Номер провадження: 11-сс/813/927/25
Справа № 523/6517/25 1-кс/523/1853/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо внесення відомостей до ЄРДР,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2025 відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо внесення відомостей до ЄРДР.

Рішення мотивоване тим, що Другим слідчим відділом (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві за результатами розгляду заяви ОСОБА_6 від 08.04.2025 її було скеровано 11.04.2025 на адресу ГУНП в Одеській області та Одеської обласної прокуратури. Тобто, на теперішній час, заява ОСОБА_6 не перебуває у розпорядженні посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією в м. Одесі) ТУ ДБР, розташованого у м. Миколаєві.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, заявник ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що розслідування кримінальних правопорушень, скоєних працівниками поліції належить до компетенції ДБР, а тому були відсутні підстави для направлення його заяви до інших органів.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу на бездіяльність уповноважених осіб.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження, оскільки копію оскаржуваної ухвали отримав 30.04.2025.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_6 не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Зважаючи на наведені вище обставини, апеляційний суд на підставі вимог ч. 4 ст. 405 КПК України, вважає за можливим провести апеляційний розгляд без участі сторін та у відповідності до вимог ч. 4 ст.107 КПК України, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснювати.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

Заслухавши: суддю-доповідача, вивчивши матеріали судового провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 395 КПК України апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом 5 днів з дня її оголошення.

За змістом ч. 1 ст. 117 КПК України, пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений за клопотанням заінтересованої особи, ухвалою слідчого судді, суду. При цьому, законом не зазначено переліку підстав при наявності яких строк на оскарження підлягає поновленню і це питання має вирішуватися судом, з урахуванням всіх встановлених обставин справи.

Отже, під поважними причинами необхідно розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк. У кожній справі суд має перевірити, чи наводить особа, яка заявляє клопотання про поновлення строків на оскарження судового рішення, такі підстави.

Вказане узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, згідно з якою вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності; див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява №3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява №32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).

Вирішуючи питання про вагомість причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд виходить з положень ст. 24 КПК України, якою гарантується право на оскарження процесуальних рішень та перегляд постановлених вироків судом вищої інстанції. Такі положення є складовою права особи на захист та справедливий суд.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що оскаржувана ухвала постановлена 24.04.2025 за відсутності заявника ОСОБА_6 , копію оскаржуваної ухвали скаржник отримав 30.04.2025, після чого ознайомившись з мотивами постановленої ухвали, 02.05.2025 звернувся з апеляційною скаргою.

У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2019 року по справі №461/1434/18 викладено правовий висновок про те, що у випадку необізнаності у заінтересованих осіб з мотивами прийнятого рішення, вказане за їх клопотанням може бути визнано поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження та підставою для його поновлення в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 117 КПК.

При цьому, Об`єднана палата Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду відзначила, що доводи захисника про необізнаність з мотивами постановленого рішення та неможливість, у зв`язку з цим, навести обґрунтованих доводів щодо незаконності оспорюваної ухвали, є об`єктивними обставинами, що перешкодили представнику своєчасно оскаржити ухвалу, та є підставою для поновлення про порушеного процесуального строку.

Враховуючи встановлене, з урахуванням положень п. 1-1 ч. 2 ст. 395 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим підлягає поновленню.

Відповідно до приписів ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК.

Главою 26 КПК України передбачений інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності на стадії досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу процедуру оскарження дій (бездіяльності) і рішень осіб, які її здійснюють, водночас право на оскарження у кримінальному процесі забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків принесення (у деяких випадках і розгляду) скарг на дії (бездіяльність) і рішення суду, слідчого судді, прокурора, слідчого.

Главою 26 Розділу ІІІ КПК України регламентований порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності під час досудового розслідування, який служить вихідною гарантією захисту прав учасників кримінального провадження і є однією із засад кримінального провадження.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, встановлений ст. 303 КПК України.

Зокрема, в п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України передбачено, що на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до положень п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона не підлягає розгляду в цьому суді.

Згідно ч. 1 ст. 306 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст.318-380 КПК, з урахуванням положень Глави 26 КПК.

При цьому, виходячи з того, що законодавець у більшості випадків прямо зазначає, що судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування здійснюється слідчим суддею суду першої інстанції, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування (ч. 7 ст. 100, ч. 2 ст. 132, ч. 1 ст. 184, ч. 1 ст. 192, ч. 2 ст. 199, ч. 1 ст. 201, ч. 3 ст. 244, ч. 10 ст. 290 КПК), то, з урахуванням положень ч. 6 ст. 9 КПК України, правильним є застосування зазначеного права й до розгляду скарг, територіальна підсудність щодо яких прямо не визначена процесуальним законом (наприклад ч. 1 ст. 306, ч. 3 ст. 234 КПК тощо).

Поряд з цим, положеннями статей 318-389 КПК України встановлений порядок судового розгляду кримінальних проваджень, який має здійснюватися з дотриманням вимог ст.ст. 32, 33 КПК щодо їх територіальної та інстанційної підсудності, що застосовується і при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, відповідно до положень ч. 1 ст. 306 КПК України.

Мотивуючи прийняте рішення про відмову у задоволені скарги, слідчий суддя посилався на те, що на теперішній час заява ОСОБА_6 не перебуває у розпорядженні посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, оскільки її скеровано до ГУНП в Одеській області та Одеської обласної прокуратури, а питання щодо визнання бездіяльності зазначених посадових осіб не ставилось.

Водночас, як вбачається з матеріалів судового провадження, ОСОБА_6 , в порядку ст. 303 КПК України, звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за його заявою від 08.04.2025. Таким чином, заявником оскаржувалась бездіяльність правоохоронного органу, який розташований в Суворовському районі м. Одеси, тому саме Суворовський районний суд м. Одеси уповноважений законом на розгляд даної скарги.

Враховуючи те, що встановлені апеляційним судом порушення, які допущені судом першої інстанції під час розгляду скарги, не можуть бути усунені під час апеляційного розгляду, оскільки слідчим суддею доводи скарги на бездіяльність посадових осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, яка полягала у невнесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про кримінальні правопорушення за заявою ОСОБА_6 від 08.04.2025 не розглядалась, не досліджувались інші матеріали долучені до скарги, що свідчить про фактичну відсутність всебічного розгляду в суді першої інстанції у передбаченому законом порядку, апеляційний суд позбавлений можливості перевірити доводи скарги та прийняти рішення по суті скарги, оскільки протилежне суперечитиме принципу інстанційності судового розгляду та є компетенцією слідчого судді суду першої інстанції.

За таких обставин ухвала слідчого судді про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_6 не відповідає вимогам процесуального закону, підлягає скасуванню, з призначенням нового розгляду скарги в суді першої інстанції, іншим слідчим суддею.

Керуючись статтями 214, 303-309, 409, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Клопотання ОСОБА_6 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2025 задовольнити та поновити ОСОБА_6 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2025.

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_6 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 24.04.2025, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо внесення відомостей до ЄРДР - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою скаргу ОСОБА_6 на бездіяльність уповноважених осіб Другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Одесі) Територіального управління ДБР, розташованого у м. Миколаєві, щодо внесення відомостей до ЄРДР повернути до Суворовського районного суду м. Одеси для розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3