Провадження № 1-кс/344/5102/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції), розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_4 про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 23.04.2025, відносно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

В С Т А Н О В И ЛА :

21.07.2025 слідчий ОСОБА_4 , за погодженням прокурора ОСОБА_3 , звернулася із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000069 від 23.04.2025, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України, відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в межах строку досудового розслідування.

Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , достовірно знаючи, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2101-ІХ, з 05 год. 30 хв. 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, строк дії якого неодноразово продовжено та діє на теперішній час, внаслідок чого на території України збільшилась кількість кіберзлочинів, маючи умисел, направлений на скоєння злочину проти власності, діючи з корисливих мотивів, з метою отримання незаконного прибутку, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, вступили в детальний (поступовий) злочинний план, неухильно дотримуючись умов якого були упевнені у неможливості викриття їх злочинної діяльності та уникнення притягнення до кримінальної відповідальності.

Усвідомлюючи, що самостійне, без залучення інших осіб, скоєння злочину проти власності неможливе, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 22.04.2025, перебуваючи у невстановленому в ході досудового розслідування місці, ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з метою втілення своїх злочинних намірів вступили у злочинну змову із невстановленими в ході досудового розслідування особами, спільно з якими розробили план, спрямований на незаконне таємне заволодіння чужим майном.

У свою чергу, невстановлені органами досудового розслідування особи, бажаючи отримувати власну матеріальну вигоду, керуючись корисливим мотивом, у невстановлені в ході досудового розслідування час та місці домовились із ОСОБА_7 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , як з пособниками вчинення кримінального правопорушення, та надали свою добровільну згоду на участь у злочинній діяльності, яка була направлена на таємне заволодіння чужим майном, при цьому, предметом своїх кримінально протиправних дій співучасники визначили грошові кошти, які знаходились на банківських рахунках, відкритих для фізичних, юридичних осіб у банківських установах на території України.

Враховуючи єдність та спільність намірів, цілей ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлених в ході досудового розслідування осіб, їх добровільність та згоду щодо скоєння злочинів проти власності, кожен співучасник діяв за попередньою домовленістю про спільне вчинення кримінального правопорушення, яке стосується спільності скоєння кримінальних правопорушень (узгодження дати, часу, місця, способу їх скоєння, змісту виконуваних функцій).

Досягнувши домовленості про спільне здійснення протиправної діяльності, співучасники кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою, почали втілювати заздалегідь розроблений ними злочинний план, яким передбачено розподіл функцій та ролей кожного члена групи.

Так, реалізовуючи їх єдиний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, у невстановлений в ході досудового розслідування час, але не пізніше 18.04.2025, з невстановленого в ході досудового розслідування джерела співучасники кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, отримали інформацію про існування приватного підприємства «АРОНІЯ» (), а також інформацію про номер банківського рахунку вказаної юридичної особи, відкритого у банківській установі ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень».

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, спрямований на пособництво у таємному заволодінні чужим майном, ОСОБА_7 , відповідно до розподілених функцій та ролей, разом із ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за винагороду переконали ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здійснити реєстрацію себе як фізичної особи-підприємця.

Надалі, 18.04.2025 о 17:42:32 год ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_7 та ОСОБА_5 та невстановленими в ході досудового розслідування співучасниками кримінального правопорушення, з їх відома та згоди, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, дотримуючись умов заздалегідь розробленого злочинного плану, не маючи на меті фактичного наміру зайняття легальною господарською діяльністю, виключно з метою прикриття своєї подальшої злочинної діяльності, з використанням електронного порталу «ДІЯ», здійснив державну реєстрацію себе як фізичної особи-підприємця, зазначивши про себе наступні відомості: ПІБ фізичної особи-підприємця ОСОБА_8 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце знаходження фізичної особи-підприємця АДРЕСА_1 , основний вид економічної діяльності 64:19 Інші види грошового посередництва.

Після цього, здійснюючи свою роль як пособника у вчиненні кримінального правопорушення, ОСОБА_8 з метою подальшого перерахування таємно викрадених грошових коштів відкрив для себе як фізичної особи-підприємця банківський рахунок № НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанк».

Продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на таємне заволодіння чужим майном, 22.04.2025 не пізніше о 13 годині 00 хвилини, тобто в умовах воєнного стану, співучасники кримінальних правопорушень ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, знаходячись у невстановленому в ході досудового розслідування місці, із використанням заздалегідь придбаного обладнання (технічних пристроїв), яке підключено до Всесвітньої мережі Інтернет, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, здійснили несанкціоноване втручання в роботу облікового запису ПП «АРОНІЯ» в комп`ютерній програмі «КлієнтБанк», в якій міститься інформація про юридичний банківський рахунок вказаного підприємства, з використанням якого здійснюються всі платіжні операції та грошові перекази, що призвело до несанкціонованого отримання співучасниками кримінальних правопорушень доступу до інформації, яка в них оброблювалась та зберігалась, зокрема, щодо здійснення клієнтом банківських операцій, інформації про рахунки/картки/вклади, а також інформації про клієнта, достатньої для його ідентифікації та аутентифікації, розміру грошових коштів, наявних на банківському рахунку № НОМЕР_3 , відкритого для ПП «Аронія» в банківській установі ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень».

Продовжуючи свої протиправні дії, співучасники кримінального правопорушення ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_5 та інші невстановлені в ході досудового розслідування особи, отримавши несанкціонований доступ до облікового запису ПП «АРОНІЯ» в комп`ютерній програмі «КлієнтБанк», діючи за попередньою змовою групою осіб, відповідно до заздалегідь розподілених функцій та ролей, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, безпідставно, незаконно, із використанням заздалегідь придбаного обладнання (технічних пристроїв), 22.04.2025 о 13:30 год та о 13:31 год створили платіжні доручення № 2359 та № 2360 про перерахунок грошових коштів з банківського рахунку № НОМЕР_3 , відкритого для ПП «АРОНІЯ» в банківській установі ПАТ «Банк інвестицій та заощаджень» на підконтрольний їм банківський рахунок, який відкрито пособником ОСОБА_8 № НОМЕР_2 у АТ КБ «ПриватБанк» для себе як для фізичної особи-підприємця у сумі 498 609 грн та у сумі 499 760 грн, які стали підставою для перерахування вищевказаних сум грошових коштів на підконтрольний їм банківський рахунок № НОМЕР_2 пособника ОСОБА_8 .

У результаті описаних умисних, незаконних дій невстановлені під час досудового розслідування особи та пособники ОСОБА_7 , ОСОБА_5 і ОСОБА_8 таємно заволоділи грошовими коштами приватного підприємства «АРОНІЯ» () в сумі 998 369 грн, що на момент вчинення кримінального правопорушення у шістсот і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, чим завдали підприємству майнову шкоду на вказану суму.

27 травня 2025 року ОСОБА_5 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого затримано в порядку ст. ст. 208, 615 КПК України.

27 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у пособництві в несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України, та у пособництві в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у особливо великому розмірі, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, та 28.05.2025 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 13:40 год 25.07.2025.

25 червня 2025 року строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні продовжено до 4 (чотирьох) місяців, тобто до 28.08.2025.

Викладені обставини дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України, що підтверджуються протоколами обшуків, протоколами огляду предметів, протоколом допиту потерпілого ОСОБА_9 , протоколами допитів свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , заявою ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_8 , протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_5 та іншими доказами у їх сукупності, а отже, повідомлена йому підозра є обґрунтованою.

На думку сторони обвинувачення, підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою немає, оскільки ризики не змінились.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 185 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , є особливо тяжким злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з конфіскацією майна.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

- п. 1 переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна та він усвідомлює про неминучість покарання;

- п. 2 знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, оскільки досудове розслідування триває та підозрюваний з метою ухилення від кримінальної відповідальності може вчиняти такі дії;

- п. 3 незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може шляхом погроз змушувати їх змінити свої показання на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення;

- п. 4 перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки ОСОБА_5 може не з`являтись на виклики до слідчого, прокурора чи суду;

- п. 5 вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки він не має міцних соціальних зв`язків, офіційно не працює, джерело його існування не відоме та з метою отримання коштів, підозрюваний може вчиняти інші злочини.

Прокурор просив клопотання задоволити з викладених мотивів в клопотанні.

Слідчий підтримав думку прокурора.

Захисник у судовому засіданні заперечив щодо продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою через безпідставність. Ризики грунтуються на припущеннях, стороною обвинувачення, просив відмовити частково та змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання.

Підозрюваний підтримав думку свого захисника. Повідомив, що має постійне місце проживання в м. Івано-Франківську, його приблизний середньомісячний дохід становить 700-800 доларів США. Просив змінити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на особисте зобов`язання або домашній арешт.

Слідчий суддя, заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали, дійшла наступного висновку.

Відділом розслідування особливо важливих злочинів слідчого управління ГУНП в Івано-Франківській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000069 від 23.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України.

27 травня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України.

27 травня 2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України, а саме у тому, що він підозрюється у пособництві в несанкціонованому втручанні в роботу інформаційної (автоматизованої) системи вчиненому за попередньою змовою групою осіб; ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185 КК України, а саме у тому, що він підозрюється у пособництві в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій за попередньою змовою групою осіб, в умовах воєнного стану, у особливо великому розмірі.

28 травня 2025 року Снятинським районним судом Івано-Франківської області у справі 351/642/25 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, до 25.07.2025 року включно, та визначено розмір застави в межах 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

25 червня 2025 року ухвалою слідчого судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області продовжено строк досудового розслідування до чотирьох місяців, тобто до 28.08.2025.

Положеннями ч.3 ст.199 КПК України передбачено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Відповідно до ч.4 ст.199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

У судовому засіданні, на думку слідчого судді, підтвердилась встановлена при застосуванні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 5 ст. 185, ч. 5 ст. 27 ч. 2 ст. 361 КК України, яка, зокрема, підтверджується долученими до клопотання доказами копіями: протоколу допиту свідка від 09.04.2025, протоколу огляду предметів та документів від 06.05.2025.

Обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу передбачені ст. 178 КПК, також були перевірені слідчим суддею при продовженні вказаного запобіжного заходу.

Питання доведеності чи недоведеності вини, а також роль підозрюваного у вчиненні злочину є прерогативою суду, який розглядатиме справу по висунутому обвинуваченню та буде встановлювати вказані обставини при розгляді справи по суті.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення.

Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише, чи є причетність особи до вчинення злочинів вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів.

Відповідно, ставити під сумнів як кваліфікацію дій підозрюваного, так і обґрунтованість самої підозри на даному етапі розслідування за даних умов, підстав не має.

Докази зібрані під час досудового розслідування, які вивчені слідчим суддею надають можливість пересвідчитись у достовірності на вказаній стадії кримінального процесу:

Разом з тим, слідчий суддя враховує дані про особу підозрюваного ОСОБА_5 , його вік, середню освіту, неодружений, раніше не судимий; будь-які докази про стійкі соціальні зв`язки відсутні, які і дані про постійне місце проживання.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Так, у справі Ілійков проти Болгарії (заява №33977/96 від 26 липня 2001 року) Європейський суд з прав людини зазначив, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів.

У рішенні по справі W. проти Швейцарії (заява №14379/88 від 26.01.1993) Європейський суд з прав людини вказав, що врахування тяжкості злочину має свій раціональний зміст, оскільки вона свідчить про ступінь суспільної небезпечності цієї особи та дозволяє спрогнозувати з достатньо високим ступенем ймовірності її поведінку, беручи до уваги, що майбутнє покарання за тяжкий злочин підвищує ризик того, що підозрюваний може ухилитись від слідства.

Слідчий суддя зазначає, що ризиком у кримінальному провадженні є небажані для провадження наслідки дій підозрюваного, спрямовані на створення перешкод кримінальному провадженню. Ризик стає реальним через невизначеність поведінки особи у певній ситуації, яку (поведінку) неможливо достеменно передбачити. Таким чином, у контексті кримінального провадження ризиком неправомірної процесуальної поведінки підозрюваного слід вважати таку поведінку цієї особи, настання якої характеризується високим ступенем ймовірності.

Наведені обставини разом із суворістю можливого покарання можуть схилити підозрюваного також і до втечі.

Згідно практики Європейського суду з прав людини серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення та утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших правопорушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід - необхідним в світлі обставин справи і, зокрема, біографії та характеристики особи, про яку йдеться (п.40 рішення у справі «Клоот проти Бельгії» від 12 грудня 1991 року, заява №12718/87). Наявність судимості може стати підставою для обґрунтування того, що обвинувачений може вчинити новий злочин (п.34 рішення у справі «Сельчук проти Туреччини» від 10 січня 2006 року, заява № 21768/02; п.9 рішення від 10 листопада 1969 року у справі «Мацнеттер проти Австрії»).

Слідчий суддя враховує, що продовжує існувати ризик можливості переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, за які передбачено максимальне покарання у виді позбавлення волі на строк до дванадцяти років з конфіскацією майна та він усвідомлює про неминучість покарання.

Слідчий суддя враховує, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні, так як йому можуть бути відомі їхні анкетні дані та він може шляхом погроз змушувати їх змінити свої показання на неправдиві з метою уникнення від кримінальної відповідальності за вчинені кримінальні правопорушення.

Так, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, доцільність продовження строку тримання під вартою ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи зменшуються ризики, які стали підставою для взяття особи під варту на початковій стадії розслідування.

Однак, слідчий суддя враховує те, що для завершення досудового розслідування необхідно виконати ряд процесуальних дій, зокрема, необхідно отримати та проаналізувати матеріали виконання запиту про надання міжнародної правової допомоги; допитати свідків та підозрюваних; у комплексі дослідити докази про склад і роль учасників організованої групи, за наявності підстав оголосити підозру особам, причетність яких вбачається з матеріалів провадження та яких на даний час до кримінальної відповідальності не притягнуто, оголосити остаточні підозри, відкрити матеріали кримінального провадження та надати підозрюваним та їхнім захисникам доступ до матеріалів, закінчити досудове розслідування шляхом звернення до суду з обвинувальним актом.

Слідчим суддею береться до уваги ступінь тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_5 , фактичні обставини, які викладені у підозрі, зумовлює наявність по справі реальних ознак справжнього суспільного інтересу під час дії воєнного стану.

Поряд з цим, не ставлячи під сумнів довіру, на яку заслуговує особа, слід зазначити, що з огляду на встановлені в судовому засіданні ризики та обставини, відсутність постійного місця проживання, як вже зазначено вище, слідчий суддя в цілому вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу не відповідатиме потребам, меті та завданням відповідного запобіжного заходу, не може забезпечити належну процесуальну поведінку вказаної особи, тому не може бути застосований запобіжний захід, не пов`язаний з триманням під вартою.

Крім того, характер інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, свідчить про наявність достатніх підстав для критичної оцінки моральних якостей підозрюваного, що підтверджує ймовірність його свідомої не процесуальної поведінки. Відтак, вимагає контролю за поведінкою підозрюваного.

Беручи до уваги відсутність підстав для зміни чи скасування підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та те, що строк тримання останнього під вартою закінчується 25.07.2025, відсутні обставини на достатню зміну ризиків у бік їх зменшення, слідчий суддя вважає, що клопотання слід задоволити, продовжити строк тримання його під вартою на 60 днів в межах строку досудового розслідування, тобто до 27.08.2025, оскільки саме такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження з урахуванням вказаних вище умов.

Разом з тим, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий суддя зобов`язаний визначити розмір застави, достатній для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом, який в свою чергу відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

У рішенні від 13.01.2022 у справі «Істоміна проти України» ЄСПЛ зауважив, що відповідно до ч.4 ст.182 КПК слідчий суддя визначає розмір застави «з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст.177 цього кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього». Далі суд зазначив, що застава має на меті не гарантування відшкодування шкоди, завданої у справі, а передусім забезпечення явки особи в судове засідання. Тому розмір застави повинен оцінюватися залежно від особи, про яку йдеться, з урахуванням її матеріального стану та інших релевантних критеріїв, що свідчать на користь чи проти явки особи до суду. В ЄСПЛ наголосили, що суд повинен так само обережно й ретельно розглядати питання про застосування застави, як і вирішувати, чи є необхідним продовження тримання особи під вартою.

Частиною 5 ст.182 КПК України визначено, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину визначається у межах від 20 до 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зважаючи на вищевикладене, з врахуванням особи підозрюваного ОСОБА_5 , його майнового стану, обставин інкримінованих кримінальних правопорушень, слідчий суддя вважає за необхідне залишити раніше визначений розмір застави - 80 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень, що є мінімальним для інкримінованого кримінального правопорушення, підозрюваному. Відсутність офіційно облікованих доходів, майна не завжди відображає реальний матеріальний стан. Крім цього, заставодавцем може бути відмінна від підозрюваного особа.

Разом з тим, у випадку сплати застави на підозрюваного, слід покласти, передбачені у ст. 194 КПК України додаткових обов`язків, необхідність покладення яких встановлена, оскільки такий запобіжний захід буде достатнім для забезпечення дієвості даного кримінального провадження, а визначений розмір застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб вилучити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкодити встановленню істини у кримінальному провадженні і стимулюватиме його подальшу поведінку.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 177, 178, 182, 183, 184, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання задоволити.

Продовжити дію запобіжного заходу - тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 27 серпня 2025 року включно, в межах строку досудового розслідування.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 здійснювати в Державній установі «Івано-Франківській установі виконання покарань (№ 12)».

Залишити раніше визначений розмір застави -80 розмірів прожиткового мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 (двісті сорок дві тисячі двісті сорок) грн 00 коп гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду (одержувач: ТУ ДСА України в Івано-Франківській області, код: 26289647, банк: ДКСУ України, м. Київ, МФО: 820172, р/р: UA158 201 720 355 259 002 000 002 265).

У разі внесення застави зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти наступні обов`язки на строк до 27 серпня 2025 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування:

1) не відлучатися з населеного пункту в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

3) утримуватися від спілкування з свідками, іншими підозрюваними в даному кримінальному провадженні;

4) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд та в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Івано-Франківського міського суду коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово слідчого, прокурора та слідчого суддю.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Про прийняте рішення повідомити заінтересованих осіб.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого відділу розслідування особливо важливих злочинів СУ ГУНП Івано-Франківській області підполковника поліції ОСОБА_4 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а підозрюваним в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Повний текст ухвали - 24 липня 2025 року.

Слідчий суддя

Івано-Франківського міського суду ОСОБА_1