Справа № 308/6235/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , його захисника - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання у межах строку досудового розслідування,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітан поліції ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 5 (п`яти) місяців, у межах строку досудового розслідування.

Клопотання мотивовано тим, що як встановлено досудовим розслідуванням встановлено, що 24.02.2022 у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався, та діє по теперішній час.

Не зважаючи на викладене, у ОСОБА_4 в невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше 20.01.2025, виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), з метою реалізації якого останній взяв у повне користування р/р НОМЕР_1 , відкритий на ФОП ОСОБА_8 в АТ «Ощадбанк», та яким в подальшому користувався для здійснення своєї злочинної діяльності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, 20.01.2025 ОСОБА_4 будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України, діючи повторно, за допомогою мобільного пристрою через мережу «Інтернет», використовуючи змінені анкетні данні через акаунт з прив`язаним номером НОМЕР_2 , знайшов оголошення у групі соціального месенджеру «Телеграм» від ТОВ «ФЛЕШ-ТЕХ» про купівлю комплектуючих для дронів, а саме «ELRS 915 RX dual diversity» у кількості 640 штук. Тоді, 21.01.2025 о 11 годині 05 хвилин ОСОБА_4 шляхом листування розпочав діалог з менеджером із закупівель ТОВ «ФЛЕШ-ТЕХ» на ім`я ОСОБА_9 , запропонувавши продати вищевказані комплектуючі за суму 790 гривень за штуку, на загальну суму 505 600 грн., достовірно розуміючи та усвідомлюючи, що жодного відношення до купівлі чи продажу необхідних комплектуючих та наявності саме таких комплектуючих він немає, а лише переслідує мету заволодіння грошовими коштами шляхом здійснення шахрайських дій.

В подальшому 22.01.2025 менеджер із закупівель ТОВ «ФЛЕШ - ТЕХ» ознайомившись із умовами продажу вищевказаних комплектуючих, будучи переконаним у добросовісності продавця та серйозності намірів останнього щодо продажу комплектуючих, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_4 , вважаючи та будучи впевненим, що здійснює купівлю 640 штук «ELRS 915 RX dual diversity» близько 12:00 години здійснив оплату у сумі 505 600 грн. на р/р НОМЕР_1, відкритий на ФОП ОСОБА_8 в АТ «Ощадбанк», який покупцеві в ході листування попередньо надав ОСОБА_4 , не будучи підприємцем та не маючи у власності вищевказаних комплектуючих.

Після отримання оплати, ОСОБА_4 мав здійснити надсилання товару за реквізитами вказаними менеджером із закупівель ТОВ «ФЛЕШ-ТЕХ» у найближчий час. Однак реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , перестав виходити на зв`язок, та не здійснив пересилання товару, натомість отриманими коштами останній розпорядився на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар потерпілому. Вказаними протиправними діями, ОСОБА_4 завдав ТОВ «ФЛЕШ-ТЕХ» в особі представника потерпілого ОСОБА_10 матеріального збитку на загальну суму 505 600 грн.

В подальшому, продовжуючи свою протиправну діяльність ОСОБА_4 , знаючи та розуміючи, що шляхом введення в оману сторонніх осіб та підприємства можна незаконно збагатитись, з метою реалізації протиправного умислу взяв у повне користування р/р НОМЕР_3 , відкритий на ФОП ОСОБА_11 в АТ «А-Банк», та яким в подальшому користувався для здійснення своєї злочинної діяльності.

Реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи мету особистого збагачення, 27.01.2025 ОСОБА_4 діючи повторно, за допомогою мобільного пристрою через мережу «Інтернет», використовуючи змінені анкетні данні через акаунт під назвою « ОСОБА_12 » з прив`язаним номером НОМЕР_4 , знайшов оголошення у групі під назвою «ІНФОРМАЦІЯ_4» в додатку «Telegram» від менеджера ТОВ «Адвенсд Технолоджис» про купівлю комплектуючих для дронів, а саме двигунів та медіаконвертерів. Тоді 28.01.2025 о 07 годині 38 хвилин ОСОБА_4 шляхом листування розпочав діалог з менеджером із закупівель ТОВ «Адвенсд Технолоджис» на ім`я ОСОБА_13 , запропонувавши продати вищевказані комплектуючі за передоплату у 50% від загальної суми, що становила 426 344 грн., достовірно розуміючи та усвідомлюючи, що жодного відношення до купівлі чи продажу необхідних комплектуючих та наявності самих таких комплектуючих він немає, а лише переслідує мету заволодіння грошовими коштами шляхом здійснення шахрайських дій.

В подальшому 30.01.2025 менеджер із закупівель ТОВ «Адвенсд Технолоджис» на ім`я ОСОБА_13 ознайомившись із умовами продажу вищевказаних комплектуючих, будучи переконаною у добросовісності продавця та серйозності намірів останнього щодо продажу комплектуючих, не здогадуючись про протиправні наміри ОСОБА_4 , вважаючи та будучи впевненою, що здійснює купівлю 105 шт. медіаконвертерів та 420 шт. двигунів, здійснила оплату від імені ТОВ «Адвенсд Технолоджис» у сумі 426 344 грн. на р/р НОМЕР_3 , відкритий на ФОП ОСОБА_11 в АТ «А-Банк», який покупцеві в ході листування попередньо надав ОСОБА_4 , не будучи підприємцем та не маючи у власності вищевказаних комплектуючих.

Після отримання оплати, ОСОБА_4 мав здійснити надсилання товару за реквізитами вказаними менеджером із закупівель ТОВ «Адвенсд Технолоджис» у найближчий час. Однак, реалізуючи свій протиправний умисел ОСОБА_4 , перестав виходити на зв`язок та не здійснив пересилання товару, натомість отриманими коштами останній розпорядився на власний розсуд, не маючи наміру пересилати вказаний вище товар потерпілому. Вказаними протиправними діями ОСОБА_4 завдав ТОВ «Адвенс Технолоджис» в особі представника потерпілого ОСОБА_14 матеріального збитку на суму 426 344 грн.

За таких обставин, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

Так, 08.02.2025 в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затримано за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України. В цей же день ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру за вчинення злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великих розмірах. Слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду 11.02.2025 обрано ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, визначивши заставу в розмірі 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн. Також, 10.03.2025 захисником ОСОБА_4 внесено заставу та звільнено останнього з під варти.

Як вказано у клопотанні в подальшому, 12.03.2025 ОСОБА_4 оголошено повідомлення про підозру за вчинення іншого злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великих розмірах. Слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суд 13.03.2025 ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 08.05.2025, визначивши заставу в розмірі 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1 059 800 грн.

Слідчий зазначає, що постановою прокурора 14.04.2025 об`єднано матеріали кримінальних проваджень в одне провадження з єдиним № 0000173. Також, слідчим підозрюваному ОСОБА_4 29.04.2025 вручено повідомлення про зміну раніше повідомлених підозр за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, тобто у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

У клопотанні вказано на те, що підозрюваним у кримінальному провадженні є ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ужгород Закарпатської області, громадянин України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий, востаннє - Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу на суму 51 000 гривень.

Слідчий зазначає, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протокол огляду електронного носія інформації від 25.04.2025; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколами огляду предметів від 07.02.2025, 04.04.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності надають достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

При цьому слідчий вказує на те, що на даний момент до закінчення даного строку д/р необхідно провести низку додаткових слідчих (розшукових) та процесуальних дій, тимчасові доступи до речей та документів, спрямовані на збір доказів з метою повного, всебічного і неупередженого з`ясування всіх обставин вчиненого кримінального правопорушення, а саме необхідно: отримати розсекречені протоколи за результатами проведення НС(Р)Д, в подальшому прийняти процесуальне рішення щодо їх розсекречення та розсекретити процесуальні рішенння на підставі яких проводились НС(Р)Д відносно ОСОБА_4 , отримати розсекречені ухвали Закарпатського апеляційного суду про надання дозволу на проведення НС(Р)Д; провести тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться у володінні АТ «А-Банк», АТ «ПУМБ», АТ «Таскомбанк», АТ «ВФ України» (постанови на виконання направлено до установ), провести аналіз отриманої інформації та скласти відповідні протоколи огляду вилученої інформації; встановити місцезнаходження ТОВ «Флеш-Тех» на ім`я ОСОБА_9 та допитати останнього в якості свідка; встановити місцезнаходження інших осіб, які будуть встановлені за результатами проведення НС(Р)Д відносно ОСОБА_4 та допитати їх в якості свідків; з врахуванням отриманих доказів повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри в кінцевому варіанті; у встановленому ст. ст. 290 - 291 КПК України порядку надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному та його захиснику, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії, необхідність в яких, може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні.

Здійснення вказаних слідчих (розшукових) і процесуальних дій під час досудового розслідування має суттєве значення для всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин вчинення кримінальних правопорушень й об`єктивного судового розгляду, дотримання основних засад кримінального провадження, зокрема верховенства права, законності, презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, тощо.

Ризики, якими керувався слідчий суддя при обранні запобіжного заходу як тримання під вартою, не зменшились та не припинили існувати, а тому наявні підстави для продовження строку тримання ОСОБА_4 під вартою.

Відповідно до вимог ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язана із необхідністю запобігання ризикам, передбачених ст.177 КПК України. Підставами застосування запобіжних заходів є обґрунтованість підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення та наявність ризику (ризиків), перелік яких встановлено пунктами 1-5 ч.1 ст.177 КПК України.

При цьому, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення (рішення у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» від 28.10.1994, «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30.09.1990).

У клопотанні вказано на те, що відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до вимог КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність декількох ризиків, передбачених у ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_4 може: переховуватися від органів досудового розслідування та суду; перебуваючи на волі матиме можливість знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, які на даний час ще не встановлені органом досудового розслідування, тобто наявний ризик, передбачений п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України; незаконно впливати на представників потерпілої сторони та свідків у кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, що підтверджується тим, що ОСОБА_4 будучи судимим за вчинення майнових злочинів, на шлях виправлення не став, а продовжує вчиняти нові злочини. В тому числі згідно інформації з ІУТ ГУНП в ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 неодноразово судимий за вчинення в тому числі, майнових злочинів, зокрема: вироком від 31.07.2014 за ч. 3 ст. 185 КК України, засуджений до позбавлення волі строком на 3 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком від 01.06.2016 за ч. 1,2 ст. 190 КК України, засуджений до позбавлення волі строком на 1 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком від 12.10.2021 за ч. 2 ст. 342 КК України, засуджений до позбавлення волі строком на 1 рік; вироком від 05.10.2021 за ч. 1,2 ст. 190 КК України, засуджений до штрафу в сумі 1 700 гривень; вироком від 15.11.2021 за ч. 2 ст. 190 КК України, засуджений до штрафу в сумі 1 700 гривень; вироком від 16.02.2022 за ч. 1 ст. 190 КК України, засуджений до штрафу в сумі 850 гривень; вироком від 02.06.2022 за ч. 2 ст. 185, ч. 1,2 ст. 361, КК України, засуджений до позбавлення волі строком на 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік; вироком від 28.05.2024 за ч. 1 ст. 190 КК України, засуджений до штрафу в сумі 51 000 гривень.

Як вказано у клопотанні, інший запобіжний захід, окрім тримання під вартою, не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, оскільки альтернативні запобіжні заходи не забезпечують належний рівень гарантії доброчесної поведінки останнього, а тому наявна необхідність в обранні такої міри запобіжного заходу, як тримання під вартою.

У клопотанні вказано на неможливість забезпечити виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього обов`язків, а також запобігти наявним ризикам, іншим чином.

Так, слідчий зазначає, що приймаючи до уваги вищевикладене, а також те, що строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 завершується 08.05.2025, є необхідність у продовженні даного запобіжного заходу в межах строку досудового розслідування.

Керуючись вимогами ст. ст. 36, 40, 131, 132, 176 - 178, 181, 184, 194,197 та 199 КПК України,слідчий просить: продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 5 (п`яти) місяців, у межах строку досудового розслідування, а саме до 08 липня 2025 року.

Захисником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_5 , подано клопотання про повернення клопотання без розгляду. Так, адвокат зазначає, що КПК України не передбачено продовження строків тримання особи під вартою до п`яти місяців; апеляційним судом розглядається скарга на ухвалу про обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу; в одному кримінальному провадженню №0000173 від 04.02.2025 року - об`єднаному, щодо ОСОБА_4 діють ДВА запобіжних заходи - застава та тримання під вартою з можливістю внесення застави, тоді як щодо підозрюваного, обвинуваченого може бути застосовано тільки один запобіжний захід, а не декілька одночасно. Адвокат просив повернути слідчій СВ Ужгородського СВ Ужгородського РУП ОСОБА_17 та прокурору Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_18 - клопотання про продовження відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_19 від 13.03.2025. по справі 308/3545/25, до 5 (п`яти ) місяців, без розгляду.

Захисником ОСОБА_4 , адвокатом ОСОБА_5 , подано клопотання про зміну запобіжного заходу. Так адвокат зазначає, що ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2025 по справі № 308/2203/25 у рамках кримінального провадження, відомості про яке 07.02.2025 року внесені до ЄРДР за №0000186, застосовано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до - 03 квітня 2025 року. Строк тримання ОСОБА_4 під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання - з 21 год. 27 хв., 08.02.2025 року. Визначити заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

При цьому, як вказано адвокатом підставою для обрання такого виду запобіжного заходу стало те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду; існування ризику переховування ОСОБА_4 , незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, можливості вчинення підозрюваним нового кримінального правопорушення, або продовження вчинення.

На виконання даної ухвали слідчого судді від 11.02.2025 застоводавцем ОСОБА_20 03.10.2025 об 15.45 год. сплачено заставу в розмірі, визначеному ухвалою Ухвалою Слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2025 по справі № 308/2203/25 , - 242240,00 (двісті сорок дві тисяч двісті сорок (квитанція додається) ОСОБА_4 11.03.2025 - звільнений з ДУ «Закарпатська УВП № 9», де на виході його очікували екіпаж ІНФОРМАЦІЯ_3 , який доставив його в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_5 за адресою: АДРЕСА_3 , де тримали його до підготовки повідомлення про підозру за ніби-то, вчинення ОСОБА_4 злочину - 04.02.2025 і об 11.10. год. 12.03.2025, слідчою Ужгородського РУП ГУНП ОСОБА_21 йому повідомлено про нову підозру, за вчинення старого злочину.

Тобто злочин, за який ОСОБА_4 вручено нову підозру, ніби-то, вчинено 04.02.2025 року, відомості про що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 0№» 0000173, тобто за тиждень до обрання йому запобіжного заходу в рамках кримінального провадження від 07.02.2025 року внесені до ЄРДР за №0000186

Постановою прокурора Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_18 від 14.04.2025 дані матеріали досудових розслідувань у кримінальних проваджень, що внесені до ЄДРДР за №0000173 від 04.02.2025 року та №0000186 від 07.02.2025 об`єднані в одне провадження Об`єднаному провадженню присвоєно №0000173 від 04.02.2025 року. Тобто, в одному кримінальному провадженню №0000173 від 04.02.2025 року щодо ОСОБА_22 діють два запобіжних заходи - застава в розмірі 242 240 грн. та тримання під вартою з можливістю внесення застави 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Як вказує адвокат, після внесення застави, не порушуючи жодного обов`язку забезпеченого заставою, адже фізично не встиг би порушити (звільнений 11.03.2025 - доставлений до ТЦК - 12.03.2025 - повідомлення про підозру, фактичне затримання), слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду оскаржуваною ухвалою знову обирає ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою і знову описує ті ж ризики, які враховувала при винесенні ухвали від 11.02.2025 по справі № 308/2203/25. Тобто, за одні і ті ж ризики ОСОБА_4 обрано два рази запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та два рази визначено альтернативний запобіжний захід заставу в розмірі 242240 грн. та 1 059 800 грн.

Адвокат зазначає, що до підозрюваного, обвинуваченого може бути застосовано тільки один запобіжний захід, а не декілька одночасно.

Разом з тим, як вказано у клопотанні про зміну запобіжного заходу, згідно діючого кримінального процесуального кодексу України, підставою для зміни запобіжного заходу є зокрема наявність нових обставин, які не розглядалися суддею при застосуванні запобіжного заходу, зменшення встановлених ризиків, тощо.

Адвокат стверджує, що змінилися обставини, а саме у ОСОБА_4 наявна мати, яка є інвалідом, бабуся ОСОБА_4 є особою, яка потребує стороннього догляду є лежаючою, а донька інвалід не може забезпечити такого догляду,, оскільки сама не здатна себе обслуговувати (підтвердження будуть надані в судовому засіданні) Тим більше, визначений розмір застави в розмірі 300 прожиткових мінімумів громадян є занадто великим.

Узагальнюючи наведене, враховуючи, що в одному кримінальному провадженню №0000173 від 04.02.2025 року діють два запобіжних заходи щодо ОСОБА_4 , що є істотним порушення вимог кримінально-процесуального закону, з урахуванням того, що лежача бабуся ОСОБА_4 та мати - інвалід, залишаються без єдиного утримування та доглядальника, адвокат просить суд: змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на домашній арешт або істотно зменшити розмір застави.

Прокурором подано заперечення на клопотання захисника про повернення клопотання без розгляду, так прокурор зазначає, що прокурором відповідно до вимог Глави 18 КПК України вчасно подано відповідне клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу; твердження захисника щодо дії одночасно двох запобіжних заходів в кримінальному провадженні є хибними, оскільки строк дії ухвали слідчого судді у справі № 308/2203/25 від 11.02.2025 сплив 03.04.2025. Прокурором не ініцювалось питання перед слідчим суддею щодо продовження строків дії альтернативного запобіжного заходу в виді застави, а саме обов`язків зазначених в ухвалі, а також не надходили до суду клопотання щодо звернення в дохід держави суми застави.

Прокурором 14.04.2025 прийнято рішення про об`єднання двох кримінальних проваджень в одне тільки 03.04.2025 - після спливу строку дії відовідної ухвали. Сторона захисту з моменту застосування 13.03.2025 в іншому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу в виді тримання під вартою не ініціювала питання перед слідчим суддею щодо повернення застави заставодавцю. Отже, сторона захисту знаючи, що строк дії ухвали у справі № 308/2203/25 від 11.02.2025 сплив 03.04.2025, та що діє в іншому кримінальному провадженні запобіжний захід в вигляді тримання під вартою, а також той акт що прокурор не звертався до слідчого судді з оберненням застави в дохід держави, не скористалась своїм правом на повернення застави заставодавцю, та умисно зазначають про дію двох запобіжних заходів вводячи суд в оману.

Щодо твердження сторони захисту про факт не набрання законної сили ухвали слідчого судді від 13.03.2025 по справі 308/3545/25 і її законність перевіряється Закарпатським апеляційним судом, зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 205 КПК України ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення. Розгляд Закарпатським апеляційним судом апеляційної скарги захисника на ухвалу слідчого судді не припиняє дії ухвали, якою обрано запобіжний захід підозрюваному.

Прокурор беручи до уваги вищезазначене, вважає, що клопотання про продовження строків тримання під вартою є необґрунтованим, зазначення про істотні порушення вимог кримінальнопроцесуального закону йде без посилання на конкретні норми КПК України, які порушені під час подання клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу

Прокурор просить відмовити в задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 від 05.05.2025, а клопотання про продовження строків тримання під вартою задоволити.

Прокурор у судовому засіданні просив задоволити клопотання, та продовжити строк тримання під вартою підозрюваному у межах строку досудового розслідування. Також прокурор просив взяти до уваги, що за результатами розгляду апеляційної скарги поданої захисником ОСОБА_5 , на ухвалу слідчого судді від 13.03.2025 року про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу, вказану ухвалу залишено в силі, а апеляційну скаргу без задоволення.

Захисник у судовому засіданні підтримала подане клопотання про зміну запобіжного заходу, клопотала відмовити в задоволенні клопотання про продовження дії ухвали слідчого судді.

Підозрюваний в судовому засіданні підтримав позицію захисника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши подане клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою має право подати прокурор, слідчий за погодженням з прокурором не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо кримінальних правопорушень, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду.

Клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

У разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати клопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

У відповідності до ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується .

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.ч.1,3 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів .

Строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому цим Кодексом. Сукупний строк тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого під час досудового розслідування не повинен перевищувати: 1) шести місяців - у кримінальному провадженні щодо нетяжкого злочину; 2) дванадцяти місяців - у кримінальному провадженні щодо тяжких або особливо тяжких злочинів .

При вирішенні питання про продовження строків тримання під вартою слід враховувати вимоги статей 177, 178, 197, 199 КПК України, статей 5, 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та положень, встановлених у рішеннях Європейського суду з прав людини щодо необхідності дотримання розумних строків тримання особи під вартою.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Згідно матеріалів клопотання, витягу з ЄРДР №0000173 - 04.02.2025 внесено відомості до ЄРДР за заявою директора ТОВ «Адвенсд Технолоджис» про те що 31.01.2025 невідома особа, шляхом обману , під приводом продажу товару заволоділа грошовими коштами в сумі 426 344 грн. які були переведені на банківський рахунок як передоплата, чим завдала матеріальну шкоду у великих розмірах.

12 березня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вказаному кримінальному провадженні, повідомлено про підозру у чиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) вкиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

13.03.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08.05.2025 із визначенням розміру застави у розмірі 350 (триста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Окрім того, 08.02.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР №0000186 від 07 лютого 2025 року, повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великих розмірах.

Постановою керівника Ужгородської окружної прокуратури від 03 квітня 2025 року продовжено строк у кримінальному провадженні відомості щодо якого внесено до ЄРДР №0000186 від 07 лютого 2025 року, до трьох місяців, тобто до 08.05.2025.

Прокурором Ужгородської окружної прокуратури Закарпатської області від 14 квітня 2025 року, матеріали кримінальних проваджень відомості про яке внесено до ЄРДР під №0000173 від 04.02.2025 за ч.4 ст. 190 КК України та відомості щодо якого внесено до ЄРДР №0000186 від 07 лютого 2025 року, за ч.4 ст. 190 КК України об`єднано в одне кримінальне провадження. Присвоєно об`єднаному кримінальному провадженню №0000173 від 04.02.2025

Згідно матеріалів клопотання 21 квітня 2025 року , прокурором Ужгородської окружної прокуратури винесено постанову про надання слідчим та прокурорам у вказаному кримінальному провадженні тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «ПУМБ».

Згідно матеріалів клопотання 23 квітня 2025 року, прокурором Ужгородської окружної прокуратури винесено постанову про надання слідчим та прокурорам у вказаному кримінальному провадженні тимчасового доступу до речей і документів, що перебувають у володінні АТ «Ощад Банк».

29.04.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про зміну раніше повідомленої підозри, виклавши повідомлення про підозру в новій редакції, а саме про те, що від підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених, ч.4 ст. 190 КК України, тобто заволодінні чужим майном, шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, у великому розмірі.

Обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 інкримінованих правопорушень повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_14 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_15 ; протокол огляду електронного носія інформації від 25.04.2025; протоколом допиту представника потерпілого ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_16 ; протоколами огляду предметів від 07.02.2025, 04.04.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження, які в своїй сукупності надають достатньо доказів для підозри ОСОБА_4 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України.

Вказані докази є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

ОСОБА_4 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років.

13.03.2025 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08.05.2025 із визначенням розміру застави у розмірі 350 (триста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп.

Слід зазначити, що при обранні запобіжного заходу слідчим суддею було встановлено, що вказані докази на підтвердження підозри, є вагомими та дають обґрунтовані підстави для підозри ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Слідчий суддя вважав, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні ним кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя дійшов висновку про те, що сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про можливу причетність підозрюваного до вищевказаного кримінального правопорушення. При цьому, зауваживши, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

При цьому слідчим суддею встановлено ризики, передбачені ч. 1 статті 177 КПК, у кримінальному провадженні щодо підозрюваного, а саме: що ОСОБА_4 , підозрівається у вчиненні тяжкого злочину може вдатися до переховування від органів досудового розслідування та суду, можливості незаконного впливу підозрюваного на свідків у даному кримінальному провадженні, з метою зміни їх показів вигідних для нього, можливості підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення у якому підозрюється, з огляду на наявність судимостей та інших кримінальних проваджень.

Таким чином, стороною обвинувачення доведено наявність ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Щодо доводів клопотання слідчого про наявність інших ризиків, слідчий суддя дійшов висновку що такі нічим не доведеними та не обґрунтованими.

Також, з метою забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , обов`язків, передбачених КПК України, слідчий суддя дійшов до висновку про необхідність вийти за межі розміру застави визначеного п. 2 ч. 5 статті 182 КПК України, і визначити підозрюваному заставу в розмірі 350 (триста п`ятдесят) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1 059 800 (один мільйон п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот) грн. 00 коп. (350х3028), такий в достатній мірі гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.

Слідчий суддя вважає, що сукупність фактичних даних, які містяться в наведених доказах, є достатньою для висновку про причетність підозрюваного до вищевказаного злочину. При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

На даний час прокурором та слідчим доведено, що завершити досудове розслідування до 08.05.2025 (в межах строку дії ухвали слідчого судді про обрання та продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою) неможливо.

Слідчий суддя вважає, що обставини які перешкоджають завершенню досудового розслідування саме в межах дії ухали про обрання запобіжного заходу є об`єктивними.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.05.2025 продовжено строк досудового розслідування до п`яти місяців а саме до 08.07.2025.

Строк тримання під вартою закінчується 08.05.2025, та строк досудового розслідування в цьому провадженні закінчується 08.07.2025, а завершити досудове слідство без продовження строку тримання під вартою неможливо внаслідок складності провадження, зокрема: отримати розсекречені протоколи за результатами проведення НС(Р)Д, в подальшому прийняти процесуальне рішення щодо їх розсекречення та розсекретити процесуальні рішенння на підставі яких проводились НС(Р)Д відносно ОСОБА_4 , отримати розсекречені ухвали Закарпатського апеляційного суду про надання дозволу на проведення НС(Р)Д; провести тимчасовий доступ до речей та документів, які знаходяться у володінні АТ «А-Банк», АТ «ПУМБ», АТ «Таскомбанк», АТ «ВФ України» (постанови на виконання направлено до установ), провести аналіз отриманої інформації та скласти відповідні протоколи огляду вилученої інформації; встановити місцезнаходження ТОВ «Флеш-Тех» на ім`я ОСОБА_9 та допитати останнього в якості свідка; встановити місцезнаходження інших осіб, які будуть встановлені за результатами проведення НС(Р)Д відносно ОСОБА_4 та допитати їх в якості свідків; з врахуванням отриманих доказів повідомити ОСОБА_4 про зміну раніше повідомленої підозри в кінцевому варіанті; у встановленому ст. ст. 290 - 291 КПК України порядку надати доступ до матеріалів кримінального провадження підозрюваному та його захиснику, скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування; при необхідності виконати інші необхідні слідчі дії, необхідність в яких, може виникнути в ході досудового розслідування по даному кримінальному правопорушенні.

Слідчий суддя враховує, що строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні закінчується 08.07.2025 року.

Так, з метою виконання завдань кримінального провадження, зокрема шляхом забезпечення повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, є обґрунтована необхідність у продовженні строку досудового розслідування, з підстав на які вказано у клопотанні а також вчинити процесуальні дії, пов`язані із закінченням досудового розслідування, передбачені ст. 290 КПК України; скласти обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування.

На даний час досудове розслідування вказаного кримінального провадження триває, проводяться слідчі та процесуальні дії, встановлюються обставини в межах вказаного кримінального провадження, здійснюється збирання доказів, - однак завершити досудове розслідування - через проведення значного обсягу слідчих та процесуальних дій не надається за можливе.

Вказані слідчим у клопотанні слідчі та процесуальні дії мають доказове значення у провадженні, є необхідними для об`єктивного розслідування кримінального провадження та не є вичерпними, оскільки після їх проведення може виникнути необхідність у проведенні інших слідчих (розшукових) дій.

Окрім того, із врахуванням всіх зібраних у даному кримінальному провадженні доказів, в тому числі і вищенаведених, необхідно виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваним та його захисником, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, які направити до суду для розгляду по суті.

Слідчий суддя вважає, що на даний час є достатньо доказів, які свідчать про обґрунтованість підозри ОСОБА_23 у вчиненні ним кримінальних правопорушень передбачених ч.4 ст. 190 КК України.

Слідчий суддя враховує обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 190КК України, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду у разі визнання його винним.

Вказане в сукупності дає підстави слідчому судді прийти до висновку, що продовжує існувати ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, що спростовує доводи сторони захисту щодо відсутності ризиків передбачених ст. 177 КПК України.

Кримінальний процесуальний Кодекс України встановлює обов`язок розглядати обґрунтованість підозри, яка за визначенням ЄСПЛ «є необхідною умовою законності тримання під вартою» (справа «Нечипорук і Йонкало проти України», 42310/04, § 219, 21.04.2011р.). Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57). Відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі Мюррей проти Сполученого Королівства (п.55 рішення) факти, що викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу. Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого є тримання під вартою, що визначено в рішенні ЄСПЛ за скаргою «Феррарі-Браво проти Італії».

При цьому, слід зауважити, що стандарт доведення обґрунтованості підозри є нижчим від стандарту доведеності винуватості поза розумним сумнівом та вимагає меншої ваги доказів, ніж для ухвалення обвинувального вироку.

Окрім того, у п. 48 рішення «Чеботарь проти Молдови» Європейський Суд з прав людини зазначив, що поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Слідчий суддя констатує, що питання про належність, допустимість, достовірність та достатність доказів, для підтвердження винуватості підозрюваної у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення, вирішується судом безпосередньо під час розгляду кримінального провадження. Оцінка доказів винуватості, їх належність та допустимість, на даній стадії досудового розслідування слідчим суддею суду першої інстанції перевірці не підлягають.

На переконання слідчого судді, на даному етапі досудового розслідування, доведено що продовжують існувати ризики, що існували і на час обрання відносно підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на які вказано вище.

Оцінка яким уже надана в ухвалі слідчого судді при обранні підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на даний час такі ризики продовжують існувати та такі не зменшились.

Таким чином, при розгляді клопотання слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, а також, те що продовжують існувати ризики, що були встановлені слідчим суддею при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під варту.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ст. 1 КПК України).

Зокрема, питання застосування заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи регламентовані Главою 10 - заходи забезпечення кримінального провадження і підстави їх застосування та Главою 18 - запобіжні заходи, затримання особи Кримінального процесуального Кодексу України (надалі - КПК України).

Відповідно до ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суддя враховує вимоги п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Летельє проти Франції» від 26 червня 1991 року зазначив, що особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які виправдовують попереднє ув`язнення як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу. Тобто із зазначеного рішення Європейського суду з прав людини вбачається, що у справах, де особа обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, виходячи з самої тяжкості обвинувачення, попереднє ув`язнення може бути застосоване. Суд зобов`язаний врахувати всі дійсні обставини справи і за наявності підстав, вичерпний перелік яких визначений в ст. 183 КПК України, застосувати винятковий вид запобіжного заходу.

Відповідно до п. «с» ч.1 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою до провадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Разом із тим, завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні не вбачається за можливе, у зв`язку із наявними об`єктивними причинами, що наведені вище.

Розглядаючи клопотання про продовження строку тримання під вартою підозрюваному, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, які існували на час обрання відносно підозрюваної запобіжного заходу, та які продовжують існувати на даний час.

Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» вказав, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторно вчинення злочинів». Отже, суд приймає до уваги тяжкість інкримінованих кримінальних правопорушень та покарання, що підвищує ризик зникнення обвинувачених від правосуддя.

У рішенні Європейського суду «Лабіта проти Італії» від 06.04.2000 р. зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватися суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв`язками з державою, у якій його переслідують, та міжнародними контактами.

Таким чином, зважаючи на наведене, обставини вчинення кримінального правопорушення у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя приходить до висновку, що застосований до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід продовжити.

Згідно ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені ст. 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, щодо злочину, який спричинив загибель людини, щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.

Для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого суд з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу, тяжкістю злочину у вчиненні якого він обвинувачується. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з практики Європейського суду з прав людини розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Слідчий суддя переконаний, що застава застосовується не з метою забезпечити відшкодування шкоди, а, зокрема, задля належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Водночас, враховує, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, за які у випадку визнання його винним, загрожує покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років.

Поряд з цим, відповідно до п. 11 ст. 178 КПК України при застосуванні запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний також врахувати розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

При визначенні розміру застави слідчий суддя бере до уваги обставини вчинення кримінального правопорушення та спричинену ними шкоду, встановлені ризики, в сукупності з майновим станом підозрюваного, особистими даними, про які уже зазначалось в ухвалі слідчого судді при обранні та продовженні дії запобіжного заходу. Відомостей про відсутність претензій зі сторони потерпілих в матеріалах провадження відсутні. Відомості про вилучення грошових коштів, які були перераховані на рахунки потерпілими в розмірі 505 600 грн. та 426 344 грн. в матеріалах провадження відсутні також.

На думку слідчого судді визначений слідчим суддею при обранні запобіжного заходу ОСОБА_4 розмір застави здатний забезпечити його належну процесуальну поведінку, є достатньою для створення належних умов проведення повноцінного судового розслідування та адекватною ступеню суспільної небезпеки вчиненого діяння та спричиненим цим діянням наслідкам, а тому слідчий суддя приходить до переконання, що обраний розмір застави здатний стримувати можливу протиправну поведінку підозрюваного під загрозою звернення застави в дохід держави та забезпечити виконання покладених на підозрюваного процесуальних обов`язків, у випадку її внесення, а тому такий розмір застави зміні не підлягає.

Згідно ч.4 ст.196 КПК України, слідчий суддя, суд зобов`язаний визначити в ухвалі про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту дату закінчення її дії у межах строку, передбаченого цим Кодексом. Вказана норма застосовується і до вимог ухвали слідчого судді про продовження строків тримання під вартою.

Щодо клопотання захисника про зменшення розміру застави слідчий суддя вважає на необхідне вказати на те, що:

При розгляді клопотання про продовження строків тримання під вартою встановлено що обставини що стали підставою для визначення слідчим суддею розміру застави продовжують існувати.

Слідчий суддя вважає за необхідне зазначити, що для того, щоб розмір застави можна було вважати таким, що здатен забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, слідчий суддя з урахуванням положень ст. ст. 177, 178 КПК України, повинен раціонально співставити його з доведеними у справі ризиками, даними про особу підозрюваного, тяжкістю злочину у вчиненні якого він підозрюється. При цьому, необхідно мати на увазі, що розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб у особи, щодо якої застосовано заставу, не виникло бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

Крім цього, слідчий суддя зауважує, що згідно з ст. 198 КПК України, висловлені в ухвалі слідчого судді, суду за результатами розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу висновки щодо будь-яких обставин, які стосуються суті підозри, обвинувачення, не мають преюдиціального значення для суду під час судового розгляду або для слідчого чи прокурора під час цього або іншого кримінального проваджень.

Окрім того, слідчий суддя враховує, що сторонами не заперечувалось те, що за результатами розгляду апеляційної скарги захисника ОСОБА_5 , у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, а ухвалу слідчого судді від 13.03.2025 про обрання відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з визначення розміру застави залишено без змін.

З приводу доводів адвоката про те, що в одному кримінальному провадженню №0000173 від 04.02.2025 року діють два запобіжних заходи щодо ОСОБА_4 , що є істотним порушення вимог кримінально-процесуального закону слідчий суддя зазначає наступне.

Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.02.2025 по справі № 308/2203/25 у рамках кримінального провадження, відомості про яке 07.02.2025 року внесені до ЄРДР за №0000186, застосовано відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 60 (шістдесят) днів, а саме до - 03 квітня 2025 року. Вказано, що строк тримання ОСОБА_4 під вартою рахувати з моменту його фактичного затримання - з 21 год. 27 хв., 08.02.2025 року. Також визначено заставу, достатню для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_4 , покладених на нього обов`язків передбачених КПК України, - в розмірі 80 (вісімдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 242 240 грн.

Як встановлено під час розгляду клопотання, після внесення заставодавцем застави ОСОБА_4 звільнено з під варти.

При цьому строк дії ухвали було встановлено до - 03 квітня 2025 року, таким чином на даний час строк покладених обов`язків закінчився.

В об`єдананому кримінальному провадженні фактчино йде мова про дію двох запобіжних заходів відносно ОСОБА_4 , зокрема: в рамках кримінального провадження №0000186 відносно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у вигляді застави (строк обов`язків, передбачених КПК України, на теперішній час сплинув); в рамках кримінального провадження № 0000173 відносно обвинуваченого діє запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком до 08.05.2025, із визначенням розміру застави, достатнього для виконанням останнім обов`язків, передбачених КПК України, що становить 350 (триста п`ятдесят) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

В цьому ж розрізі, слідчий суддя звертає увагу, що в період дії відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави, не було зафіксовано порушення таким умов виконання такого заходу забезпечення кримінального провадження (тобто, обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України та/або реалізації ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України).

Аналіз положень ст. ст. 176, 182, 196, 200, 201, 201-1, 203, 331 КПК України дає підстави стверджувати, що застава є безстроковим запобіжним заходом та її дія може припинитись лише внаслідок звернення в дохід держави, скасування або зміни такого запобіжного заходу на інший. Застава забезпечує виконання підозрюваним, обвинуваченим не лише тих процесуальних обов`язків, покладених на них на певний строк відповідно до положень ст. 194 КПК України, у зв`язку із застосування запобіжного заходу, але й тих, що визначені ст. 42 цього Кодексу та діють протягом всього кримінального провадження. Відсутність з боку підозрюваного, обвинуваченого будь-яких порушень чи створення перешкод для кримінального провадження, в тому числі не вчинення ним дій, направлених на переховування від суду чи впливу на учасників кримінального провадження у зв`язку з його перебуванням під вартою, що застосовувалось в іншому кримінальному провадженні, не є беззаперечним твердженням відсутності ризику переховування, такого впливу чи вчинення нових кримінальних правопорушень.

Визначений розмір альтернативного запобіжного заходу слідчим суддею в рамках кримінального провадження №0000186 відносно ОСОБА_4 обраховувався з огляду на обставини кримінального провадження та особу підозрюваного в своїй сукупності.

Разом з цим, альтернативний запобіжний захід у вигляді застави не був обов`язком будь-кого з фізичних чи юридичних осіб вносити визначену суму на депозитний рахунок установи у якості застави. При цьому, у відповідності до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Стороною захисту не ініціювалося питання стосовно повернення відповідної застави заставодавцю або про скасування запобіжного заходу у вигляді застави, яка була визначена ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області, такого клопотання подано не було. Щодо звернення з клопотанням про повернення сплаченої застави сторона не позбавлена була можливості це зробити як раніше, так і в подальшому.

Крім цього, з клопотанням про зарахування раніше внесеної застави у даному кримінальному провадженні сторона захисту не зверталась також, не позбавлена була можливості це зробити як раніше, так і в подальшому.

Об`єднанння декількох кримінальних проваджень в процесі досудового розгляду не свідчить про одночасне застосування двох запобіжних заходів відносно однієї особи в одному кримінальному провадженні.

Водночас, слідчий суддя бере до уваги ту обставину, що стороною захисту не було доведено можливості застосування відносно ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу для запобігання встановленим ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки останнього впродовж досудового розгляду кримінального провадження.

Щодо доводів захисника про можливість зміни підозрюваному запобіжного заходу на домашній арешт, то вони не заслуговують на увагу, оскільки перебування підозрюваного під домашнім арештом не зможе на даному етапі досудового розгляду в повній мірі нівелювати наявні ризики, а відтак не буде здатним і забезпечити дієвість даного кримінального провадження. Підстав для зменшення розміру застави, визначений як для особи, яка підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, слідчим суддею не встановлено.

Згідно поданих у судовому засіданні доказів матір ОСОБА_4 , ОСОБА_24 має інвалідність (І гр). Разом із тим, що стосується стану здоров`я його бабусі підтвердження надано не було.

Разом із тим, слідчий суддя з огляду на встановлені підчас розгляду факти та обставини, обґрунтованість підозри та наявності ризиків, що були встановлені під час обрання щодо нього запобіжного заходу та продовжують існувати і на даний час, слідчий суддя не вбачає підстав зміни запобіжного заходу.

Статтею 113 КПК України передбачено, що процесуальні строки - це встановлені законом або відповідно до нього прокурором, слідчим суддею або судом проміжки часу, у межах яких учасники кримінального провадження зобов`язані (мають право) приймати процесуальні рішення чи вчиняти процесуальні дії. Будь-яка процесуальна дія або сукупність дій під час кримінального провадження мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст. 114 КПК України, будь-які строки, що встановлюються прокурором, слідчим суддею або судом, не можуть перевищувати меж граничного строку, передбаченого цим Кодексом, та мають бути такими, що дають достатньо часу для вчинення відповідних процесуальних дій або прийняття процесуальних рішень та не перешкоджають реалізації права на захист.

Згідно п. 21 ч. 1 ст. 7 КПК України зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відноситься розумність строків.

Засада розумності строків кримінального провадження випливає із завдання швидкого розслідування і судового розгляду, закріпленого в ст. 2 КПК України, і відповідає вимогам ст. 6 КЗПЛ, яка гарантує, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

У МПГПП встановлено, що кожен має право на основі повної рівності бути судимим без невиправданої затримки» (п. «с» ч. 2 ст. 14). При цьому кожен заарештований або затриманий має право на судовий розгляд протягом розумного строк (ч. 3 ст. 9). Звід принципів захисту всіх осіб, які піддаються затриманню чи ув`язненню будь - яким чином, прийнятий Генеральною Асамблеєю ООН 9 грудня 1988 р., вимагає проведення судових розглядів в розумні строки після затримання, або звільнення суду (принцип 38).

Правосуддя має бути швидким. Тривала невиправдана затримання процесу практично рівнозначна відмові в правосудді.

Відповідно до положень ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про продовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів і продовжується слідчим суддею в межах строку досудового розслідування, а тому, зважаючи на право підозрюваного, щоб обвинувачення щодо нього в найкоротший строк стало предметом судового розгляду, визначені ст. 28 КПК України розумні строки кримінального провадження, строк тримання під вартою ОСОБА_4 слід продовжити, у межах строку досудового розслідування, а саме до 30.06.2025 року включно.

З урахуванням наведеного вище клопотання підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 117, 178, 183, 184, 193-194, 197, 199, 202, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 , про зміну запобіжного заходу відмовити.

Клопотання старшого слідчого слідчого відділу Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_6 , у кримінальному провадженні № 0000173, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 04.02.2025 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, погоджене прокурором Ужгородської окружної прокуратури ОСОБА_7 , про продовження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, - задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород Закарпатської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимому, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 190 КК України, строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з визначеним розміром застави, обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України,- у межах строку досудового розслідування, а саме до - 30.06.2025, включно.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1