Справа № 182/4628/25
Провадження № 1-кс/0182/743/2025
У Х В А Л А

Іменем України

08.08.2025 року м. Нікополь

Слідчий суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ст.. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків, у кримінальному провадженні №0000329 від 26.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194, ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків, а саме букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні №0000329 від 26.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194, ч. 1 ст. 263 КК України.

В обгрунтування клопотання ст.. слідчим зазначено, що 26.03.2025, приблизно о 04 годині 38 хвилин, невідома особа за адресою: АДРЕСА_1 , з метою пошкодження будь-якого майна, привела в дію невідомий вибуховий пристрій, в результаті якого зазнали часткові пошкодження приватні будинки та зруйноване гаражне приміщення за адресами АДРЕСА_2 . Чим саме завдала матеріальний збиток. Сума збитку встановлюється.

За даним фактом були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000329 від 26.03.2025 року, за ознаками кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України.

28.03.2025 року до СВ Нікопольського РУП надійшов рапорт від ВКП Нікопольського РУП відповідно до якого було встановлено, що до скоєння даного злочину можуть бути причетні наступні особи:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Нікополь Дніпропетровської області, українець, громадянин України. Зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 . За місцем реєстрації не мешкає та постійного фактичного місця мешкання не має.

Компрматеріали:

У кримінальному світі має прізвисько « ОСОБА_6 ». Раніше судимий. Раніше перебував у складі злочинної групи « ІНФОРМАЦІЯ_2 », виконував роль силової підтримки, займався вибиванням боргів, фізичною розправою з конкурентами, вимаганням. Причетний до вживання наркотичних речовин, зберігання та розповсюдження.

21.05.2025 року старшим слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_3 , за вихідним № 43685-2025 від 22.05.2025, було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу з метою дослідження 8 недопалків виявлених та вилучених в ході огляду місця події та за вихідним № 43670-2025 від 22.05.2025, було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу з метою дослідження змивів з міни виявлених та вилучених в ході огляду предмета.

Враховуючи вищевикладене в ході досудового розслідування виникла необхідність у проведені додаткової молекулярно-генетичної експертизи спрямованої на встановлення генетичних ознак зразка букального епітелію ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та порівняння їх з виявленими генетичними зразками на недопалках та змивах з міни котрі були вилучені на місці події.

З метою проведення додаткової молекулярно-генетичної експертизи та встановлення всіх обставин по даному кримінальному провадженню, а також для підтвердження або спростування причетності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, виникла необхідність у відібранні у останнього біологічних зразків букального епітелію. Від добровільного надання котрих ОСОБА_5 відмовився.

У зв`язку з вищенаведеним, ст. слідчий СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області і звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на проведення слідчих дій.

Ст. слідчий та прокурор надали до суду заяви, в якій просять розглядати вказане клопотання без їх участі та без застосування під час розгляду аудіо-відео фіксацію.

Згідно ч. 4 ст. 107 КПК України, у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень КПК України судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.160 КПК України, в якому доведено наявність передбачених ч. 1 ст.5ст.163 КПК України, та обґрунтовано визначення про те, що інформація, встановлена шляхом експертизи за допомогою порівняння біологічних зразків, може мати суттєве значення для встановлення фактів у кримінальному провадженні, можливість використання як доказів відомостей, встановлених таким чином, та неможливості іншими способами довести обставини, які передбачаються довести за допомогою цих доказів.

Як вбачається з матеріалів, доданих до клопотання, відомості про кримінальне правопорушення за ч.2 ст.194, ч. 1 ст. 263КК України внесені до ЄРДР за № 0000329 від 26.03.2025 р.

У ході досудового розслідування за результатами проведення слідчих дій було виявлено та вилучено:

- 7 недопалків, котрі поміщені до паперового конверту;

- змив з ручки міни, котрий поміщено до паперового конверту;

- змив з міни, котрий поміщено до паперового конверту;

- рюкзак чорного кольору з механічними пошкодженнями, котрий після проведення огляду поміщено до с.п. NPU 2061165.

21.05.2025 року та 18.06.2025 року ст.. слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітаном поліції ОСОБА_3 було винесено постанову про проведення судової молекулярно-генетичної експертизи .

З метою отримання зразків для порівняння у підозрюваного ОСОБА_5 , 17 липня 2025 року ст.. слідчим СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 винесено постанову про відібрання біологічних зразків для проведення експертизи, а саме: букального епітелію у гр.. ОСОБА_5 , для проведення судових експертиз. Проте підозрюваний від надання зразків відмовився, що підтверджується відеозаписом, який міститься на оптичному диску до протоколу огляду предмета від 31 липня 2025 року.

В узагальненні ВВСУ практики вирішення слідчими суддями питань, пов`язаних із слідчими(розшуковими) діями від 19.07.2016 року, роз`яснено, що у ст.245 КПК України не визначено переліку осіб, у яких можуть бути відібрані зразки для експертизи. Разом з тим системний підхід до тлумачення положень ст. ст.245 та 163 КПК України (положення про тимчасовий доступ до речей і документів) дає підстави для висновку, що зразки для експертизи у кримінальному провадженні можуть бути відібрані у тієї особи, яка фактично володіє ними, незалежно від того, чи є ця особа стороною кримінального провадження.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці звертав увагу на недопущення застосування до особи примусових заходів задля отримання від неї даних, які можуть бути використані як підстава для висунення обвинувачення такій особі. Право не свідчити проти себе передбачає, зокрема, що у кримінальній справі сторона обвинувачення, намагаючись довести вину обвинуваченого, не може використовувати докази, здобуті всупереч волі обвинуваченого за допомогою методів примусу чи тиску (справа «Яллох проти Німеччини», рішення від 11.07.2006; «Функе проти Франції», рішення від 25.02.1993; «Джей.Бі. проти Швейцарії», рішення від 03.05.2001). Викладені у цих справах висновки ЄСПЛ не означають того, що відібрання біологічних зразків у примусовому порядку в будь-якому разі суперечить Конвенції, однак у кожному разі має перевірятись правомірність отриманих доказів. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод не забороняє застосування такої процедури, якщо вона відповідно до Закону та є необхідним.

Біологічні зразки у особи можуть бути отримані поза її згодою лише тоді, коли метою відібрання таких зразків не є отримання доказів обвинувачення особи, яка надає такі зразки.

Відбір біологічних зразків для експертизи примусово передбачено ст. 245 КПК України.

Під біологічними зразками особи слід розуміти всі зразки, пов`язані з життєдіяльністю особи як біологічної істоти: зразки відбитків пальців рук, почерку, мовлення і голосу особи, зразки відбитків зубів, відбитків будь-яких поверхонь тіла людини (губ, ліктів, ступень ніг тощо), запахових слідів людини, а також усі зразки біологічного походження в їх класичному розумінні (слина, кров, сперма, піт, волосся, нігті тощо), а їх відбирання необхідно здійснювати у відповідності до ч. 3 ст. 245 КПК.

Так, в рішенні ЄСПЛ «Сондерз проти Сполученого Королівства» від 17.12.1996 зазначено, що до проб біологічного матеріалу ЄСПЛ відносяться зразки крові, волосся або іншої тканини та матеріали, які виробляються в процесі природної життєдіяльності організму як, наприклад, зразки видиханого повітря, сечі, голосу.

У процесі розгляду слідчим суддею клопотання слідчого встановлено, що:

- наявні правові підстави для проведення слідчих дій у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за №0000329 від 26.03.2025 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України;

- ОСОБА_5 , який фактично володіє такими зразками, є «підозрюваним», тобто стороною кримінального провадження;

- наявні докази, які вказують на можливість причетності громадянина ОСОБА_5 до кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 194, ч.1 ст.263 КК України;

- наявність обставин, якими обґрунтовуються доводи клопотання(відмова особи добровільно надати біологічні зразки);

- у клопотання чітко зазначено, які саме біологічні зразки (букальний епітелій) для проведення судово-медичної молекулярно генетичної експертизи належить відібрати та надано доказ призначення судово-молекулярно генетичної експертизи;

- клопотання слідчого про примусовий відбір біологічних зразків, «погоджене» прокурором, тобто подано стороною обвинувачення у кримінальному провадженні;

- до клопотання надано достатньо матеріалів, які обгрунтовують доводи клопотання;

- виключення можливості отримати біологічні зразки (букальний епітелій) у гр. ОСОБА_5 для проведення судово-медичної молекулярно генетичної експертизи у інший спосіб, а проведення вказаного експертного дослідження є необхідним для повноти досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

- небажання гр. ОСОБА_5 надати біологічний зразок у добровільному порядку, перешкоджає проведенню слідчої дії у кримінальному провадженню, яка є необхідною для перевірки, чи не залишені цією особою сліди у певному місці або на речових доказах у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 194, ч.1 ст. 263 КК України.

- метою відібрання біологічних зразків у підозрюваного ОСОБА_5 поза його згодою, не є отримання доказів обвинувачення особи.

Таким чином, наявні передбачені ч.3 ст. 245 КПК України для задоволення клопотання слідчого про примусове отримання біологічних зразків, а саме букального епітелію підозрюваного ОСОБА_5 для проведення судово-медичної молекулярно генетичної експертизи у кримінальному провадженні.

Оскільки клопотання слідчого про примусове відібрання біологічних зразків, подано в порядку ст. 160 КПК України, то відповідно до положень п.7 ч.1 ст. 164 цього Кодексу, слід визначити строк дії ухвали слідчого судді, який не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали.

Однак, неможливо погодитися з думкою слідчого стосовно надання дозволу на відібрання зразків, іншим слідчим групи слідчих, оскільки слідчим у клопотанні не зазначено прізвище, ім`я та по батькові особи, якій необхідно надати таке право, тому у цій частині у задоволенні клопотання слід відмовити.

Застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим і необхідним в даному кримінальному провадженні, оскільки сприятиме досягненню мети щодо швидкого, повного та неупередженого досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись: ст. 2, 110, 160-166, 241,245 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ :

Клопотання ст.. слідчого СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 , яке погоджено прокурором Нікопольської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про надання дозволу на примусове відібрання біологічних зразків, у кримінальному провадженні №0000329 від 26.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.194, ч. 1 ст. 263 КК України задовольнити частково.

Надати дозвіл старшому слідчому СВ Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області капітану поліції ОСОБА_3 , який здійснює досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000329 від 26.03.2025 року здійснити відібрання зразків, а саме букального епітелію у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 примусово для проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи.

Строк дії ухвали слідчого судді про примусове відібрання біологічних зразків,не може перевищувати двох місяців з дня постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1