниками поліції Шевченківського УП ГУНП у м. Києві, у останньої вилучено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,309 г.

Таким чином, ОСОБА_2 , обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини, без мети збуту, тобто, у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

III. Позиції сторін та інших учасників судового провадження.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, до обвинувального акту прокурором додано клопотання про його розгляд у спрощеному провадженні, з урахуванням тих обставин, що обвинувачена беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згодна з розглядом обвинувального акту за її відсутності. З огляду на наведене, відповідно до приписів ч. 1 ст. 302 КПК України, прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_2 у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні.

До обвинувального акту долучено письмову заяву ОСОБА_2 , яка складена за участі захисника ОСОБА_4 , у якій ОСОБА_2 зазначає, що свою вину у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, вона беззаперечно визнає, згодна із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, згодна із розглядом обвинувального акту за її відсутності у спрощеному порядку. Крім того, просить призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Також, у вказаній заяві ОСОБА_2 зазначила, що їй роз`яснено та зрозуміло зміст встановлених досудовим розслідуванням обставин, а також про її обізнаність у тому, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту в спрощеному порядку вона буде позбавлена права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

IV. Положення закону, яким керувався суд.

За правилами ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Положеннями ч.ч. 2 та 3 ст. 381 КПК України передбачено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

Відповідно до частини 2 статті 382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

Згідно із приписами ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Вимога додержуватися справедливості при застосуванні кримінального покарання закріплена в міжнародних документах з прав людини, зокрема у статті 10 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року, статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Згідно зі ст. 66 КК України пом`якшуючими обставинами, зокрема є щире каяття обвинуваченої, яке полягає у визнанні обставин, регламентованих п. 1 ч. 2 ст. 91 КПК України, щодо події кримінального правопорушення, у тому числі його час, місце та спосіб вчинення. Адже, щире розкаяння характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

Частина 2 статті 1 КК України визначає, які суспільно небезпечні діяння є кримінальними правопорушеннями та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ч. 1 ст. 309 КК України, незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення чи пересилання наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів без мети збуту караються штрафом від однієї тисячі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або виправними роботами на строк до двох років, або пробаційним наглядом на строк до п`яти років, або обмеженням волі на той самий строк.

V. Висновки та мотиви суду.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про розгляд обвинувального акту в порядку, передбаченому статтями 381 - 382 КПК України.

Вивчивши обвинувальний акт, долучені до нього додатки та матеріали кримінального провадження, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_2 вчинила кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 309 КК України, а саме: незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту.

Обвинувачена ОСОБА_2 під час дізнання не оспорювала встановлені обставини і надала свою згоду на розгляд обвинувального акту за її відсутності, що підтверджується доданою до обвинувального акту заявою від 27.05.2025, в якій остання підтвердила час, місце, обставини і мету вчинення кримінального правопорушення, вид психотропної речовини. Беззаперечно визнала свою винуватість у вчиненні інкримінованого їй кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, її позиція є добровільною та не є наслідком будь-якого примусу. Крім того, просила призначити покарання у виді пробаційного нагляду.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому, суд, враховує особу винної та обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_2 є щире каяття.

Відповідно до ч. 1 ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_2 судом не встановлено.

Також, обираючи обвинуваченій вид та міру покарання, суд виходить із характеру діяння, обстановки, способу, місця і часу вчинення кримінального проступку, з урахуванням форми, виду, ступеня вини, мотивів і його мети, обставин, що характеризують поведінку обвинуваченої до вчинення кримінального проступку і обставин, що безпосередньо пов`язані із вчиненням нею кримінального проступку, та характеризують поведінку останньої після вчинення кримінального проступку, а також враховує дані про особу обвинуваченої, яка раніше не судима, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а тому, на переконання суду, необхідним для виправлення ОСОБА_2 та запобіганню вчиненню нею нових кримінальних правопорушень, буде призначення їй покарання у межах санкції ч. 1 ст. 309 КК України - у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч. ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України.

Суд враховує, що згідно ч. 5 ст. 59-1 КК України, пробаційний нагляд не призначається особам, які під час відбування цього виду покарання вчинили кримінальне правопорушення. Однак, такі обставини в цій справі відсутні.

Слід зазначити, що строк покарання у виді пробаційного нагляду, згідно з ч. 1 ст. 49-2 КВК України, обчислюється з дня постановки ОСОБА_2 на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Визначене покарання, на переконання суду, має бути справедливим і достатнім для виправлення ОСОБА_2 попереджати вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідати його меті, гуманності, справедливості і не потягнути за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

VІ. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Питання доцільності застосування запобіжного заходу суд не розглядає з огляду на відсутність з цього питання відповідного клопотання прокурора, та зважаючи на те, що відповідно до ст. ст. 22, 26 КПК України, суд розглядає тільки ті питання, які винесені на такий розгляд сторонами.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлявся.

Питання про долю речового доказу необхідно вирішити у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Відповідно до ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта. А тому, процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертизи № СЕ-19/111-25/30670-НЗПРАП від 20.05.2025, які складають 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись статтями 2, 7, 368 - 371, 373, 374, 376, 381 - 382 Кримінального процесуального кодексу України, статтями 50, 65 - 67, 71, 72, 75, 76, 309 Кримінального кодексу України, суд

ухвалив:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України та призначити їй покарання у виді пробаційного нагляду строком на 1 (один) рік, з покладенням обов`язків, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України.

Покласти на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки визначені ч.ч. 2, 3 ст. 59-1 КК України, а саме:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;

3) не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

4) виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КВК України, строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судові витрати за проведення експертизи № СЕ-19/111-25/30670-НЗПРАП від 20.05.2025, які складають 3 565 (три тисячі п`ятсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок, на користь держави.

Речовий доказ у кримінальному провадженні:

- психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,309 г. (квитанція № 455/SHEV_NARK/2025/133010/1) - знищити.

На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

У відповідності до частини 1 статті 394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Копію вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1