ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 1-кс/753/1282/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" травня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні клопотання слідчого СВ Дарницького УП ГУ НП в м. Києві ОСОБА_3 , погоджене прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 0000191 від 23 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Дарницького УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням з процесуальним керівником - прокурором Дарницької окружної прокуратури міста Києва ОСОБА_4 звернулася до слідчого суді з клопотанням про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні 0000191 від 23 січня 2024 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що у провадження слідчого відділу Дарницького управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві перебуває вказане кримінальне провадження, досудовим розслідуванням у якому встановлено, що 23 січня 2024 року близько 15 год. 18 хв. невідома особа, під приводом купівлі товару, а саме ручки до автомобіля, через інтернет-платформу «ОЛХ», використовуючи месенджер «Viber», з абонентським номером НОМЕР_1 надіславши посилання, шляхом незаконних операцій із використанням електронно обчислювальної техніки заволоділа грошовими коштами у сумі 74 139 гривень, які знаходилися на банківській картці АТ КБ «ПриватБанк» N? НОМЕР_2 .

Під час допиту потерпілої ОСОБА_5 встановлено, що вона має у користуванні картку № НОМЕР_2 , емітовану у АТ КБ «ПриватБанк» як картка Універсальна та № НОМЕР_3 як картка для виплат .

23 січня 2024 року о 14 год. 49 хв потерпіла вирішила виставити оголошення з приводу продажу товару, а саме ручки до дверей автомобіля. Оголошення вона виставила на інтернет-платформі «ОЛХ», де зареєструвалася, розмістила оголошення та вказала свої дані для зв`язку, деталі та опис товару та суму 4300 гривень.

О 15 год. 18 хв потерпілій на месенджер «Viber» надійшло повідомлення від невідомої особи з абонентського номеру НОМЕР_1 , який був зареєстрований на ім`я ОСОБА_6 . В ході спілкування з невідомою мені особою останній повідомив, що хоче придбати товар, який потерпіла розмістила в оголошенні. Обговоривши усі деталі товару, останній запропонував здійснити оплату та доставку через функцію ОЛХ-доставка, на що потерпіла погодилася та повідомила йому. Далі на номер потерпілої було надіслано посилання за яким потрібно перейти, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 на що потерпіла погодилася. У вказаному посиланні була наявна інформація щодо особи на ім`я ОСОБА_7 та вказаний мобільний телефон НОМЕР_4 , де повинно було потрібно вказати номер банківської картки, CVV-код, термін дії та баланс. Потерпіла вказала дані своєї картки для виплат АТ КБ «ПриватБанк» № НОМЕР_3 . Далі в чат підтримку інтернет-платформи «ОЛХ» надійшло повідомлення про те, що операція відбувалася успішно та зарахування коштів відбудеться протягом 30 хв.

О 16 год. 27 хв. потерпілій надійшло сповіщення з мобільного додатку «Приват24» про списання коштів у сумі 72 092 гривні.

О 16 год. 30 хв. надійшло сповіщення з мобільного додатку «Приват24» про списання коштів у сумі 2047 гривень.

Це стало підозріло і потерпіла одразу перейшла до мобільного додатку «Приват24», де виявила списання грошових коштів на оплату товару - побутова техніка, «Київстар», де також вказану адресу де здійснювалася дві оплати, а саме м. Київ. вул. Срібнокільська, буд. 11.

Як вказує слідчий, здійснено перевірку наявності торгівельної мережі з продажу побутової техніки та встановлено, що за вказаною адресою такі магазині відсутні. Крім того встановлено, що у ТРЦ «АРКАДІЯ», за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, 33, знаходиться магазин «Київстар», у якому свою підприємницьку діяльність здійснює ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС» ().

За запитом органу досудового розслідування до ТОВ «СОТА-АЛЬЯНС» () отримано відео з камер відеоспостереження, що розташовані в магазині «Київстар» за адресою: м. Київ, Дніпровська набережна, 33, де виявлено чоловіка, який у 16:27:41 та 16:30:32 23.01.2024 року розрахувався за товар телефоном на суми 72092,00 та 2047,00 гривень відповідно.

Встановлено, що чоловіком, який розрахувався мобільним терміналом через термінал АТ КБ «ПриватБанк» банківською карткою НОМЕР_5 є ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який може використовувати номери телефонів НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, органом досудового розслідування у вчиненні вказаного злочину підозрюється ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженець с. Молодецьке, Черкаської області, громадянин України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий.

Слідчий зазначає, що 02 травня 2025 року на підставі ухвали слідчого судді Дарницького районного суду м. Києва від 29 квітня 2025 року у справі 753/22611/24 (провадження 1-кс/753/1188/25) проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та виявлено і вилучено ноутбук «Samsung» RV 520, сірого кольору із зарядним пристроєм та мобільний телефон «Samsung» А34 ІМЕІ1 НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , м.т. НОМЕР_9 .

Слідчий просить накласти арешт на вилучене під час обшуку майно, посилаючись на необхідність збереження його як речового доказу.

Слідчий та власник майна у судове засідання не з`явились, слідчий у поданій до суду заяві просив проводити розгляд клопотання без його участі.

Неявка вказаних осіб відповідно до приписів статті 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст.131 КПК України захід забезпечення кримінального провадження застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з ч. 2 ст. 131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є, зокрема, запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення та відчуження.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст.ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

При накладенні арешту на майно слідчий суддя має обов`язково переконатися в наявності доказів на підтвердження вчинення кримінального правопорушення. При цьому закон не вимагає аби вони були повними та достатніми на цій стадії кримінального провадження, однак вони мають бути такими, щоб слідчий суддя був впевнений у тому, що дані докази можуть дати підстави для пред`явлення обґрунтованої підозри у вчиненні того чи іншого злочину. Крім того, наявність доказів у кримінальному провадженні має давати слідчому судді впевненість у тому, що в даному кримінальному провадженні необхідно накласти вид обмеження з метою уникнення негативних наслідків.

Описана у клопотанні фабула у сукупності з наданими слідчим матеріалами кримінального провадження, доданими до клопотання, на даному етапі провадження дає слідчому судді можливість дійти висновку про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Як передбачено ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:

1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;

2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов висновку, що вилучені під час проведення обшуку ноутбук «Samsung» RV 520, сірого кольору із зарядним пристроєм та мобільний телефон «Samsung» А34 ІМЕІ1 НОМЕР_10 , НОМЕР_11 відповідають критеріям, передбаченим частиною 1 статті 98 КПК України, оскільки могли бути засобом або знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегти на собі його сліди, а також містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час цього кримінального провадження.

Постановою слідчого СВ Дарницького УП ГКНП у м. Києві ОСОБА_3 від 02 травня 2025 року зазначене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Враховуючи наявність достатніх підстав вважати, що мало місце вчинення кримінального правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 190 КК України, вказане вище майно, яке вилучене під час обшуку, відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки могло бути знаряддям, засобом вчинення кримінального правопорушення та зберегти на собі його сліди, враховуючи правову підставу для арешту майна, а також з метою об`єктивного всебічного досудового розслідування та необхідності встановлення обставин скоєння злочину, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим доведено необхідність арешту вказаного майна, оскільки воно має значення речових доказів у даному кримінальному провадженні з метою їх збереження.

За таких обставин клопотання слідчого підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 98, 131, 132, 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого задовольнити.

Накласти арешт на майно, вилучене під час проведення 02 травня 2025 року обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: ноутбук «Samsung» RV 520, сірого кольору із зарядним пристроєм та мобільний телефон «Samsung» А34 ІМЕІ1 НОМЕР_10 , НОМЕР_11 , м.т. НОМЕР_9 .

Ухвала слідчого судді набирає законної сили з моменту її оголошення та підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1