Єдиний унікальний номер № 285/2777/25
Провадження № 1-кп/0285/627/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2025 року м. Звягель

Звягельського міськрайонний суд Житомирської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника - адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду у м. Звягелі кримінальне провадження № 285/2777/25 0000013) по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Троща Чуднівського району Житомирської області, громадянина України, працюючого в ТОВ "Моноліт-Ресурс" на посаді техніка-землевпорядника, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

11.11.2021 ОСОБА_5 згідно наказу № 28 від 10.11.2021 прийнято на роботу до ТОВ «Моноліт-Ресурс» на посаду техніка-землевпорядника.

У відповідності до посадової інструкції технік-землевпорядник визначає права на земельні ділянки, нерухоме майно, проведення операцій та операцій із ними, контролює використання та охорону земель, довкілля відповідно до чинного законодавства України, організовує роботу колективу виконавців, приймає обгрунтовані управлінські рішення.

Під час здійснення господарської діяльності, ТОВ «Моноліт-Ресурс» відповідно укладених договорів оренди використовує земельні ділянки з кадастровими номерами :01:000:0414 площею 0,7137 га, :01:000:0413 площею 1,4463 га, :01:000:0037 площею 1,6159 га, :01:000:0038 площею 1,7118 га, :01:000:0039 площею 1,6038 га, :01:000:0040 площею 1,3658 га, :01:000:0041 площею 1,5036 га, :01:000:0042 площею 1,3044 га, :01:000:0415 площею 0,2624 га, :01:000:0033 площею 1,3073 га, :01:000:0032 площею 1,1115 га, :01:000:0416 площею 1,0296 га, :01:000:0418 площею 0,3075 га, :01:000:0419 площею 1, 0337 га, :01:000:0417 площею 1,0346 га, :01:000:0027 площею 1,0343 га, :01:000:0387 площею 1,6713 га, :01:000:0429 площею 1,746 га, :01:000:0410 площею 1,0126 га, :01:000:0426 площею 1,0126 га, :01:000:0014 площею 1,0128 га, :01:000:0015 площею 1,0140 га, :01:000:0427 площею 1,0127 га, :01:000:0412 площею 1,0131 га, :01:000:0425 площею 1,0129 га, :01:000:0019 площею 1,012 га, :01:000:0020 площею 1,0150 га, :01:000:0424 площею 1,0166 га, :01:000:0422 площею 1,0137 га, які на праві власності належать фізичним особам.

У кінці квітня 2025 року, точний час досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , будучи техніком-землевпорядником ТОВ «Моноліт-Ресурс» та керуючи процесом обробітку земельних ділянок за межами с. Берегове, Звягельського району, в порушення вищевказаних вимог законодавства, діючи умисно в інтересах ТОВ «Моноліт-Ресурс», самовільно зайняв земельні ділянки водного фонду - прибережної захисної смуги річки Случ, шляхом їх розорювання, засівання та вирощування на них сільськогосподарської культури кукурудзи.

Зокрема, при обробітку земельних ділянках з кадастровими номерами :01:000:0414, :01:000:0413, :01:000:0037, :01:000:0038, :01:000:0039, :01:000:0040, :01:000:0041, :01:000:0042 єдиним масивом оброблено, тобто самовільно захоплено землі водного фонду - частину прибережної захисної смуги річки Случ загальною площею 2,4817 га вартістю 16 956 794,92 грн., що перебувають в охоронній зоні.

Також, при обробітку єдиним масивом земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0387, :01:000:0429, :01:000:0410, :01:000:0426, :01:000:0014, :01:000:0015, :01:000:0427, :01:000:0412, :01:000:0425, :01:000:0019, :01:000:0020, :01:000:0424, :01:000:0422, самовільно захоплено землі водного фонду - частину прибережної захисної смуги річки Случ загальною площею 1,3413 га вартістю 9 164 745,54 грн., що перебувають в охоронній зоні. При обробітку єдиним масивом земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0415, :01:000:0033, :01:000:0032, :01:000:0416, :01:000:0600:01:000:0419, :01:000:0417, :01:000:0027 самовільно захоплено землі водного фонду - частину прибережної захисної смуги річки Случ загальною площею 1,6916 га вартістю 8 957 030,45 грн., що перебувають в охоронній зоні.

Загальна площа самовільно захопленої землі водного фонду - частина прибережної захисної смуги річки Случ складає 5,5146 га оціночною вартістю 35 078 570,91 грн. чим заподіяно шкоду в сумі 17488,15 грн.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у самовільному зайнятті земельних ділянок в охоронних зонах, тобто у вчиненні кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Під час досудового розслідування прокурором Звягельської окружної прокуратури ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 за участю захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_4 31.01.2025 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до якої ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні злочину і зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Крім того, сторони при визначенні узгодженої міри покарання, керуючись положеннями пунктів 1-2 ст. 65 КК України, враховують ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, який належні до категорії нетяжких злочинів, особу підозрюваного, який не судимий, має постійне місце проживання, його відношення до скоєного, на обліках у лікар психолога та нарколога не перебуває, вину визнав, у вчиненому, розкаюється, тяжких наслідків від вчинення даного злочину не наступило. Сторони також враховують, що обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 (ст. 66 КК України), є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитків усунення заподіяної шкоди та відсутність обставин, що обтяжують покарання (ст. 67 КК України).

На підставі викладеного, з урахуванням особи підозрюваного, і відношення до вчиненого, сторони погоджуються на застосування норм ст. 69 КК України та узгоджують вид та міру покарання: за ч. 2 ст. 197-1 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, становить 3400 грн. Також підозрюваний ОСОБА_5 зобов`язується звільнити самовільно зайняті земельні ділянки водного фонду - прибережно захисної смуги річки Случ загальною площею 5,5146 га.

При цьому обвинуваченому роз`яснено наслідки укладення і затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, на що він дав згоду.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Підтвердив, що розуміє права, визначені п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно, без примусу і не під тиском.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 цього Кодексу.

Судом встановлено, що вказана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 472 КПК України, у тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення за ч. 2 ст. 197-1 КК України, та щодо узгодженої міри покарання із застосуванням ст. 69 КК України штрафу у розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, становить 3400 грн.

Шляхом вивчення документів кримінального провадження, опитування сторін, суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст. 474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого. Крім того судом з`ясовано у обвинуваченого можливість реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.

Також обвинуваченому роз`яснено вимоги ч.ч. 4, 6, 7 ст. 474 КПК України, положення яких йому зрозумілі, ним усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є його відмова від здійснення прав, передбачених - абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України, а саме права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, права допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь, також усвідомлено, що наслідком укладення та затвердження угоди є обмеження його права на оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 цього Кодексу, а саме можливість оскарження вироку лише з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частиною четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди. Наслідки невиконання угоди обвинуваченому зрозумілі. Після таких роз`яснень обвинувачений та його захисник не заперечували проти затвердження угоди. Прокурор також просив затвердити угоду про визнання винуватості.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого та його захисника, які просили затвердити угоду про визнання винуватості, з урахуванням наведеного вище, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши відповідність угоди про визнання винуватості вимогам кримінального процесуального закону та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд дійшов висновку про ухвалення в даному кримінальному провадженні обвинувального вироку відносно ОСОБА_5 , яким затвердити угоду про визнання ним винуватості, визнати обвинуваченого винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України, та призначити йому покарання, яке відповідає загальним засадам призначення покарання. Підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданого збитку, усунення заподіяної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 - не встановлено.

Запобіжний захід у кримінальному провадженні не обирався.

Цивільний позов не заявлено.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, ст.ст. 374, 474, 475, 615 КПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду про визнання винуватості від 22 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 285/2777/25 0000013).

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України із застосуванням ст. 69 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Запобіжний захід засудженому не обирався і суд не вбачає підстав для його обрання.

У разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку протягом встановлених законом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення відповідного кримінального правопорушення.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Звягельський міськрайонний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію повного тексту вироку в порядку ст. 615 КПК України негайно після проголошення його резолютивної частини вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1