Справа № 711/5840/25
Номер провадження 1-кп/711/461/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Черкаси кримінальне провадження № 0001460 від 23.04.2025 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополь, Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не маючого, учасником бойовий дій, інвалідом не являються, без місця реєстрації, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

14.11.2014 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч. 1 ст. 185, ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі строком на 8 років. Звільнений 17.12.2021 по відбуттю строку покарання

обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.185 КК України,

із участю в судовому розгляді:

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 , 22.04.2025, у ранковий час, перебував за адресою: АДРЕСА_1 , де вирішив реалізувати свій кримінально-протиправний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, а саме грошових коштів, які перебувають у спільній власності ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій намір, ОСОБА_5 , достовірно знаючи, що не має права доступу до чужого майна, за допомогою ключа, який відшукав на території квартири, відкрив металевий сейф, який знаходився в шафі однієї з кімнат квартири, тим самим незаконно проник до сховища.

Діючи умисно, цілеспрямовано, з корисливим мотивом, усвідомлюючи та бажаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, в умовах воєнного стану, який введено в дію відповідно до Указу Президента України № 64/2022 «Про зведення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, який неодноразово продовжено, зокрема Указом №26/2025 від 14.01.2025 строком на 90 діб, ОСОБА_5 таємно викрав грошові кошти в сумі 43 500 Євро, що згідно з офіційним курсом НБУ, станом на момент вчинення кримінального правопорушення, становить 2 077 790, 55 грн та, відповідно до Примітки ст. 185 КК України, Податкового кодексу України, є особливо великим розміром.

Доводячи свій кримінально-протиправний намір до кінця, ОСОБА_5 залишив місце вчинення злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілим матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину визнав у повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, але від детальних показів відмовився у відповідності до ст.63 Конституції України. Щиро розкаюється в скоєному.

Суд вважає, що пред`явлене обвинувачення в ході судового розгляду доведено у повній мірі і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.5 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у сховище, вчинена в умовах воєнного стану, в особливо великих розмірах.

Враховуючи те, що обвинувачений в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч.3 ст.349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, вислухавши думку прокурора, потерпілих, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Суд також пересвідчився в добровільності позиції обвинуваченого та не знайшов підстави вважати, що останній себе оговорює або в інший спосіб викривлює визнані ним у судовому засіданні обставини, чи визнає під примусом.

Це узгоджується з вимогами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене, суд, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

Суд, призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, ураховує, що покарання, як захід державного реагування на осіб, котрі вчинили кримінальне правопорушення, є головною і найбільш поширеною формою реалізації кримінальної відповідальності, роль і значення якого багато в чому залежать від обґрунтованості його призначення і реалізації. Застосування покарання є одним із завершальних етапів кримінальної відповідальності, на якому суд вирішує питання, визначені ч. 1 ст. 368 КПК України, та яке виступає правовим критерієм, показником негативної оцінки як самого правопорушення, так і особи, котра його вчинила. Покарання завжди має особистий, індивідуалізований характер, а його призначення і виконання можливе тільки щодо особи, визнаної винуватою у вчиненні кримінального правопорушення. При цьому призначення необхідного і достатнього покарання певною мірою забезпечує відчуття справедливості як у потерпілого, так і суспільства.

За змістом статей 50, 65 КК України та п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 р. зі змінами від 06.11.2009 р., особі, яка скоїла злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження скоєння нових злочинів. Це покарання має відповідати принципам законності, обґрунтованості, справедливості, співмірності та індивідуалізації, що є системою найбільш істотних правил і критеріїв, які визначають порядок та межі діяльності суду під час обрання покарання. Суд повинен ураховувати ступінь тяжкості злочину, конкретні обставини його скоєння, форму вини, наслідки цього діяння, дані про особу, обставини, що впливають на покарання, ставлення особи до своїх дій, інші особливості справи, які мають значення для забезпечення відповідності покарання характеру та тяжкості злочину. Індивідуалізація покарання ґрунтується на прогностичній діяльності суду. Оптимальним орієнтиром якої є визначення покарання в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання - виправлення засудженого.

Призначаючи покарання ОСОБА_5 суд, згідно з вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, межі, установлені санкцією статті КК України.

Згідно ст.66 КК України, пом`якшуючою його відповідальність обставиною, суд визнає щире каяття у вчиненому.

При цьому, суд враховує, що щире каяття характерне тим, що воно засновано на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки через визнання вини і готовність нести кримінальну відповідальність, тобто характеризує суб`єктивне ставлення винної особи до вчиненого кримінального правопорушення, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася.

У судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав у повному обсязі, у вчиненому щиро розкаявся, висловлював жаль з приводу вчиненого, критично оцінював свої дії та готовий нести відповідальність за вчинене, що також свідчить про те, що особа розуміє тяжкість наслідків від своїх дій та щиро кається, дійсно бажає виправити ситуацію, що склалася з його вини.

Обставиною, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст.67 КК України, є рецедив злочинів.

Суд, обираючи вид покарання ОСОБА_5 враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, особу обвинуваченого, який не має постійного місця проживання, раніше судимого, не перебуває на обліках, відповідну санкцію інкримінованої частини статті 185, думку сторони обвинувачення та потерпілих щодо застосування до обвинуваченого покарання пов`язаного із реальним позбавлення волі, суд приходить до висновку про необхідність засудження ОСОБА_5 до покарання в межах санкції частини 5 ст.185 КК України, у вигляді реального позбавлення волі з конфіскацією майна.

Підстав для застосування положень ст.69 КК України суд не знаходить, враховуючи, що всю сукупність встановлених обставин судом було аргументовано наведено для призначення мінімального розміру покарання для виховання обвинуваченого.

Призначення ОСОБА_5 саме такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року, не суперечить практиці Європейського Суду з прав людини та нормам кримінального законодавства України, адже ефективність покарання залежить не лише і не в першу чергу від суворості санкції кримінально-правової норми, а і від спроможності не допустити безкарності злочинних діянь.

Суд наголошує, що призначення покарання є дискрецією лише суду, та здійснюється лише на підставі внутрішнього переконання судді, і оцінки особистості обвинуваченого, з метою досягнення саме мети визначеної ст.50 КК України, тобто не лише покарати за вчинення правопорушення, а здійснити виправлення особистості, запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. При цьому, покарання у виді позбавлення чи обмеження волі є винятковими покараннями, які застосовуються щодо осіб, виправлення яких є неможливим в іншій, передбачений законом спосіб.

Суд вважає таке покарання необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів, що повністю узгоджується із принципами законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Дана позиція також викладена у Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Запобіжний захід ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін у вигляді тримання під вартою.

Під час досудового розслідування потерпілі ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 подала цивільний позов до ОСОБА_5 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням в сумі 17200 євро; та ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням в сумі 26300 євро.

В ході судового розгляду потерпіла ОСОБА_7 уточнила позовні вимоги на просить стягнути з ОСОБА_5 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням в сумі 20700 євро, оскільки частина коштів їй повернута, а саме 46500 грн. та 4600 євро.

Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України «Позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.»

В ході судового розгляду відповідач ОСОБА_5 позовні вимоги визнав в повному обсязі, а тому суд приймає рішення в частині цивільних позовів без фактичного дослідження доказів.

Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 17200 євро, (станом на 01.07.2025 року еквівалентно 842 653 грн 80 коп).

Уточнюючий цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в сумі 20700 євро, (станом на 01.07.2025 року еквівалентно 1014124 грн 05коп).

Згідно ч.4 ст. 174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку виправдання обвинуваченого, закриття кримінального провадження судом, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

Згідно з ч. 9 ст. 100 КПК України питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Відповідно до ч. 10 ст. 100 КПК України застосування спеціальної конфіскації здійснюється тільки після доведення в судовому порядку стороною обвинувачення, що власник (законний володілець) майна знав про їх незаконне використання.

Відповідно до статті 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.05.2025 року накладено арешт на майно, вилучене в ході проведення затримання в порядку ст. 208 КПК України, а саме, на: - мобільний телефон марки Samsung Galaxy A56 5G MS-A566B/DS, чорного кольору, emei 1: НОМЕР_1 , emei 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного зв`язку: НОМЕР_3 , який поміщено до сейф-пакету RIC 2224258. Вказаний мобільний телефон, як зазначив обвинувачений, належить йому.

Враховуючи те, що до обвинуваченого застосововано конфіскацію всього майна, арешт накладений на телефон скасуванню не підлягає. За таких обставин, до вказаного речового доказу слід застосувати спеціальну конфіскацію.

Частково скасувати арешти накладені ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.05.2025 року, справа 712/5590/25, а саме на:

взуття кросівки Reebok чорного кольору з підошвою білого кольору, розміру 42 та однорідний спортивний костюм: олімпійка чорного кольору, без написів, розміру «М» та штани без написів, розміру «М», які поміщено до сейф-пакету PSP 4122852;

зв`язка ключів: три металевих ключів від дверей та ключ від домофона поміщено до сейф-пакету RIC 2224259;

грошові кошти в сумі 4600 євро, номіналами купюр по 100 євро, номера: WA, RC438710481, RC, WA, RC, WA, RC, WA, WA, RC, RC, WA, RC, RC, RC, RC, RC, WA, WA, SA, RC, SA, WA, RC, WA, SA, WA, RC, WA, RC, RC, RC, WA, WA, SA, WA, WA, WA, WA,WA, WA, WA, WA, RC, RC, RC; одна купюра номіналом 100 доларів США РА07553313В; п`ять купюр номіналом 1000 гривень, вісімдесят одна (81) купюра номіналом по 500 гривень та п`ять купюр номіналом по 200 гривень (всього 46500 гривень). Вказані грошові кошти поміщено до сейф-пакету RIC 2224257 та в подальшому передані на відповідальне зберігання потерпілій.

Процесуальні витрати пов`язані з залученням експерта в сумі 10696 грн. 80 коп підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Доля речових доказів повинна бути вирішена на підставі ст.100 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.100, 349,368-371, 374,615 КПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.5 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 рахувати з часу вступу вироку в законну силу, зарахувавши в строк відбутого покарання строк попереднього ув`язнення з 23.04.2025 року по день вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Стягнути із ОСОБА_5 в дохід держави процесуальні витрати при проведенні експертиз у розмірі 10696 грн. 80 коп.

Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Цивільний позов ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 до ОСОБА_5 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_8 завдану матеріальну шкоду в сумі 17200 євро, (станом на 01.07.2025 року відповідно до курсу НБУ (48.99 грн. дорівнює 1 євро) та еквівалентно 842 653 грн 80 коп).

Уточнюючий цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування збитків завданих кримінальним правопорушенням задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_7 завдану матеріальну шкоду в сумі 20700 євро, (станом на 01.07.2025 року відповідно до курсу НБУ (48.99 грн. дорівнює 1 євро) та еквівалентно 1014124 грн 05коп).

Частково скасувати арешти накладені ухвалою слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 08.05.2025 року, справа 712/5590/25, а саме на:

взуття кросівки Reebok чорного кольору з підошвою білого кольору, розміру 42 та однорідний спортивний костюм: олімпійка чорного кольору, без написів, розміру «М» та штани без написів, розміру «М», які поміщено до сейф-пакету PSP 4122852;

зв`язка ключів: три металевих ключів від дверей та ключ від домофона поміщено до сейф-пакету RIC 2224259;

грошові кошти в сумі 4600 євро, номіналами купюр по 100 євро, номера: WA, RC438710481, RC, WA, RC, WA, RC, WA, WA, RC, RC, WA, RC, RC, RC, RC, RC, WA, WA, SA, RC, SA, WA, RC, WA, SA, WA, RC, WA, RC, RC, RC, WA, WA, SA, WA, WA, WA, WA,WA, WA, WA, WA, RC, RC, RC; одна купюра номіналом 100 доларів США РА07553313В; п`ять купюр номіналом 1000 гривень, вісімдесят одна (81) купюра номіналом по 500 гривень та п`ять купюр номіналом по 200 гривень (всього 46500 гривень). Вказані грошові кошти поміщено до сейф-пакету RIC 2224257 та в подальшому передані на відповідальне зберігання потерпілій.

Речові докази, а саме:

Металевий сейф з кодовим та циліндричним замком разом з ключем, що поміщено до картонної коробки - та щільно запаковано, передано в камеру схову СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області що за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104 повернути власникуОСОБА_6 за належністю;

Зубна щітка передано в камеру схову СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області що за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104 знищити після вступу вироку в законну силу;

Електронну бритву передано в камеру схову СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області що за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104 знищити після вступу вироку в законну силу;

Мобільнийтелефон марки Samsung Galaxy А56 5G MS-A566B/DS, чорного кольору, emei 1: НОМЕР_1 , етеі 2: НОМЕР_2 з карткою мобільного зв`язку: НОМЕР_3 - який поміщено до сейф- пакету RIC 2224258 - та щільно запаковано, передано в камеру схову СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області що за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104 конфіскувати в дохід держави;

Взуття - кросівки Reebok чорного кольору з підошвою білого кольору, розміру 42 та однорідний спортивний костюм: олімпійка чорного кольору, без написів, розміру «М» та штани без написів, розміру «М», які поміщено до сейф-пакету PSP 4122852 - та щільно запаковано, передано в камеру схову СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області що за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104 повернути власнику за належністю;

Зв`язка ключів: три металевих ключів від дверей та ключ від домофона - поміщено до сейф-пакету RIC 2224259 та щільно запаковано, передано в камеру схову СВ Черкаського районного управління поліції ГУНП в Черкаській області що за адресою: м. Черкаси, вул. Пастерівська, 104 повернути власнику ОСОБА_6 за належністю;

грошові кошти в сумі 4600 євро, одна купюра номіналом 100 доларів США; п`ять купюр номіналом 1000 гривень, вісімдесят одна (81) купюра номіналом по 500 гривень та п`ять купюр номіналом по 200 гривень (всього 46500 гривень) - передано на зберігання потерпілій ОСОБА_6 залишити останній за належністю;

один диск марки DVD-R для лазерних систем зчитування, на якому міститься два файли у форматі «.mp4» зберігається при матеріалах кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження;

один диск - марки DVD-R для лазерних систем зчитування, на якому міститься два файли у форматі «.mp4» зберігається при матеріалах кримінального провадження- залишити при матеріалах кримінального провадження.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів - учасниками процесу з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

У відповідності до ч.15 ст.615 КПК України, в умовах воєнного стану, судом проголошено резолютивна частина вироку після складання та підписання повного тексту. Повний текст вироку вручається учасникам судового провадження в день його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_1