ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/821/230/25 Справа № 703/2587/25 Категорія: ст. 183 КПК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 травня 2025 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

підозрюваного ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Черкаси апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного, на ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2025 року, якою стосовно підозрюваного

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кам`янка Черкаської області, громадянина України, який має середню освіту, розлученого, маючого на утриманні одну малолітню дитину сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) діб, з 05.05.2025 по 02.07.2025 включно, без визначення застави,

ВСТАНОВИВ:

05.05.2025 слідчий СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 , звернувся до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_7 строком на 60 діб, але не довше строку проведення досудового розслідування, без визначення розміру застави.

В обгрунтування клопотання вказував, що у провадженні СВ ВП №2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебувають матеріали кримінального провадження №000264 від 02.05.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 02.05.2025 близько 21 год 15 хв в м. Кам`янка по вул. Перемоги, 15, Кам`янської МТГ, Черкаського району, Черкаської області, було зупинено ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який при собі зберігав порошкоподібну речовину ззовні схожу на амфетамін, з метою збуту.

02.05.2025 о 22 год 45 хв ОСОБА_7 затримано в порядку ст. 208 КПК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 02.05.2025 близько 21 год 10 хв, перебуваючи поблизу приміщення відділення № 1 логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою: м. Кам`янка по вул. Перемоги, 15-А Черкаського району Черкаської області, із поштомату логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» № 40022, ОСОБА_7 умисно, незаконно, з метою подальшого збуту, отримав посилку у вигляді картонного ящика, в якому знаходилися дві полімерні упаковки із порошкоподібною речовиною.

У подальшому, цього ж дня у вказаному вище місці о 22 год 45 хв ОСОБА_7 , в якого зберігався амфетамін, було затримано працівниками поліції ГУНП в Черкаській області. Вказану посилку вилучено у ході проведення огляду місця події та для проведення експертного дослідження із загальної маси порошкоподібної речовини було відібрано зразок масою 9,460 грамів, який згідно з висновком експерта № СЕ-19/124-25/6743-НЗПРАП від 03.05.2025 є психотропною речовиною, обіг якого обмежено амфетамін, маса якого в перерахунку на амфетамін-основу складає 5,500 грама від загальної маси речовини, наданої на дослідження, що відноситься до великих розмірів.

03.05.2025 ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України незаконне придбання, зберігання з метою збуту психотропних речовин у великих розмірах.

Підозрюваний ОСОБА_7 вказав на те, що 02.05.2025 близько 20 год 00 хв до нього звернувся знайомий ОСОБА_11 , житель АДРЕСА_2 , який запропонував забрати посилку із поштомату логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» № 40022, який розташований за адресою: м. Кам`янка по вул. Перемоги, 15-А Черкаського району Черкаської області, за винагороду в сумі 400 гривень, у результаті чого ОСОБА_7 погодився на цю пропозицію.

Близько о 22 год 45 хв ОСОБА_11 на власному автомобілі марки Фольксваген Пасат Б6, чорного кольору, привіз ОСОБА_7 до поштомату логістичної компанії ТОВ «Нова Пошта» № 40022, який розташований за адресою: м. Кам`янка по вул. Перемоги, 15-А, після чого той, отримавши посилку, був затриманий працівниками поліції ГУНП в Черкаській області. Що саме зберігалося в посилці ОСОБА_7 не знав, лише додав, що ОСОБА_11 за винагороду в 400 гривень забирав посилки не вперше.

В обгрунтування необхідності застосування стосовно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави, слідчий наголошував на наявності ризиків, передбачених пунктами 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, обґрунтованості підозри, пред`явленої ОСОБА_7 та тяжкості покарання, яке передбачено санкцією ч. 2 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2025 року відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладанням на підозрюваного обов`язків за ст. 194 КПК України.

Клопотання слідчого слідчого відділення відділу поліції № 2 Черкаського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 , яке погоджено Начальником Кам`янського відділу Смілянської окружної прокуратури ОСОБА_6 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000264 від 02.05.2025, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задоволено.

Застосовано до підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у межах строку досудового розслідування, на строк 60 діб, який вирішено обчислювати з 05.05.2025 по 02.07.2025 включно, без визначення застави.

Ухвалюючи таке рішення, слідчий суддя мотивував тим, що органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, обґрунтованість підозри та неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу. Вирішуючи питання про незастосування альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя керувався положенням п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України.

Не погодившись з ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 та підозрюваний ОСОБА_7 подали апеляційні скарги. Просять ухвалу слідчого судді скасувати та застосувати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту з покладенням процесуальних обов`язків.

Захисник в обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що обраний слідчим суддею запобіжний захід є надмірним та обтяжливим, оскільки підстав для застосування такого запобіжного заходу немає.

Зазначає, що тяжкість покарання не доводить існування ризиків, а ризики, вказані прокурором у клопотанні, є передчасними.

На думку захисника, слідчим суддею не враховано особу підозрюваного, який має міцні соціальні зв`язки.

Вважає, що жодним чином не обґрунтовано неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, зокрема цілодобового домашнього арешту, який буде достатнім запобіжним заходом для належної процесуальної поведінки підозрюваного.

Підозрюваний в апеляційній скарзі зазначає, що у випадку застосування до нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, буде виконувати всі процесуальні обов`язки.

Заслухавши доповідь судді, захисника та підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційних скарг за наведених у них підстав, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив залишити законне судове рішення в силі, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2025 року не відповідає даним вимогам закону.

Згідно з положенням п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді, суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову ухвалу.

Відповідно до ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 4 цієї статті, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, передбачені ст. 178 КПК України, а також вагомість наявних доказів, якими вони обґрунтовуються.

За змістом ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики ЄСПЛ, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Як зазначено у рішенні Європейського суду з прав людини від 28.10.2004 у справі «Мюррей проти Сполученого Королівства», для вирішення питання про обрання запобіжного заходу факти, що викликають підозру, необов`язково мають бути встановлені до ступеню, необхідного для засудження або навіть пред`явлення обвинувачення, а згідно рішення Європейського суду з прав людини від 30.08.1998 р. у справі «Кемпбелл та Хартлі проти Сполученого Королівства» наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або відомостей, на підставі яких об`єктивний спостерігач зробив би висновок, що дана особа могла б скоїти злочин.

За матеріалами клопотання є достатньо даних, які свідчать про причетність ОСОБА_7 до вчинення інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а отже, про наявність обгрунтованої підозри, що підтверджується сукупністю доказів, які долучені до клопотання.

Крім того, колегія суддів вважає, що органом досудового розслідування доведено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України, зокрема, ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, який зумовлено тим, що особа раніше не судима, усвідомлюючи неминучість покарання, у випадку визнання його винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду з метою уникнення від покарання; ризиків незаконного впливу на свідків та вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження кримінального правопорушення, у якому підозрюється, враховуючи покази підозрюваного, який підтвердив, що не вперше забирав з пошти посилки для ОСОБА_11 за винагороду.

Однак, обираючи стосовно ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, слідчий суддя не врахував положень ч.ч. 3, 4 ст. 183, ст.ст. 193-194, ст. 197 КПК України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно з п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до категорії тяжкого злочину, а отже, слідчий суддя мав обов`язково визначити розмір застави як альтернативний запобіжний захід при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Натомість, слідчий суддя, помилково мотивуючи положенням п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, застосував запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення застави, чим допустив порушення норм КПК України.

Крім того, положенням ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України передбачено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Як вбачається з протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 03.05.2025, ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України 02.05.2025 о 22 годині 45 хвилин, а отже, строк тримання під вартою слідчий суддя мав обраховувати з моменту затримання підозрюваного, тобто з 02.05.2025. Таким чином, строк тримання під вартою в 60 днів, мав закінчуватись 30.06.2025, а не 02.07.2025, як виснував слідчий суддя.

Також ст. 194 КПК України визначено процесуальний порядок розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, в якій передбачено право слідчого судді відмовити у застосуванні запобіжного заходу, застосувати більш м`який запобіжний захід ніж той, який зазначений у клопотанні, або застосувати відповідний запобіжний захід про який просить слідчий, прокурор.

Натомість, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя, розглядаючи клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , першочергово робить висновок про відмову у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту, яке не було предметом розгляду слідчим суддею, оскільки сторона захисту зверталась лише із запереченням на клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Надання оцінки запереченням сторони захисту наводяться слідчим суддею в мотивувальній частині ухвали, натомість в оскаржуваній ухвалі у резолютивній частині, крім вирішення клопотання слідчого, слідчий суддя прийняв рішення про відмову у клопотанні захисника ОСОБА_8 та підозрюваного ОСОБА_7 , яке фактично було запереченням, чим допустив порушення норм кримінального процесуального закону.

Вказані порушення вимог КПК України є істотними, а тому ухвала слідчого судді не може бути залишена в силі та підлягає скасуванню.

Враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 ікримінованого йому злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, та за який, у випадку визнання особи винуватою, передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від шести до десяти років з конфіскацією майна, існуючі у кримінальному провадженні ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які доведені органом досудового розслідування, колегія суддів висновує, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є пропорційним для запобігання ризикам, наведеним у клопотанні слідчого, а застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не забезпечить досягнення мети запобіжного заходу та належне виконання підозрюваною процесуальних обов`язків.

Відтак, відповідно до ст. 197 КПК України, до підозрюваного ОСОБА_7 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування до 30.06.2025.

Щодо визначення розміру застави колегія суддів зазначає таке.

Розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та встановлених ризиків, передбачених статтею 177 КПК України. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього (ч. 4 ст. 182 КПК України).

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, визначається у межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого чи особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно (ч. 5 ст. 182 КПК України).

У рішенні ЄСПЛ по справі «Гафа проти Молдови» суд зазначив, що гарантія, передбачена статтею 5 § 3 Конвенції (право на свободу) покликана забезпечити явку обвинуваченого у судове засідання. Тому, розмір застави повинен бути встановлений з огляду на особу підсудного, належну йому власність, його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на впевненість у тому, що перспектива втрати застави або заходів проти його поручителів у випадку його неявки до суду буде достатньою для того, щоб утримати його від втечі.

Отже, визначаючи розмір застави, слід враховувати, що її розмір спрямований на забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного з метою виконання покладених на нього обов`язків, недопущення продовження злочинної діяльності, вчинення нових кримінальних правопорушень чи вчинення дій, спрямованих на перешкоджанню встановленні усіх обставин у кримінальному провадженні, при цьому розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні.

З огляду на викладене, з урахуванням обставин кримінального провадження, тяжкості кримінального правопорушення, обґрунтованості підозри та ступеню наявних ризиків у кримінальному провадженні, а також даних про особу підозрюваного, колегія суддів вважає за необхідне визначити підозрюваному ОСОБА_7 заставу, як альтернативний запобіжний захід триманню під вартою, у розмірі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 151 400 (сто п`ятдесят одну тисячу чотириста) гривень, з покладенням обов`язків, визначених ч. 5 ст. 194 КПК України, які, на переконання суду, у випадку сплати застави, здатні забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_7 та виконання покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії досудового розслідування, та не порушує баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що ухвала слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2025 року підлягає скасуванню з підстав порушення норм кримінального процесуального законодавства, з постановленням нової, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_7 належить задовольнити частково, обравши стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді у вигляді тримання під вартою з визначенням застави.

Керуючись ст.ст. 182, 183, 405, 407, 419, 422 КПК України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційні скарги підозрюваного ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 , який діє в інтересах підозрюваного задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 травня 2025 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування строком, тобто до 30 червня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язків, передбачених КПК України в сумі 50 (п`ятдесяти) розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 151 400 (сто п`ятдесят одна тисяча чотириста) гривень.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що він або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, вказаному в ухвалі.

У разі внесення застави, звільнити підозрюваного ОСОБА_7 , з-під варти.

У випадку внесення застави підозрюваним або заставодавцем, покласти на підозрюваного ОСОБА_7 , такі обов`язки:

- вчасно прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з м. Кам`янки Черкаської області без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, слідчого суддю, суд про зміну свого місця проживання, реєстрації та роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- утримуватися від спілкування в будь-якій формі (особисто, через знайомих, шляхом телефонного зв`язку чи через мережу інтернет тощо) з свідками та експертами у цьому кримінальному провадженні, крім випадків необхідності такого спілкування безпосередньо в ході проведення слідчих чи процесуальних дій за їх участі, а також участі ОСОБА_7 у присутності слідчого чи прокурора.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_7 , що у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді