печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2025 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю представника власника майна - адвоката: ОСОБА_3 , прокурора: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у залі суду в м. Києві судове провадження за клопотанням адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/41122/23-к від 15.09.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019,-

ВСТАНОВИВ:

20.08.2025 до Печерського районного суду м. Києва надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/41122/23-к від 15.09.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019.

Мотивуючи означене клопотання, заявник вказує, що за адресою АДРЕСА_1 знаходиться об`єкт нерухомого майна, який являє собою адміністративну будівлю та приміщення в ній, які також використовуються як адміністративні приміщення.

Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.09.2023 по справі було задоволено клопотання прокурора першого відділу процесуального керівництва Другого управління прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора про накладення арешту на майно та визначення порядку зберігання речових доказів, шляхом визначення порядку виконання ухвали про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019.

Накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та користування на три об`єкти нерухомого майна, які знаходяться на адресою: АДРЕСА_1. Кожен з таких об?єктів, як об`єкт нерухомого майна, є окремим об`єктом, має окремі реєстраційні номери та має окремих власників.

Зокрема, арешт накладено на:

Належний Об`єднанню профспілок Львівщини, , об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 3836,3 кв.м.

Належний ОСОБА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_1., загальною площею 99,5 кв.м.

Належний ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 01, який розташований за адресою: АДРЕСА_1., загальною площею 128,5 кв.м.

З ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 15.09.2023 (справа № 757/41122/23-к), якою було накладено арешт на всі три об`єкти нерухомого майна, встановлюється, що арешт судом в кримінальному провадженні від 20.08.2019 № 0001170 мотивовано тим, що головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 за ознаками вчинення кримінальних правопорушень ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 255, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 240, ч. 3 ст. 209 КК України.

Органом досудового розслідування встановлюються обставини щодо неналежного виконання Головою Фонду державного майна України своїх службових обов`язків та системного ігнорування вимог ст. 2, п. 5 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про Фонд державного майна України» в частині відсутності належного контролю у сфері організації та проведення приватизації державного майна, відчуження державного майна, передачі державного майна в оренду та користування, повернення у державну власність державного майна, що було приватизоване, відчужене або вибуло з державної власності з порушенням законодавства, призвело до відчуження об`єктів нерухомості, які перебували у віданні Федерації професійних спілок України (), ПрАТ «Укрпрофоздоровниця» (), ПрАТ «Укрпрофтур» () та є державною власністю.

Разом з тим, постановою Північного апеляційного господарського суду по справі № 910/3020/23 від 02.10.2024 року рішення Господарського суду міста Києва від 30.04.2024 у справі №910/3020/23 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Керівника Галицької окружної прокуратури міста Львова до Львівської обласної ради та Об`єднання профспілок Львівщини про визнання незаконною та скасування ухвали, скасування державної реєстрації задоволено повністю.

Так, вказаною постановою, зокрема, визнано незаконною та скасовано державну реєстрацію права колективної власності за Радою об`єднання профспілок Львівщини, на даний час Об`єднання профспілок Львівщини (ідентифікаційний код юридичної особи - 05505801) на адміністративний будинок на пр-т. Шевченка (вул. Академічна), 7 у м. Львові, яка проведена 27.10.1997 державним реєстратором Львівського обласного державного комунального бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки, на даний час Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки" (ідентифікаційний код юридичної особи - 03348525), запис в реєстровій книзі № 3 за реєстровим № 993.

Вказане рішення набрало законної сили, відтак вказане нерухоме майно за адресою: Львівська обл., м. Львів, пр-т. Шевченка Т., 7, загальною площею 3836,3 кв.м., було повернуто у спільну власність територіальних громад Львівської області в особі Львівської обласної ради.

Також ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 31.03.2025 у справі № 757/14311/25-к - було задоволено клопотання представника Львівської обласної ради про скасування арешту майна.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/41122/23 від 15.09.2023 року, із забороною відчуження, розпорядження та користування на нерухоме майно та забороною державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, уповноважених ними осіб, вчиняти реєстраційні дії стосовно вказаного нерухомого майна, власником якого є Об`єднання профспілок Львівщини , а саме: з об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: м. Львів, пр. Т. Шевченка, 7, загальною площею 3 836,3 кв.м.

Як вбачається з ухвали суду, в обґрунтування вимог клопотання представник Львівської обласної ради зазначав, що у накладенні арешту відпала потреба, оскільки рішенням суду вказане майно було повернуто у комунальну власність.

ОСОБА_5 у кримінальному провадженні від 20.08.2019 № 0001170 не має жодного статусу, не є її фігурантом, її право власності ні прокурором, ні Львівською обласною радою, ні будь-якими іншими органами держави або особами - не оспорюється. Судові справи з цього приводу відсутні. Жодних судових чи інших адміністративних процесів з приводу оскарження її права власності - ні на час придбання нею майна, ні після цього, не було та немає, а арешт зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно після фактичного придбання майна.

12 березня 2025 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача № 4292-IX», який в будь-якому випадку унеможливлює витребування від ОСОБА_5 , як від добросовісного набувача, належного їй об`єкту нерухомого майна за реєстраційним номером 101, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 99,5 кв.м.

Адвокат ОСОБА_3 в судовому засіданні вимоги клопотання підтримав з викладених в ньому підстав та просив задовольнити, зазначивши, що вказаний арешт накладено повторно, оскільки попередній арешт на вищезазначене майно було скасовано.

Прокурор ОСОБА_4 в судовому засіданні щодо задоволення клопотання заперечував, зазначивши, що клопотання сторони захисту про скасування арешту майна у кримінальному провадженні № 0001170 не підлягає задоволенню.

Слідчий суддя, заслухавши пояснення адвоката, заперечення прокурора, вивчивши клопотання, матеріали, якими воно обґрунтовується, приходить до наступного.

Судовим розглядом встановлено, що Головним слідчим управлінням Державного бюро розслідувань за процесуального керівництва Офісу Генерального прокурора проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 15, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 364, ч. 2 ст. 367, ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 366, ч. 3 ст. 369 КК України.

Ухвалою слідчої судді Печерського районного суду міста Києва № 757/41122/23-к від 15.09.2023 задоволено клопотання прокурора другого відділу першого управління процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Департаменту нагляду за додержанням законів органами Державного бюро розслідувань Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 та накладено арешт на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, загальною площею 99,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Виходячи із аналізу викладеного, вказана норма пов`язує право слідчого судді на скасування арешту майна, із можливістю надання учасникам процесу, доказів та відомостей, які вказуватимуть, що арешт накладено необґрунтовано або в його застосуванні відпала потреба та доведеності перед слідчим суддею їх законності та переконливості.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя, згідно вимог ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так, як вбачається із ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 20.03.2024, метою арешту майна, є збереження економічної вартості майна.

Аналізуючи положення кримінально процесуального законодавства з приводу накладення арешту на майно особи, обов`язковою передумовою, яка обґрунтовує необхідність застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, є наявність достатніх доказів, що вказують на вчинення злочину, наявність обґрунтованої підозри, підставу для арешту майна; наслідки арешту для третіх осіб, а також розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, що визначено положенням ч. 2 ст. 173 КПК України.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що слід врахувати необхідність забезпечення справедливого балансу між конкуруючими інтересами відповідної особи і суспільства в цілому. Необхідно зважати й на те, що цілі, згадані в цьому положенні можуть мати певне значення при визначені того, чи забезпечено баланс між вимогами відповідних суспільних інтересів і основоположним правом заявника на власність. В обох контекстах держава користується певним полем розсуду при визначені заходів, які необхідно вжити для забезпечення дотримання Конвенції. Рішення «Sargsyan v. Azerbaijan», n.220.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Нормою ст. 41 Конституції України встановлюється непорушність права особи на володіння, користування і розпорядження своєю власністю.

Відповідно до положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Разом з тим, як вбачається із наданих суду матеріалів, відсутні відомості вважати, що арештоване майно, відповідає критеріям визначеним ст. 98 КПК України і є безпосередньо предметом кримінального правопорушення, що розслідується, а прокурором не доведено зворотнього, а відтак посилання на наявність правових підстав, передбачених п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України.

При цьому підозра ОСОБА_5 не пред`являлась, що в свою чергу вказує на безпідставність такого обмеження права власника на мирне володіння та користування своїм майном.

У відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, володіння майном повинно бути законним (рішення у справі «Іатрідіс проти Греції»). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (рішення у справі «Антріш проти Франції», «Кушоглу проти Болгарії»). Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції»).

Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Разом з тим, слідчому судді не надано доказів та не доведено існування правових підстав для подальшого збереження арешту майна, та відсутніми ризиками, які слугували підставами для накладення арешту на майно, зважаючи на досить тривале перебування майна під арештом, а відтак клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 170-175, 309, 392, 532, 535 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_5 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва № 757/41122/23-к від 15.09.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 - задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Печерського районного суду м. Києва у справі № 757/41122/23-к від 15.09.2023 у кримінальному провадженні № 0001170 від 20.08.2019 на об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 101, загальною площею 99,5 кв.м., який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 (РНОКПП НОМЕР_3 ).

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддя ОСОБА_1