справа № 752/3597/25
провадження №: 1-кс/752/5280/25
У Х В А Л А

15.07.2025 року слідчий суддя Голосіївського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

зза участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

представника власника майна адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №000205, відомості щодо якого внесені 06.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про скасування арешту майна,-

В С Т А Н О В И В:

До слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, в якому представник власника майна адвокат ОСОБА_5 просить скасувати арешт, який накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2025 у справі №752/3597/25 (провадження №: 1-кс/752/2007/25), а саме з грошових коштів 500 купюр номіналом 100 доларів США кожна загальна сума 50 000 доларів США; 300 купюр номіналом 100 Євро кожна, а також 30 купюр номіналом 50 Євро загальна сума 31500 Євро; аркуш паперу формату А-4 на якому міститься друкований текст на 10 арк.; акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Такром Україна» від 03.11.2023 на 10 арк.; договору № 23 ТЦ-1103/Р-TR на 3 арк.; опис документів, які подаються до проведення реєстраційної дії від 03.11.2023 на 1 арк.; копії листа підтвердження ТОВ «Такром Дріллінг СРЛ» на 10 арк.; ноутбука марки «Macbook Air» Ipad 13 Pro, с/н FQT64D7TX1 у корпусі спеціально облаштованому з клавіатурою; флеш-носія з наявними кнопками у вигляді цифр «datasruz 32 GB»; зовнішнього жорсткий диск «Transcend» StoneJCT 25c, 500 gb, с/н у захисному чохлі.

В обґрунтування поданого клопотання захисник зазначив, що необхідність скасування арешту обґрунтовує тим, що вказаний ноутбук та флеш носій вилучений з лютого 2025, при цьому орган досудового розслідування мав достатньо часу для досягнення усіх поставлених цілей, зокрема виявлення наявної на пристроях інформації та її зняття, разом з тим, при накладені арешту слідчим суддею не в повній мірі з`ясовано обставини щодо правового режиму майна, правових підстав накладення арешту, а тому було допущено істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, крім того, арештоване майно, в тому числі грошові кошти не відповідають поняттю речового доказу, передбаченого ст. 98 КПК України, у зв`язку з цим вважає, що арешт майна підлягає скасуванню.

Слідчий суддя, заслухавши обґрунтування представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_3 , яка підтримала подане клопотання з підстав викладених вище, серед іншого зазначила, що вилучені в ході обшуку грошові кошти є особистою власністю ОСОБА_4 , які він набув у власність законним шляхом, що на ї думку доводиться даними про його дохід за період з 2015 по 2022 роки. Жодних доказів того, що вилучені під час обшуку грошові кошти були набуті ОСОБА_4 внаслідок вчинення злочину, прокурором не наведено. Вважає, що вилучені грошові кошти не відповідають ознакам ст. 98 КПК України, а тому не можуть мати значення речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Дослідивши подане клопотання, а також матеріали клопотання на підставі яких накладено арешт, вважає необхідним відмовити у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Згідно ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України, яке складається з відповідних положень Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Кодексу та інших законів України (ч. 2 ст. 1 КПК України).

Зокрема, арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження (п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України), який застосовуються на підставі ухвали слідчого судді місцевого суду в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ст. 132 КПК України).

Зі змісту положень п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема: збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами згідно ч. 1 ст. 98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що відділом розслідування злочинів у сфері господарської та службової діяльності слідчого управління Головного управління Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000205, відомості щодо якого внесені 06.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України.

26.02.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 11.02.2025 проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , за наслідками якого виявлено та вилучено: грошові кошти в кількості 500 купюр номіналом 100 доларів США кожна загальна сума 50 000 доларів США; 300 купюр номіналом 100 Євро кожна, а також 30 купюр номіналом 50 Євро загальна сума 31500 Євро; аркуш паперу формату А-4 на якому міститься друкований текст на 10 арк.; акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Такром Україна» від 03.11.2023 на 10 арк.; договір № 23 ТЦ-1103/Р-TR на 3 арк.; опис документів, які подаються до проведення реєстраційної дії від 03.11.2023 на 1 арк.; копія листа підтвердження ТОВ «Такром Дріллінг СРЛ» на 10 арк.; ноутбук марки «Macbook Air» Ipad 13 Pro, с/н FQT64D7TX1 у корпусі спеціально облаштованому з клавіатурою; флеш-носій з наявними кнопками у вигляді цифр «datasruz 32 GB»; зовнішній жорсткий диск «Transcend» StoneJCT 25c, 500 gb, с/н у захисному чохлі.

Постановою слідчого СУ ГУНП у м. Києві ОСОБА_6 від 26.02.2025 вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000205.

Після чого, ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2025 у справі №752/3597/25 (провадження №: 1-кс/752/2007/25), накладено арешт на майно, яке вилучено 26.02.2025 під час обшуку за місцем проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на: грошові кошти в кількості 500 купюр номіналом 100 доларів США кожна загальна сума 50 000 доларів США; 300 купюр номіналом 100 Євро кожна, а також 30 купюр номіналом 50 Євро загальна сума 31500 Євро; аркуш паперу формату А-4 на якому міститься друкований текст на 10 арк.; акт приймання-передачі частки у статутному капіталі ТОВ «Такром Україна» від 03.11.2023 на 10 арк.; договір № 23 ТЦ-1103/Р-TR на 3 арк.; опис документів, які подаються до проведення реєстраційної дії від 03.11.2023 на 1 арк.; копія листа підтвердження ТОВ «Такром Дріллінг СРЛ» на 10 арк.; ноутбук марки «Macbook Air» Ipad 13 Pro, с/н FQT64D7TX1 у корпусі спеціально облаштованому з клавіатурою; флеш-носій з наявними кнопками у вигляді цифр «datasruz 32 GB»; зовнішній жорсткий диск «Transcend» StoneJCT 25c, 500 gb, с/н у захисному чохлі, із забороною розпорядження та користування вищевказаним майном, з метою збереження речових доказів.

При цьому, доводи адвоката про те, що постанова від 26.02.2025 року про визнання вилучених речей речовими доказами винесена в іншому кримінальному провадженні спростовуються змістом самої постанови, зокрема її резолютивною частиною, а зазначення на її початку дати початку кримінального провадження - 11.02.2025 року свідчить про технічну помилку, допущену в процесі виготовлення цієї постанови слідчим.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

Положеннями частини 1 стаття 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Таким чином, особа, що заявила клопотання про скасування арешту, повинна довести, що в подальшому застосуванні арешту майна відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

При цьому, доводи представника власника майна, які викладені в клопотанні про скасування арешту майна та зазначені в судовому засіданні не містять належного обґрунтування та доказів того, що на даній стадії розслідування вищезазначений захід забезпечення втратив свою актуальність та які б спростували висновки, викладені в ухвалі слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 10.03.2025 у справі №752/3597/25 (провадження №:1-кс/752/2007/25).

Враховуючи вищевикладене, слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про скасування арешту.

Керуючись ст.ст. 174, 372 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання представника власника майна ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №000205, відомості щодо якого внесені 06.05.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1