490/7427/23 15.08.2025
н/п 1-кп/490/382/2025
Центральний районний суд міста Миколаєва
Справа № 490/7427/23
У Х В А Л А

15 серпня 2025 року місто Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора про продовження обвинуваченому строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному проваджені №0000050 стосовно

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кишинів Республіка Молдова, громадянин Республіки Молдова, останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , раніше судимий вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.06.2023 за ч. ст. 15, ч. 3 ст. 305, ч. 3 ст. 307 КК України, до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років шість місяців з конфіскацією майна; відбував покарання в ДУ «Вознесенська виправна колонія № 72», що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Вознесенськ, вул. Київська, 300; ухвалою суду від 05.09.2023 тимчасово, на час здійснення судового розгляду кримінального провадження №0000050 від 30.09.2021, залишений у ДУ «Миколаївський слідчий ізолятор», що розташований за адресою: м. Миколаїв, вул. Лагерне поле, 5,

який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.15, ч.3 ст.27, ч.2 ст. 305, ч.3 ст.27, ч.2 ст.307 Кримінального кодексу України,

за участю прокурора ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 , перекладача ОСОБА_6 ,

встановив:

У провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 Кримінального кодексу України.

Прокурор звернувся із клопотанням про продовження обвинуваченому ОСОБА_3 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, застосованого ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.07.2025. Прокурор зазначив, що ризики, передбачені п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, існування яких встановлено під час застосування запобіжного заходу, наразі не зменшились; застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти вказаним ризикам.

Прокурор клопотання підтримав; просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 , розмір визначеної раніше застави залишити без змін.

Захисник та обвинувачений заперечували проти задоволення клопотання прокурора, вважаючи його безпідставним; одночасно зазначили про достатність застосування більш м`якого запобіжного заходу, зменшити розмір застави.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи в межах клопотання, суд прийшов до таких висновків.

Згідно з ч. 3 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

ОСОБА_3 обвинувачено у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305 КК України, а саме: організація закінченого замаху на контрабанду особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах шляхом її переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, вчинене повторно; та ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, а саме: організація незаконного придбання, з метою збуту особливо небезпечної психотропної речовини у великих розмірах, вчинене повторно.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.07.2025 ОСОБА_3 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 29.08.2025; визначено заставу у розмірі 242 240,00 грн.; у разі внесення застави передбачено покладення таких обов`язків строком до 29.08.2025: прибувати до суду за відповідним викликом; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю.

Під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу судом було встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: переховування від суду, вчинення інших кримінальних правопорушень; наявність інших ризиків встановлено не було.

Наразі такі ризики як переховування від суду та вчинення інших кримінальних правопорушень, не перестали існувати та не зменшились.

Зазначені ризики підтверджено тим, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, а саме: ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від восьми до десяти років з конфіскацією майна; та ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна; не має постійного місця проживання на території України, останнє відоме місце проживання: Республіка Молдова АДРЕСА_1 , у сукупності зазначене свідчить про те, що усвідомлюючи можливу відповідальність за вчинене, з метою її уникнення може переховуватись від суду; раніше судимий за аналогічні злочини вироком Роздільнянського районного суду Одеської області від 15.06.2020, наразі обвинувачується у вчиненні злочинів передбачених ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 307, ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 27, ч. 2 ст. 305 КК України, під час відбування покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, що у сукупності свідчить про високу ймовірність вчинення інших кримінальних правопорушень.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі "Ілійков проти Болгарії" №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що "суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів".

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

За сукупності таких обставин, зокрема наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів стосовно обвинуваченого ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки немає підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи, передбачені ст. 176 КПК України, можуть забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків, що випливають із ст. 194 КПК України.

Аргументи сторони захисту щодо застосування більш м`якого запобіжного заходу не є переконливими та такими, що спростовують наведені вище висновки суду.

Щодо застосування до обвинуваченого альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Вирішуючи питання про продовження тримання під вартою обвинуваченого суд, з урахуванням приписів п.3 ч.5 ст.182 КПК України, вважає за необхідне залишити розмір застави, визначений під час обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а саме у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 грн., підстав для зменшення зазначеного розміру застави не встановлено; визначити, що у разі внесення застави покласти на обвинуваченого такі обов`язки: прибувати до суду за відповідним викликом; не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; носити електронний засіб контролю.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 182, 183, 331, 372 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою стосовно ОСОБА_3 задовольнити;

продовжити строк тримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під вартою на шістдесят днів - до 13.10.2025 включно, з можливістю звільнення під заставу в розмірі 80 (вісімдесяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240,00 грн. (двісті сорок дві тисячі двісті сорок грн. 00 коп.), визначеному ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.07.2025.

У разі внесення вказаного розміру застави на відповідний рахунок обвинувачений звільняється з-під варти в порядку визначеному ч. 4 ст. 202 КПК України.

У разі звільнення з-під варти на ОСОБА_3 покласти такі обов`язки:

- прибувати до суду за відповідним викликом;

- не відлучатися з м. Миколаєва без дозволу суду;

- повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

- носити електронний засіб контролю.

Строк дії обов`язків покладених судом, у разі внесення застави, визначити на час дії ухвали суду - до 13.10.2025 включно.

З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Роз`яснити, що у разі невиконання ОСОБА_3 покладених на нього обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала підлягає негайному виконанню і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим - протягом п`яти днів з моменту вручення копії ухвали.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Суддя ОСОБА_1