КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3202/25
Провадження № 1-кп/552/600/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.06.2025 м. Полтава

Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000337 від 24.03.2025 відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Полтави, громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітнього сина, стрільця-помічника гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 13 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні солдат, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 № 63 від 03.03.2025 солдата військової служби під час призову за мобілізацією ОСОБА_4 зараховано до списків вказаної військової частини, призначено на посаду стрільць-помічник гранатометника 2 аеромобільного відділення 1 аеромобільного взводу 13 аеромобільної роти 4 аеромобільного батальйону.

ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , достовірно знав та усвідомлював, що повинен неухильно дотримуватись вимог ст. ст. 65, 68 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. ст. 1, 2, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV, які зобов`язують його: свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, накази командирів, захищати суверенітет і територіальну цілісність України, забезпечувати її економічну та інформаційну безпеку, віддано служити українському народу, сумлінно, чесно та зразково виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків.

Однак, при невстановлених обставинах, у невстановлені дату та час, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер свого діяння, реалізуючи свій злочинний умисел в сфері незаконного поводження з вогнепальною зброєю, бойовими припасами та вибуховими речовинами, без передбаченого законом дозволу знайшов ручну осколкову наступальну гранату М67 і дистанційний запал М213. У подальшому 21.03.2025 привіз вищезазначену гранату до м. Полтави за місцем мешкання та носив у тактичній сумці тим самим незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу. 24.03.2025 рухаючись по пров. Великий, 6 в м. Полтава, був зупинений працівниками поліції, де повідомив що має при собі заборонені предмети та вище вказаний боєприпас з тактичної сумки був добровільно виданий працівникам поліції.

Допитаний у судовому засіданні у якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю та дав суду показання відповідно до викладених раніше в мотивувальній частині вироку фактичних обставин. Щиро розкаюється у вчиненому. Запевняє, що зробив висновки і більше такого вчиняти ніколи не буде.

Прокурор та обвинувачений вважали за доцільне розглянути справу в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України.

Судом з`ясовано, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи та суд упевнився у добровільності їх позиції. Учасникам кримінального провадження роз`яснено те, що, якщо докази не будуть досліджені, у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржувати фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю, суд, за згодою прокурора і обвинуваченого, у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, дійшов до висновку про недоцільність дослідження доказів у повному обсязі, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, та обмежитись допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 доведена повністю і його дії суд кваліфікує за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто як незаконне придбання, носіння та зберігання вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

Призначаючи покарання за скоєне, суд керується положеннями ч. 2 ст. 50 КК України, згідно яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є тяжким, особу винного, який раніше не судимий, є військовослужбовцем.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , є щире катяття, активне сприяння розкриттю злочину та судовому розгляду.

Обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відсутні.

Зважаючи на викладене, при призначенні покарання, з метою виправлення обвинуваченого, попередження з його боку вчинення нових кримінальних правопорушень і досягнення інших цілей покарання, враховуючи обставини, які пом`якшують його покарання, відсутність обставин, які обтяжують покарання, відношення обвинуваченого до скоєного, його щире каяття, стан його здоров`я (порок серця, хронічна вертеброгенна люмбоішлагія), його службову характеристику, наявність на утриманні малолітньої дитини, беручи до уваги думку прокурора, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо при призначенні йому покарання за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, у виді позбавлення волі в межах санкції статті, але також вважає за доцільне звільнити обвинуваченого від відбування покарання із іспитовим строком у відповідності до вимог ст. 75 КК України, із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124, п. 2 ч. 4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не застосовувався, підстав для його застосування суд не вбачає.

Речовими доказами суд вважає за необхідне розпорядитися відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно зі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

не виїжджати за межі України без дозволу уповноваженого органу з питань пробації;

повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

періодично з`являтися для реєстрації в уповноважений орган з питань пробації.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили ОСОБА_4 не обирати.

Речові докази, а саме:

- корпус ручної осколкової наступальної гранати М67, споряджений всередині, та дистанційний запал М213 - конфіскувати в дохід держави та передати для використання військовій частині НОМЕР_3 .

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в сумі 2 387 грн 70 коп.

Вирок може бути оскаржений до Полтавського апеляційного суду протягом 30 діб з моменту його проголошення через Київський районний суд м. Полтави, а засудженим - у той же строк з моменту його отримання.

Головуючий суддя ОСОБА_1