Справа № 686/9447/25
Провадження № 1-кс/686/4453/25
УХВАЛА

01 травня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Хмельницькому клопотання заступника начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000559 від 05.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,

встановив:

01.05.2025 заступник начальника відділу Хмельницької обласної прокуратури ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді із клопотанням про накладення арешту на мобільний телефон марки «Iphone 14» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавлення ОСОБА_4 , або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно, з метою збереження речових доказів.

Прокурор у судове засідання не з`явилася. У клопотанні прокурора міститься прохання про розгляд клопотання без участі ініціатора та фактичного володільця.

Володілець майна у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та місце проведення розгляду справи у встановленому законом порядку.

Положеннями ч. 1 ст. 172 КПК України передбачено, що неприбуття слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Зважаючи на ці положення закону, слідчий суддя дійшов висновку про можливість розгляду клопотання у відсутності прокурора та володільця майна, належним чином повідомлених про дату та час судового розгляду.

Дослідивши наявні матеріали, приходжу до висновку, що клопотання підлягає задоволенню із наступних підстав.

Так, у провадженні слідчого управління ГУНП в Хмельницькій області знаходяться матеріали досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000559 від 05.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, про те, що 05.04.2025, підозрювані громадяни Азербайджанської Республіки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та громадянин Республіки Узбекистан ОСОБА_7 , із погрозами застосування насильства вимагали від потерпілого ОСОБА_8 , 20 000 доларів США для наповнення так званого «общака», а після відмови потерпілого надати вказані грошові кошти, із застосуванням насильства яке є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесені тілесних пошкоджень потерпілому та двох вогнепальних поранень правої ноги, незаконно заволоділи його автомобілем марки «Mercedes-Benz Vito» н.з. НОМЕР_3 , а також барсеткою, у якій знаходились мобільні телефони, банківські картки, документи на автомобіль.

В ході досудового розслідування 30.04.2025 на підставі ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду ОСОБА_9 , проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході якого вилучено: мобільний телефон марки «Iphone 14» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Згідно із ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

За ч. 2 цієї ж статті, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Згідно ч. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що тимчасово вилучені під час добровільної видачі речі, зазначені в клопотанні, відповідають критеріям речових доказів відповідно до положень ст.98 КПК України, оскільки існує сукупність підстав та розумних підозр уважати, що указана річ зберегла на собі сліди кримінального правопорушення, а отже може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

За таких обставин, з метою забезпечення збереження речових доказів, слідчий суддя уважає за необхідне накласти арешт на визначене у клопотанні майно із тимчасовим позбавленням права відчуження та користування.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна на даній стадії кримінального провадження не надано. На даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання в права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

З урахуванням наведеного, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.170-173, 372 КПК України, -

постановив:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на мобільний телефон марки «Iphone 14» ІМЕІ 1: НОМЕР_1 , ІМЕІ 2: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з позбавлення ОСОБА_4 , або будь-кого іншого можливості відчужувати, розпоряджатися будь-яким чином та використовувати вказане майно.

Ухвала про арешт виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала слідчого судді про арешт майна може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 5 днів з дня її оголошення; якщо ухвала постановлена без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні під час розгляду питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково.

Слідчий суддя