Справа № 493/1443/24
Провадження № 1-кп/493/72/25

В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2025 року м. Балта Одеської області

Балтський районний суд Одеської області в складі

ГОЛОВУЮЧОГО СУДДІ ОСОБА_1

ЗА УЧАСТЮ СЕКРЕТАРЯ ОСОБА_2

ПРОКУРОРА ОСОБА_3

ЗАХИСНИКА-АДВОКАТА ОСОБА_4

ОБВИНУВАЧЕНОГО ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Балті кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000526, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Оленівка Балтського району Одеської області, українця, громадянина України, який має середню освіту, непрацюючого, не одруженого, військовозобов`язаного, зареєстрованого та мешканця за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 06.07.2023 року Балтським районним судом Одеської області за ст. 185 ч. 4 КК України до позбавлення волі строком на 5 років на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 16.07.2024 року ОСОБА_6 звільнений від призначеного даним вироком покарання,

- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

01.07.2024 року приблизно о 22:00 год, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, під час дії на території України воєнного стану, запровадженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, яким затверджений Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року, № 451/2023 від 26.07.2023 року, № 734/2023 від 06.11.2023 року, № 49/2024 від 05.02.2024 року, № 271/2024 від 06.05.2024 року, ОСОБА_6 , проходячи поряд із домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_7 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-яких металевих виробів, які належать ОСОБА_7 . Реалізовуючи свій протиправний намір ОСОБА_6 проник на територію вказаного домоволодіння, де в подальшому проник до підсобного приміщення, двері якого не були замкнені на замикаючий пристрій, де з вказаного підсобного приміщення викрав металеву сітку рабицю довжиною 20 м, висотою 1,5 м, вартістю 1300 грн, після чого з викраденим майном залишив місце скоєння злочину та в подальшому вирішив повернутися на слідуючий день.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна в декілька прийомів, діючи з одним і тим самим умислом, 02.07.2024 року приблизно о 23:30 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, під час дії на території України воєнного стану, ОСОБА_6 , діючи в один і той же спосіб, з одного і того ж місця, проник на територію домогосподарства ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому проник до підсобного приміщення, двері якого не були замкнені на замикаючий пристрій, де з вказаного підсобного приміщення таємно викрав ручну (механічну) січкарню «РРЗ Рожище» без двигуна вартістю 2000 грн., після чого з викраденим майном залишив місце скоєння злочину. Таким чином заподіяв потерпілому ОСОБА_7 матеріальні збитки на загальну суму 3300 грн.

Крім того, 02.07.2024 року приблизно о 22:00 год, більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, під час дії на території України воєнного стану, запровадженого Законом України від 24.02.2022 року № 2102-ІХ, яким затверджений Указ Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, продовженого Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року, № 573/2022 від 12.08.2022 року, № 757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року, № 254/2023 від 01.05.2023 року, № 451/2023 від 26.07.2023 року, № 734/2023 від 06.11.2023 року, № 49/2024 від 05.02.2024 року, № 271/2024 від 06.05.2024 року, ОСОБА_6 , проходячи поряд із домоволодінням, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та яке належить ОСОБА_8 , де у нього виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення будь-яких металевих виробів, які належать ОСОБА_8 . Реалізовуючи свій протиправний намір ОСОБА_6 проник на територію вказаного домоволодіння, де в подальшому проник до підсобного приміщення, вхідні металеві ворота якого не були замкнені на замикаючий пристрій, де з вказаного підсобного приміщення викрав алюмінієвий казан об`ємом 15 л вартістю 550 грн, алюмінієву гусятницю об`ємом 4 л вартістю 365 грн, алюмінієвий казан об`ємом 4 л вартістю 327,50 грн та алюмінієвий казан об`ємом 8 л вартістю 300 грн, після чого з викраденим майном залишив місце скоєння злочину та в подальшому вирішив повернутися до вказаного приміщення в період часу з 03.07.2024 року по 04.07.2024 року.

Продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна в декілька прийомів, діючи з одним і тим самим умислом, 03.07.2024 року приблизно о 22:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, під час дії на території України воєнного стану, ОСОБА_6 , діючи в один і той же спосіб, з одного і того ж місця, проник на територію домогосподарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому проник до підсобного приміщення, в якому відсутні двері і яке не зачиняється на замикаючий пристрій, де з вказаного підсобного приміщення таємно викрав велосипед марки «Україна» з діаметром коліс 28 дюймів вартістю 1100 грн, після чого з викраденим майном залишив місце скоєння злочину.

Надалі продовжуючи реалізацію свого злочинного наміру, направленого на таємне викрадення чужого майна в декілька прийомів, діючи з одним і тим самим умислом, 04.07.2024 року приблизно о 22:00 год., більш точного часу в ході досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, під час дії на території України воєнного стану, ОСОБА_6 , діючи в один і той же спосіб, з одного і того ж місця, проник на територію домогосподарства ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_1 , де в подальшому проник до підсобного приміщення, в якому відсутні двері і яке не зачиняється на замикаючий пристрій, де з вказаного підсобного приміщення таємно викрав велосипед марки «Салют» з діаметром коліс 28 дюймів вартістю 1500 грн та мережевий подовжувач на три двухсторонні гнізда вартістю 50 грн, після чого з викраденим майном залишив місце скоєння злочину. Таким чином заподіяв потерпілій ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 4192,50 грн.

Сукупність досліджених доказів дає суду підстави вважати встановленим, що своїми умисними діями, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаній з проникненням у інше приміщення, вчиненій повторно та в умовах воєнного стану, ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю та пояснив, що влітку 01.07.2024 року у нічний час доби, точного часу не пам`ятає, під час дії на території країни воєнного стану він у потерпілого ОСОБА_7 , який є особою похилого віку, вирішив викрасти майно. З цією метою він проник на територію його домогосподарства, де з підсобного приміщення спочатку викрав металеву сітку та побачив ручну січкарню, за якою вирішив повернутися наступного дня, та 02.07.2024 року в нічний час доби повернувся в дане підсобне приміщення і викрав ручну січкарню без двигуна. А потім вирішив викрасти майно потерпілої ОСОБА_8 , з цією метою в період з 02.07.2024 року по 04.07.2024 року у потерпілої ОСОБА_8 , яка є особою похилого віку, він у декілька прийомів викрав 4 казани, два велосипеда «Україна» і Салют» та подовжувач. У скоєному він розкаюється, обставини справи розуміє правильно, докази не оспорює та просить їх не досліджувати.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, про день та час проведення судового засідання повідомлені належним чином, на адресу суду від них надійшли заяви про проведення судового засідання без їх участі, стосовно міри покарання поклались на розсуд суду.

За спільною згодою учасників справи судом ухвалено можливість провести судове засідання без участі потерпілих.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового розгляду суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

При обранні виду та міри кримінального покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, а саме, що кримінальні правопорушення, передбачені ч. 4 ст. 185 КК України, згідно ч. 5 ст. 12 КК України класифікуються як тяжкі злочини; особу винного, який за місцем проживання характеризується негативно, на диспансерному обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не знаходиться, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить визнання вини та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує його покарання, є вчинення кримінальних правопорушень щодо осіб похилого віку.

Також суд враховує досудову доповідь Подільського РВ № 1 філії ДУ «Центр пробації» в Одеській області, згідно якої беручи до уваги інформацію, що характеризує особистість обвинуваченого, його спосіб життя, а також високу ймовірність вчинення повторного правопорушення, орган пробації вважає, що виправлення цієї особи без позбавлення волі на певний строк може становити дуже високу небезпеку для суспільства (у т.ч. окремих осіб). Застосування соціально-виховних заходів, що необхідні для впливу на поведінку особи з метою виправлення та запобігання вчиненню повторних кримінальних правопорушень, неможливо здійснювати без цілодобового нагляду та контролю в умовах ізоляції.

Щодо призначення покарання із застосуванням ст. 71 КК України, то судом враховується висновок ОП ККС від 22.01.2024 у справі № 236/4167/20 згідно якого вбачається, що для застосування закріплених у ч. 1 ст. 71 КК України правил призначення покарання за сукупністю вироків законодавець визначає сукупність двох обов`язкових умов, що мають бути встановлені в їх нерозривній єдності: перша стосується моменту вчинення нового кримінального правопорушення засудженим «після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання» за попереднім вироком; друга наявності невідбутої частини покарання (основного та/або додаткового) за попереднім вироком на момент призначення судом покарання за новим вироком. Відсутність хоча б однієї з указаних умов виключає можливість застосування положень ч. 1 ст. 71 КК України під час вирішення питання про призначення покарання за новим вироком. Отже на момент вчинення особою нового кримінального правопорушення була наявність невідбутої частини покарання за попереднім вироком, але через 15 днів ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 16.07.2024 року ОСОБА_6 звільнено від покарання, призначеного попереднім вироком від 06.07.2023 року, дана ухвала набрала законної сили 24.07.2024 року і ніким з учасників процесу не оскаржувалася, тому порядок та правила призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, визначені положеннями ч. 1 ст. 71 КК України, судом не можуть бути застосовані.

Вирішуючи питання про те, яка міра покарання має бути призначена обвинуваченому ОСОБА_6 і чи повинен він її відбувати реально, суд враховує вимоги ст. 65 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених ч. 2 ст. 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів.

При цьому судом приймається до уваги те, що згідно з матеріалами кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_6 на даний час є не судимим відповідно до ст. 89 КК України, однак до повного відбуття покарання вчинив нові злочини, тобто для себе висновків не зробив.

Суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що немає підстав для призначення йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, так як таке покарання не може забезпечити його перевиховання та запобігання вчинення нових злочинів.

Також суд враховує висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 року щодо того, що за умови підтвердження обсягу обвинувачення і даних про особу винного, призначення покарання ОСОБА_6 із застосуванням ст. ст. 75, 76 КК України, слід вважати м`яким.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому має бути призначене покарання у виді позбавлення волі в межах встановлених санкцією ч. 4 ст. 185 КК України, яке належить відбувати реально.

Також призначаючи покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі, суд, враховуючи, що останній може ухилятися від його відбування, знаходить необхідним до набрання вироком законної сили обрати відносно нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді, підлягає скасуванню.

Питання про речові докази суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати - оплата за проведення експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Цивільні позови потерпілими не заявлені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 374, 375 КПК України, суд

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 4 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за ч. 4 ст. 185 КК України - у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду.

Строк відбування покарання обчислювати від дати набрання вироком законної сили та відповідно до ч. 5 ст.72 КК України зарахувати у строк відбування ним покарання період попереднього ув`язнення з моменту його фактичного взяття під варту до набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Арешт, накладений на майно ухвалами слідчого судді від 15.07.2024 року, скасувати.

Речові докази, а саме:

-січкарню РРЗ Рожище без двигуна та металеву паркану сітку рабиця, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_7 , залишити йому за належністю;

-велосипед марки «Салют», алюмінієвий казан ємністю 15 л, алюмінієвий казан ємністю 8 л, алюмінієвий казан ємністю 4 л, алюмінієву гусятницю ємністю 4 л, металеві частини велосипеду марки «Україна» та мережевий подовжувач, які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілої ОСОБА_8 , залишити їй за належністю.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 9844,64 грн.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Балтський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копії вироку негайно після його проголошення вручити прокурору, захиснику та обвинуваченому, а також надіслати потерпілим не пізніше наступного дня після його ухвалення.

СУДДЯ