Справа №: 630/600/25 Провадження №: 1-кс/630/379/25
У Х В А Л А

Іменем України

22 травня 2025 року м. Люботин

Слідчий суддя Люботинського міського суду Харківської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Люботин Харківської області клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000268 від 21 травня 2025 року, яке погоджено з прокурором Харківської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Маріуполь Донецької області, громадянина України, українця, з повною середньою освітою, розлученого, ідентифікаційний № НОМЕР_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 13 липня 2005 року за ч. 3 ст. 186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого 18 січня 2008 року на підставі ухвали Волноваського районного суду Донецької області від 10 січня 2008 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 5 місяців 14 днів;

2) вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 21 січня 2011 року за ст. 186 ч. 2 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки, звільненого 14 жовтня 2013 року на підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 04 жовтня 2014 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 3 місяці 17 днів;

3) вироком Володарського районного суду Донецької області від 11 вересня 2014 року за ч. 2 ст. 185 КК України, ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік 6 місяців;

4) вироком Бердичевського міськрайонного суду Житомирської області від 20 лютого 2015 року за ч. 2 ст. 185, ст. 395, ч. 1, 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки, звільненого 17 лютого 2016 року у зв`язку відбуттям покарання;

5) вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 11 жовтня 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік;

6) вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 04 листопада 2016 року за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки; ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 17 січня 2017 року вважати засудженим за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у вигляді 2 років обмеження волі;

7) вироком Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 10 лютого 2017 року за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 71 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 роки 6 місяців;

8) вироком Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 вересня 2017 року за ч. 2 ст. 186, ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 11 червня 2021 року з ДУ ТВК (100) в зв`язку із повним відбуттям покарання;

9) вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі; на підставі ст. 81-1 КК України звільненого ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 червня 2024 року умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 20 днів для проходження військової служби за контрактом;

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень - злочинів, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України,

в с т а н о в и в:

В обґрунтування поданого клопотання слідчий ОСОБА_6 вказав, що досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану», затвердженого Верховною Радою України 24 лютого 2022 року (№2102-ІХ), відповідно до пункту № 31 частини першої статті 85 Конституції України та статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» по всій території України введено воєнний стан, у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України, який триває по теперішній час.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 12 червня 2024 року №167/нст. солдата військової служби за контрактом ОСОБА_4 було призначено на посаду стрільця 2 мотопіхотного спеціалізованого відділення 3 мотопіхотного спеціалізованого взводу 2 мотопіхотного спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , будучи раніше неодноразово судимим за вчинення умисних корисливих злочинів, останній раз вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року за ч. 3 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 1 місяць 20 днів, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення і перевиховання не став та повторно вчинив умисний корисливий злочин за наступних обставин.

Так, 21 травня 2025 року, приблизно об 11-30 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , знаходився в приміщенні прибудови нежитлового приміщення по прийому вторинної сировини, яка розташована на території «Старого ринку» за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Люботин, вул. Слобожанська, 30, літера А-1, де у нього виник конфлікт з малознайомим потерпілим ОСОБА_8 , злочинний, корисливий умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Знаходячись у вказаному місці та у вказаний час ОСОБА_4 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний, корисливий умисел, спрямований

на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , вчинений в умовах воєнного стану, повторно, умисно, відкрито, переслідуючи корисливий мотив, з метою особистого збагачення, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення майнової шкоди та бажаючи їх настання, почав вимагати уявний борг, який виражався в розумінні повернення грошових коштів, які нібито потерпілий винен ОСОБА_4 , на що отримав категоричну відмову потерпілого ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_4 , продовжуючи свої злочинні дії направлені на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , вчинений в умовах воєнного стану, повторно, отримавши неодноразову відмову потерпілого на повернення уявного боргу, який виражався в розумінні повернення грошових коштів, застосував насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , що виразилося в нанесенні одного удару кухонним ножем в область піднижньощелепної області зліва, тим самим повалив волю потерпілого на будь-який опір, підійшов до столу, та заволодів грошовими коштами в сумі 20000 грн., які належали ОСОБА_8 .

Після чого ОСОБА_4 , не надавши потерпілому ОСОБА_8 , необхідну медичну допомогу, тим самим вчинив всі дії спрямовані для досягнення своєї мети, а саме заподіяння смерті та заволодіння грошовими коштами, після чого з місця вчинення кримінального правопорушення - злочину зник, отримавши реальну можливість розпоряджатися вищевказаними грошовими коштами власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_8 , майнову шкоду на вищевказану суму.

Крім того, як зазначив слідчий, 21 травня 2025 року, приблизно об 11-30 год., більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилося можливим, ОСОБА_4 , знаходився в приміщенні прибудови нежитлового приміщення по прийому вторинної сировини, яка розташована на території «Старого ринку» за адресою: АДРЕСА_3 , діючи згідно раптово виниклого злочинного умислу, спрямованого на умисне протиправне заподіяння смерті іншій особі, усвідомлюючи при цьому суспільно - небезпечний характер та наслідки своїх дій, передбачаючи реальну можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді настання смерті та бажаючи їх настання, діючи умисно, застосував насильство небезпечне для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_8 , що виразилося в нанесенні одного удару кухонним ножем в область піднижньощелепної області зліва. Після чого ОСОБА_4 , вважаючи, що ним виконані всі дії направлені на заподіяння смерті потерпілому ОСОБА_8 з місця вчинення злочину втік, не надавши потерпілому необхідну медичну допомогу, тим самим вчинив всі дії спрямовані для досягнення своєї мети, а саме заподіяння смерті.

Однак злочинний намір, спрямований на спричинення смерті ОСОБА_8 не був доведений до кінця з причини не залежної від волі ОСОБА_4 , а саме у зв`язку з тим, що ОСОБА_8 своєчасно було надано необхідну допомогу медичними працівниками, в результаті чого смерть останнього не настала.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_8 згідно довідки КНП «Люботинська міська лікарня» отримав наступні тілесні ушкодження: колото-різане поранення піднижньощелепної області зліва.

Органом досудового розслідування 21 травня 2025 року повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Обґрунтованість повідомленої підозри підтверджується зібраними під час досудового розслідування доказами.

В обґрунтування клопотання слідчий посилався на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ст. 177 КПК України, що виражається в тому, що підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі до 15 років або довічного позбавлення волі з конфіскацією майна, що може спонукати його до переховування від органу досудового розслідування та суду; з огляду на характер та обставини вчиненого злочину підозрюваний може здійснювати незаконний вплив на свідків; підозрюваний, знаходячись на свободі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, з огляду відсутність у нього постійного джерела доходів та міцних соціальних зв`язків, а також те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні інших злочинів, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України. Тому для запобігання таким ризикам до підозрюваного слід застосувати лише такий запобіжний захід як тримання під вартою без визначення застави.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 подане слідчим клопотання підтримав та просив його задовольнити, в своїх поясненнях посилався на обставини, викладені у клопотанні.

Захисник ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання слідчого з тих підстав, що слідчий наразі невірно кваліфіковані дії ОСОБА_4 з огляду на безпідставність застосування такої ознаки як вчинення правопорушення в умовах воєнного стану та помилковість оцінки події як замах на вбивство. Також захисник вказав, що ані слідчим, ані прокурором не доведено належними доказами існування ризиків, вказаних у клопотанні, та просив взяти до уваги, що ОСОБА_4 як військовослужбовець, який отримав бойове поранення, перебуває на реабілітації, та останнім часом проживає з жінкою в будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Тому, на думку захисника, достатнім буде застосувати до ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав промову захисника та просив не брати його під варту. Підозрюваний пояснив, що він вже півроку проживає разом зі ОСОБА_9 в орендованому житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , і запевнив, що не має наміру переховуватися від слідчого чи суду та буде з`являтися за першим викликом. Що ж до обставин, зазначених у повідомленні про підозру, ОСОБА_4 пояснив, що прийшов до потерпілого в пункт прийому металобрухту лише з метою налякати, бо той його обманув і не доплатив гроші за проданий металобрухт, та з метою реалізацію свого наміру саме налякати вирішив скористатися ножем, який побачив в приміщенні пункту прийому металобрухту, в якому працює потерпілий.

Слідчий суддя, вислухавши пояснення учасників кримінального провадження, дослідивши надані слідчим на обґрунтування клопотання докази, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з витягом з ЄРДР від 22 травня 2025 року про реєстрацію кримінального провадження № 0000268 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області здійснює досудове розслідування обставин того, що 21 травня 2025 року до ЧЧ відділення поліції № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 21 травня 2025 року приблизно об 11-30 год. гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є військовослужбовцем ЗСУ, знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив напад відносно останнього з метою заволодіння його грошовими коштами, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 , вчинене в умовах воєнного стану, а також про те, що 21 травня 2025 року до ЧЧ відділення поліції №2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про те, що 21 травня 2025 року приблизно об 11-30 год. гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який є військовослужбовцем ЗСУ, знаходячись на території будівлі прибудови нежитлового приміщення по прийому вторинної сировини за адресою: АДРЕСА_2 , вчинив напад відносно останнього з метою заволодіння його грошовими коштами, поєднаного з насильством, яке є небезпечним для життя та здоров`я ОСОБА_8 , вчинене в умовах воєнного стану, повторно. Потерпілого доставлено до КНП «Любоинська міська лікарня» з попереднім діагнозом згідно довідки: колото різане поранення під нижньощелепної області зліва.

21 травня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000268 ОСОБА_4 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України.

Надані стороною обвинувачення докази свідчать про обґрунтованість повідомленої ОСОБА_4 підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 15 п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Це зокрема:

протокол від 21 травня 2025 року про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, в якому ОСОБА_8 просив прийняти заходи до чоловіка на ім`я ОСОБА_10 , який 21 травня 2025 року приблизно об 11-30 год. за адресою: м. Люботин, вул. Слобожанська, 30, здійснив на нього напад із застосуванням насильства, а саме вдарив номер в ділянку шиї та заволодів грошовим коштами в розмірі 20000,00 грн.;

протокол огляду місця події від 21 травня 2025 року, проведеного в період часу з 13-10 год. до 14-40 год. в приміщенні прибудови до будівлі за адресою: АДРЕСА_2 , на території «Старого ринку», в якому вказано, що в приміщенні прибудови до будівлі, в якому улаштований пункт прийому вторинної сировини, слідчим виявлені такі речі та предмети: кухонний ніж з довжиною леза 15 см, довжиною руків`я 12 см; гаманець на змійці, з двома відділами; грошові кошти в сумі 2380,00 грн; змив РБК з поверхні підлоги прибудови на марлевий тампон; контрольний змив на марлевий тампон; ганчірка з нашаруванням РБК;

протокол допиту від 21 травня 2025 року потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив, що з серпня 2023 року почав працювати на посаді металоприймача у м. Люботин на «Старому ринку» за адресою вул. Слобожанська, 30, і що 21 травня 2025 року він перебував на своєму робочому місці за вищевказаною адресою, коли приблизно об 11 годині до нього прийшов чоловік на ім`я ОСОБА_10 , який раніше часто приходив до нього та здавав йому велосипеди та вироби з металу. ОСОБА_10 був вдягнутий в синю кофту з капюшоном з білим написом попереду, чорні спортивні штани, чорні спортивні кросівки, на голові відсутнє волосся та він мав зламаний ніс. Одразу як ОСОБА_10 прийшов до нього, то почав кричати, що йому не додали грошей за 2 велосипеди, які він приносив у квітні місяці. Він, ОСОБА_8 , почав розказувати ОСОБА_10 , що не збирається йому додавати коштів, оскільки на момент прийому вказаних велосипедів діяла одна ціна на метал, а зараз інша. У відповідь ОСОБА_10 сказав давай гроші, потерпілий ще раз відмовився, і в цей час ОСОБА_10 , який стояв до потерпілого на відстані витягнутої руки, дістав правою рукою з карману ніж та знизу вверх наніс йому один удар вістрям ножа в ділянку верхньої лівої частини шиї. У нього, ОСОБА_8 , одразу пішла кров і він схватився правою рукою за місце рани з метою зупинити кровотечу. В цей час ОСОБА_10 підійшов до столу, де лежав гаманець потерпілого та взяв з нього грошові кошти потерпілого у розмірі приблизно 20000 грн, купюрами по 1000 грн, 500 грн, 200 грн та 100. В цей час потерпілий намагався зупинити кровотечу, а ОСОБА_10 після того як схопив гаманець взяв поруч зі столом ганчірку та протер рукоятку ножу, яким вдарив потерпілого та викинув в середині приміщення. Після цього пішов на вихід з ринку. Потерпілий в цей час побіг по допомогу до продавців авто запчастин, які викликали поліцію та швидку;

протокол допиту свідка ОСОБА_11 від 21 травня 2025 року, який пояснив, що у АДРЕСА_4 , він орендує приміщення, в якому приймає брухт металу, і що в цьому місці у нього працює ОСОБА_8 , і що 21 травня 2025 року йому зателефонував товариш та повідомив, що ОСОБА_8 вдарили ножем у шию чоловік, який раніше здавав металобрухт. Він, ОСОБА_11 , одразу виїхав до пункту прийому металобрухту, та додатково від ОСОБА_8 дізнався, що нападник забрав у нього 20000,00 грн;

протокол допиту свідка ОСОБА_12 від 21 травня 2025 року, який пояснив, що він працює в магазині автозапчастин за адресою: АДРЕСА_2 , і поряд знаходиться пункт прийому металобрухту, в якому працює чоловік на ім`я ОСОБА_13 , і що в цей день об 11-35 год. він почув крики в приміщенні пункту прийому металобрухту, а вже за кілька хвилин потому до нього в магазин зайшов ОСОБА_13 , у якого шия була перемотана тканиною і на ньому було багато крові. Також ОСОБА_13 сказав йому, що нападник кинув ножа на місці нападу і забрав у нього 20000,00 грн;

протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 21 травня 2025 року, яка пояснила, що працює в магазині автозапчастин за адресою: АДРЕСА_2 , і поряд знаходиться пункт прийому металобрухту, в якому працює чоловік на ім`я ОСОБА_13 , і що в цей день об 11-35 год. вона почула крики в приміщенні пункту прийому металобрухту, а вже за кілька хвилин потому до нього в магазин зайшов ОСОБА_13 , у якого шия була перемотана тканиною і на ньому було багато крові, та що нападник кинув ножа на місці нападу і забрав у нього 20000,00 грн;

протокол від 21 травня 2025 року про затримання ОСОБА_4 21 травня 2025 року о 12-40 год. за адресою: АДРЕСА_5 , у якого під час особистого обшуку виявлено та вилучено одяг, в якому він був вдягнений: кофта синього кольору за капюшоном «Oridginal», штани спортивні чорного кольору, кросівки чорного кольору з тканини «Найк» з чорно-червоною підошвою, та грошові кошти в сумі 8140,00 грн;

протокол від 21 травня 2025 року огляду відео на DVD-диску, створеного від 21 травня 2025 року, на якому зображено чоловіка, схожого на ОСОБА_4 , який одягнений в блакитну кофту з капюшоном, темні штани та кросівки чорного кольору з чорною підошвою та червоними вставками, та який спочатку направляється в бік прибудови нежитлового приміщення по прийому вторинної сировини, яка розташована на території «Старого ринку» за адресою: АДРЕСА_3 , а потім через 4 хвилини направляється назад, тримаючи в руках гаманець, в якому зберігаються грошові кошти;

протокол від 21 травня 2025 року огляду предметів, в якому зафіксоване те, що слідчий оглянув одяг, який був вилучений у ОСОБА_4 під час його затримання, та встановив схожість таких речей з тими речами, в яких підозрюваний був вдягнений на оглянутому відеозаписі;

лист КНП «Люботинська міська лікарня» від 21 травня 2025 року про те, що до хірургічного відділення лікарні 21 травня 2025 року о 12-09 год. був доставлений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якому встановлений діагноз: Колото-різана поранення під нижньощелепної області зліва;

протокол допиту ОСОБА_4 в якості підозрюваного від 21 травня 2025 року, який підтвердив те, що 21 травня 2025 року приблизно об 11-30 год. він прийшов до пункту прийому вторинної сировини, де працював чоловік на ім`я ОСОБА_13 , та від якого він почав вимагати гроші в якості доплати до попередніх розрахунків. Почувши відмову ОСОБА_13 , він обурився і почав на нього кричати, а потім ще дістав правою рукою з кишені ножа, наніс ОСОБА_13 один удар знизу до гори в ділянку нижньої щелепи. Також ОСОБА_4 пояснив, що на столі у потерпілого побачив гаманець, в якому були грошові кошти, і тому вирішив заволодіти такими грошима. Забравши гроші з гаманця, він викинув ніж та поспіхом пішов з місця події.

Отже, ОСОБА_4 , який має дев`ять непогашених судимостей, підозрюється у вчиненні особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання виді позбавлення волі на строк від восьми до п`ятнадцяти років до довічного позбавлення волі.

Керуючись принципом презумпції невинуватості, наразі не вирішується наперед процесуальна перспектива судового розгляду обвинувачення, яке може бути пред`явлено ОСОБА_4 після завершення досудового розслідування, а лише надається аналіз обґрунтованості повідомленої підозри, суспільної небезпеки злочинних діянь, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом і не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

При вирішенні питання про доцільність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя враховує відсутність у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, що обумовлено проживанням у сторонніх осіб і відсутністю власного місця проживання. З пояснень підозрюваного, наданих ним в судовому засіданні, випливає, що він останнім часом він проживає у жінки на ім`я ОСОБА_15 в орендованому житловому будинку. З цього слідчий суддя робить висновок, що наявність у ОСОБА_4 місця проживання і тривалість проживання в конкретному помешканні цілком залежно від волевиявлення сторонніх осіб. На утриманні у ОСОБА_4 немає малодітній дітей чи непрацездатних осіб, та у нього відсутні взаємні права і обов`язки, притаманні членам однієї сім`ї. Також слідчий суддя бере до уваги тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, та яке може бути збільшене ураз об`єднання з покаранням, призначеним в інших кримінальних провадженнях.

Саме від моменту повідомлення про підозру особа притягується до кримінальної відповідальності і отримує інформацію про кримінальне правопорушення, у вчиненні якого підозрюється, та його правову кваліфікацію. В свою чергу це дає можливість підозрюваному спрогнозувати негативні для себе наслідки у вигляді певного покарання, яке може бути йому в майбутньому призначене, та його розмір. Від так тяжкість покарання, яке може загрожувати особі, підсилює ризик її втечі і переховування від органу досудового розслідування та суду.

Іншим чинником, який значно підсилює ризик втечі підозрюваного, є те, що ОСОБА_4 , який є військовослужбовцем в/ч НОМЕР_2 та був зарахований до списків особового складу з 12 червня 2024 року, самовільно залишив військову частину з 09 вересня 2024 року без поважних причин та відсутній на службі по теперішній час. Це підтверджується витягом з наказу по військовій частині від 15 вересня 2024 року. Отже це вказує на свідоме переховування ОСОБА_4 з наміром ухилися від військової служби за контрактом, для проходження якої його було звільнено з установи виконання покарань на підставі судового рішення.

Наведене вище в сукупності може вказувати на наявність вагомого ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, - переховування від слідчого і суду, що може перешкодити завершенню досудового розслідування у найкоротші строки.

З огляду на те, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінальних правопорушеннь і кваліфікація його дій заснована на показаннях потерпілого і свідка, слідчий суддя вважає, що існує ризик незаконного впливу на цих осіб з метою примушування їх до дачі неправдивих показань або зміни раніше наданих показань з метою зменшення ступеня відповідальності, адже встановленні обставин кримінального правопорушення під час судового розгляду матимуть саме показання потерпілого і свідків, які можуть бути додатково встановлені під час досудового розслідування. Отже існує ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В той же час слідчий суддя вважає, що уразі застосування до підозрюваного іншого, більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, він може продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. До такого висновку слідчий суддя дійшов з того, що ОСОБА_4 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні особливо тяжких злочинів протягом невідбутої частини покарання, призначеного вироком Харківського районного суду Харківської області від 22 грудня 2021 року, від відбуття якого його було умовно-достроково звільнено, а також в період його перебування у статусі підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000137 від 14 березня 2025 року, в якому повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч. 4 ст. 186 КК України, було вручено йому 30 квітня 2025 року, що красномовно свідчить про зневажливе ставлення з його боку до негативних наслідків можливого затримання за нові злочини чи його впевненість у тому, що його дії не будуть викриті і він зможе уникнути відповідальності. Тому слідчий суддя вважає обґрунтованим існування високого рівня ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя вважає підтвердженим наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків у кримінальному провадженні, та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

За таких обставин, застосування до підозрюваного на даний час більш м`якого запобіжного заходу є неможливим, а тому до підозрюваного слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з метою запобігання існуючим ризикам, передбаченим пп. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Метою тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання (рішення ЄСПЛ у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 poкy, п.32.SeriesA,№ 182 та «Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28 жовтня 1994 року, п.55. Series А, №300-А).

Крім того, у п. 48 рішення «Чеботар проти Молдови» №35615/06 від 13 листопада 2007 року Європейський суд з прав людини зазначив «Суд повторює, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності з статтею 5 & 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ні в момент арешту, ні під час перебування заявника під вартою. Також не обов`язково, щоб затриманій особі по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддані суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання».

При вирішенні питання щодо можливості обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, необхідно звернути увагу, що суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваної, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Слідчий суддя також бере до уваги, що інтереси суспільства значною мірою переважають інтереси забезпечення права на свободу підозрюваного ОСОБА_4 , незважаючи на існування презумпції невинуватості.

Крім цього слідчий суддя, керуючись п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України, при постановленні даної ухвали, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, вважає за необхідне не визначати підозрюваному ОСОБА_4 розмір застави, оскільки він підозрюється у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства.

Керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 181, 194, 615 КПК України, слідчий суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання старшого слідчого СВ відділення поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області ОСОБА_6 по кримінальному провадженню № 0000268 від 21 травня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.

Застосувати у відношенні ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківській слідчий ізолятор» на період досудового розслідування, але не більше 60 (шістдесяти) днів, тобто до 19 липня 2025 року включно.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення, а підозрюваним у цей же строк з дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Слідчий суддяОСОБА_1