ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/1134/25 Справа № 213/2415/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту віднсоно підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000131 за ч. 1 ст. 382 КК України, -

УСТАНОВИЛА:

Короткий зміст оскарженого судового рішення та встановлені фактичні обставини

В провадженні СВ ВП № 7 Криворізького РУП ГУНП в Дніпропетровській області

перебуває кримінальне провадження № 0000131 за ч. 1 ст. 382 КК України за підозрою ОСОБА_7 .

У вказаному провадженні ОСОБА_7 повідомлено про підозру за ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2025 року відмовлено у задоволенні клопотання слідчого, погодженого прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту віднсоно підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальному провадженні № 0000131 за ч. 1 ст. 382 КК України та обрано йому запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала

У своїй апеляційній скарзі прокурор вказує, що ухвала слідчого судді незаконна та підлягає скасуванню. Зауважує, що ОСОБА_7 продовжує протиправну поведінку після того, як був позбавлений права кервування транспортними засобами у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Крім того, підозрюваний раніше неодноразово судимий, на став на шлях виправлення та наразі причетний до нового кримінального правопорушення. Просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту з покладенням відповідних обов`язків.

Позиції учасників судового провадження

Прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти залдоволення апеляцйної скарги.

Мотиви суду

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового розгляду, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України рішення суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України рішення суду повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто має ґрунтуватися на зібраних доказах, повністю та всебічно досліджених та правильно оцінених судом.

Слід зазначити, що найбільш значущою гарантією прав людини, встановленою ст. 29 Конституції України, є право на свободу та особисту недоторканність. Відповідно до цієї статті ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Ст. 177 КПК України встановлено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді апеляційної скарги, виконуючи вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положеннями ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практикою Європейського суду з прав людини передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Прокурором у судовому засіданні апеляційного суду було зазначено, що підозрюваний ОСОБА_7 не порушує умов застосованого відносно нього запобіжного заходу, а отже підозрюваний не порушує покладених на нього обов`язків, серед яких є і обов`язок з`являтися до слідчого за першим викликом і у призначений час.

Отже, на переконання колегії суддів, на даний час підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_7 своїми діями перешкоджає кримінальному провадженню немає.

Посилання прокурора в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_7 може знов вчинити аналогічний злочин є лише припущенням того, що може відбуватися в майбутньому без підтвердження відповідними фактами.

Отже, на переконання колегії суддів, слідчий суддя вірно враховував наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України і у тому числі тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у кримінальному правопорушенні, вагомість наявних доказів, якими обґрунтовується повідомлення про підозру, має соціальні зв`язки, та обґрунтовано прийшов до висновку, що до підозрюваного слід застосувати більш м`який вид запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, а саме особисте зобов`язання.

На думку колегії суддів, обраний запобіжний захід є співрозмірним та достатнім для забезпечення належного виконання ОСОБА_7 своїх процесуальних обов`язків.

Крім того, колегія суддів приймає до уваги і той факт, що після застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання останній дотримується процесуальних обов`язків та будь-яких протиправних дій, які б перешкоджали здійсненню кримінального провадження не вчиняє, від органу досудового розслідування не переховується, на виклики слідчого з`являється, за викликом апеляційного суду самостійно з`явився до судового засідання для розгляду апеляційної скарги прокурора, в якій ставилось питання про застосування у відношенні нього більш суворого запобіжного заходу.

З огляду на зазначене, фактична поведінка підозрюваного ОСОБА_7 на час розгляду апеляційної скарги свідчить, що заявлений в клопотанні слідчого ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України попереджений застосованим відносно підозрюваного запобіжним заходом у вигляді особистого зобов`язання.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що підстави для застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту у даному кримінальному провадженні в судовому засіданні свого об`єктивного підтвердження не знайшли, а прокурором не доведено неможливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного шляхом застосування до нього більш м`якого запобіжного заходу.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б були підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не встановлено. Тому апеляційні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.05.2025 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_7 в кримінальнмоу провадженні № 0000131 за ч. 1 ст. 382 КК України залишити без змін.

Судді: