Дата документу 30.07.2025
Справа № 334/6003/25
Провадження № 1-кс/334/1948/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Дніпровського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

скаржника ОСОБА_3 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 , подану в її інтересах адвокатом ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

установив:

до суду надійшла скарга вищевказана скарга, в обґрунтування якої заявник вказав про те, що 21.07.2025 року ОСОБА_3 звернулась до чергової частини ЗРУП ГУНП в Запорізькій області із заявою про вчинення кримінальних правопорушень сільським головою Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області ОСОБА_5 , у діях якого наявні ознаки складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.1. 366, ч.1 ст.384, ч.1 ст.368 КК України тобто складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, подання до суду завідомо недостовірних доказів, прийняття службовою особою неправомірної вигоди, та інженером-землевпорядником, фізичною-особою підприємцем ОСОБА_6 , у діях якого наявні ознаки складів кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.358, ч.1 ст.369, ч.1 ст.387 КК України, тобто складання приватним підприємцем, завідомо підроблених офіційних документів, які посвідчують певні факти, що мають юридичне значення, надання неправомірної вигоди службовій особі органу місцевого самоврядування, розголошення без письмового дозволу прокурора, слідчого даних досудового розслідування.

Дану заяву не було зареєстровано в журналі ОЄ ЗРУП ГУНП в Запорізькій області, а заявниця з чергової частини була направлена у канцелярію ЗРУП, де дана заява була прийнята та зареєстрована за №3-980 від 21.07.2025 р.

У судовому засіданні заявниця та її представник просили суд задовольнити її вимоги у повному обсязі з підстав викладених у скарзі.

Представник Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Скаржник та її представник не заперечили проти розгляду скарги по суті без участі посадових осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області.

Вислухавши учасників розгляду які з`явилися, дослідивши матеріали справи, суд не вбачає підстав для задоволення скарги виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор, невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати розслідування.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно - небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Обов`язковими елементами складу будь-якого злочину є об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона. Відсутність хоча б одного з цих елементів свідчить про те, що дії (бездіяльність), які оцінюється, не є злочином.

Системний аналіз вищезазначених положень закону дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Частиною першою статті 11 КК України встановлено, що саме злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 16 травня 2019 року (справа № 761/20985/18, провадження № 51-8007км18), а саме: "...положеннями ст. 3 КПК визначено, що кримінальне провадження це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність. Досудове розслідування - це стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується, серед іншого, закриттям кримінального провадження. Якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку чи з інших причин таке провадження розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин....."

В аспекті викладеного такий висновок відповідає Рішенню Конституційного Суду України, відповідно до якого встановлений законодавцем обсяг судового захисту стосовно оцінки бездіяльності уповноважених державних органів має забезпечити ефективність судового контролю, який має бути забезпечено під час розгляду відповідних питань хоча б у двох судових інстанціях: законодавець має запровадити такий обсяг судового контролю за бездіяльністю слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Реєстру після отримання заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення, що дозволяв би здійснити ефективний судовий контроль щодо відповідних питань та за наявності підстав надати особі можливість ініціювати початок кримінального провадження, а отже, надати їй реальний доступ до судового захисту.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 24 квітня 2019 року в справі № 818/15/18 зауважила, що у межах процедури за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР, а тому, у розрізі такої думки Великої Палати Верховного Суду, слідчий суддя повинен з`ясувати наведені обставини судом касаційної інстанції, як такі, що підлягають установленню, у обсязі наявних та поданих до суду доказів, на час розгляду скарги.

Дослідивши зміст скарги ОСОБА_3 , слідчий суддя зазначає про неможливість встановити фактичні дані, які можуть свідчити саме про вчинення кримінального правопорушення, з чим закон безпосередньо пов`язує внесення відомостей до ЄРДР.

Фактично скаржник ОСОБА_3 у своїй скарзі висловлює незгоду з процесуальними діями іншої сторони у цивільній справі та порядку надання нею доказів у цій справі. Проте, чинним законодавством передбачена окрема процедура визнання допустимими чи недопустимими доказів у цивільній справі та порядок перевірки законності їхнього подання, і до компетенції правоохоронних органів не входить здійснення нагляду за цивільним провадженням, яке перебуває на розгляді у суді.

Так само, окремо визначена процедура надання оцінки фактами розголошення таємниці слідства.

За названих вище обставин, слідчий суддя дійшов висновку про те, що обставини викладені у заяві ОСОБА_3 мають бути перевірені в межах відповідного кримінального провадження та цивільної справи, а не в межах окремого кримінального провадження.

Керуючись ст. 303, 305, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

ухвалив:

У задоволені скарги ОСОБА_3 , подану в її інтересах адвокатом ОСОБА_4 на бездіяльність посадових осіб Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1