В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" липня 2025 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у спрощеному провадженні кримінальне провадження № 0000516 від 04.06.2025 року по обвинуваченню

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Киселівка, Снігурівського р-н., Миколаївської обл., одруженого, офіційно не працюючого, з повною загальною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України,

в с т а н о в и в:

У невстановлений час, приблизно в середині квітня 2025 року, перебуваючи у м. Києві, у ОСОБА_2 виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, шляхом обману.

Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_2 на інтернет платформі купівлі- продажу «ОЛХ» знайшов оголошення про оренду квартири за адресою: АДРЕСА_3 , власником якої являється ОСОБА_3 , написав ріелтору та домовився про огляд указаної квартири, після чого 21.04.2025 року ОСОБА_2 , оглянувши квартиру, уклав договір оренди № 01 житлового приміщення (квартири) на власне ім`я з орендодавцем ОСОБА_3 терміном на 6 місяців та переказав грошові кошти, в якості оплати за перший місяць проживання, у розмірі 15 000 грн. на банківську карту ОСОБА_3 .

У подальшому, у невстановлений час та місці, ОСОБА_2 здійснив розміщення оголошення на інтернет платформі купівлі-продажу «ОЛХ» про здачу в оренду квартири за адресою: АДРЕСА_3 , та вказав власний мобільний номер телефону для подальшого зв`язку.

19.05.2025 року ОСОБА_2 зателефонував ОСОБА_4 , який повідомив про бажання орендувати вказану в оголошенні квартиру та здійснити її огляд, після чого ОСОБА_2 зустрівся з ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , та в ході зустрічі ОСОБА_4 повідомив, що згоден орендувати вказану квартиру, а ОСОБА_2 , ввівши в оману ОСОБА_4 , повідомив неправдиву інформацію про те, шо він являється родичем власниці, яка на даний час перебуває за кордоном, уклав договір оренди квартири за адресою: АДРЕСА_3 , вказавши себе орендодавцем, а ОСОБА_4 орендарем.

У подальшому, ОСОБА_2 попросив здійснити переказ грошових коштів на його банківську карту, на що ОСОБА_4 , будучи переконаним у тому, що здійснює переказ за оренду квартири родичу власниці, не здогадуючись про дійсні наміри ОСОБА_2 , перерахував зі своєї банківської картки на банківську картку, користувачем якої є ОСОБА_2 , грошові кошти в розмірі 30 000 грн, в якості оплати за оренду квартири за 3 місяці проживання, після чого ОСОБА_2 вийшов з указаної квартири та витратив перераховані йому грошові кошти на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 30 000 гривень.

Прокурор звернувся з клопотанням про розгляд кримінального проступку у порядку спрощеного провадження без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників кримінального провадження.

До обвинувального акту відносно ОСОБА_2 долучена письмова заява обвинуваченого, що складена у присутності захисника ОСОБА_5 , відповідно до якої ОСОБА_2 беззаперечно визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини та погоджується на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та без його участі.

Крім того, до обвинувального акту долучена письмова заява потерпілого щодо його згоди з встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні.

Таким чином, суд вважає встановленим те, що ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено

Призначаючи покарання ОСОБА_2 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним проступком, особу обвинуваченого, який одружений, офіційно не працює, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, а також враховує його вік та стан здоров`я.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а тому суд вважає за доцільне призначити йому покарання у межах санкції ч. 1 ст. 190 КК України у виді штрафу. Таке покарання суд вважає достатнім та необхідним для його виправлення та запобігання вчинення нових кримінальних правопорушень.

У порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів. Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день постановлення вироку становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: договір оренди (найму) житлового приміщення на 5 аркушах, два CD-R диск з відеозаписом, зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно направити обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Дніпровський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: