УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.05.2025 Справа №607/15646/24 Провадження №1-кп/607/662/2025

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового ОСОБА_2 ,

під час закритого судового засідання в залі суду у м. Тернополі з розгляду кримінального провадження № 0002873 від 23.12.2023 про обвинувачення: ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України, ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

її представника адвоката ОСОБА_8 ,

захисників адвокатів: ОСОБА_9 (бере участь дистанційно), ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_12 ,

представника ювенальної превенції ОСОБА_13 ,

встановив:

на розгляді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження № 0002873 від 23.12.2023 про обвинувачення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 .

Прокурор ОСОБА_6 через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 терміном на 60 днів без визначення застави, яке у судовому засідання підтримав та мотивував тим, що продовжують існувати ризики того, що остання може: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні. Також прокурор зазначає про неможливість застосування до ОСОБА_4 більш м`яких запобіжних заходів, таких як застосування застави, домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки вони не забезпечать її належної поведінки та виконання покладених на неї обов`язків.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_10 заперечив проти задоволення клопотання прокурора, оскільки обвинувачена тривай час перебуває під вартою, ризики зменшилися, докази частково дослідженні, остання вину визнає, її батьки похилого віку, а брати проходять військову службу. З огляду на викладене, просив змінити обвинуваченій запобіжний захід на цілодобовий домашній арешт із застосуванням електронних засобів контролю, зазначивши, що згідно з практикою ЄСПЛ, домашній арешт прирівнюється до позбавлення волі, або визначити заставу.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її законний представник ОСОБА_12 у судовому засіданні підтримали позицію захисника.

Також прокурор ОСОБА_6 через канцелярію суду подав клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 терміном на 60 днів без визначення застави, яке у судовому засіданні підтримав та аргументував тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні. Також прокурор зазначає про неможливість застосування до ОСОБА_3 більш м`яких запобіжних заходів, таких як застосування застави, домашнього арешту або особистого зобов`язання, оскільки вони не забезпечать його належної поведінки та виконання покладених на нього обов`язків.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_9 заперечила проти задоволення клопотання прокурора, мотивуючи тим, що обвинувачений тривалий час перебуває під вартою, спливли усі ризики, а тому просила застосувати обвинуваченому альтернативний запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю або визначити заставу.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Окрім того, прокурор ОСОБА_6 через канцелярію суду подав клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строком на 60 днів дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до прокурора та суду; не відлучатися за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду, повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи, яке у судовому засіданні підтримав та обґрунтував тим, що продовжують існувати ризики того, що останній може: переховуватись від суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_11 не заперечив проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні підтримав позицію свого захисника.

Представник потерпілої адвокат ОСОБА_8 у судовому засіданні зазначила, що адвокати обвинувачених стверджують, що обвинувачені мають змогу внести заставу, однак жоден із обвинувачених не вжив заходів для відшкодування шкоди потерпілій стороні. Вважає, що усі обвинувачені мають перебувати під вартою, а тому підтримала лише клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 підтримала позицію свого представника.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження, суд приходить до такого висновку:

згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого; вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4, 5 ст. 199 КПК України (гл. 18 цього Кодексу) слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу; слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою (обставини, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2025 обвинуваченим ОСОБА_3 та ОСОБА_4 востаннє було продовжено строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 08.05.2025.

До вказаної дати суд не має можливості закінчити розгляд вказаного кримінального провадження, оскільки судовий розгляд перебуває на стадії дослідження письмових доказів, зокрема, не досліджено усіх характеризуючих даних на особу обвинувачених, а також не допитані свідки, потерпіла та самі обвинувачені.

Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частинами шостою та восьмою статті 176 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо необхідності продовження строку запобіжного заходу ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , суд враховує положення статті 5 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. В кожному випадку, як підкреслює Європейський суд з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, особлива тяжкість деяких злочинів може викликати таку реакцію суспільства і соціальні наслідки, які роблять виправданим попереднє затримання, принаймні протягом певного часу (пункти 35, 51 рішення ЄСПЛ № 12369/86 від 26.06.1991 «Летельє проти Франції»).

Так, суд бере до уваги те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 обвинувачуються у вчиненні тяжких злочинів, зокрема, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років, а також не зменшилися та продовжують існувати ризики, визначені п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 можуть: переховуватися від суду, зважаючи на тяжкість покарання, що загрожує їм у випадку визнання їх винуватими у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень, тим самим ухилятися від виконання покладених на них процесуальних обов`язків; незаконно впливати на потерпілу та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які не були допитані безпосередньо під час судового засідання, шляхом погрози дачі ними неправдивих показань, їх зміни на свою користь або ж відмови від дачі таких.

Також суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності обставини, передбачені ст. 178 КПК України, щодо кожного з обвинувачених, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 раніше не судимі, є особами молодого віку, мають зареєстроване місце проживання та соціальні зв`язки із батьками. Однак суд вважає, що з огляду на наведені вище фактичні дані, ці обставини не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені ризики до малоймовірності чи до їх виключення. Водночас суд бере до уваги вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченими кримінальних правопорушень, які у повному обсязі дослідженні у судовому засіданні; шкоду, завдану потерпілій стороні, зокрема смерть особи, та відсутність будь-якого відшкодування зі сторони обвинувачених.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для застосування ОСОБА_4 та ОСОБА_3 більш м`якого запобіжного заходу, такого як цілодобовий домашній арешт або визначення застави, як на цьому наполягає сторона захисту, що також не суперечить вимогам п.п. 1, 2 ч. 4 ст. 183 КПК України, згідно з якими суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; щодо злочину, який спричинив загибель людини.

За встановлених обставин суд вважає, що клопотання прокурора є обґрунтованими та доведеними ним у судовому засіданні, а продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у цьому разі відповідатиме особі обвинувачених, тяжкості інкримінованих кримінальних правопорушень та обставинам їх вчинення, встановленим ризикам, які не зменшилися та продовжують існувати, і на цьому етапі судового провадження такий захід забезпечення кримінального провадження виправдовує втручання у право обвинувачених на особисту свободу та недоторканість.

Згідно з ч. 7 ст. 194 КПК України обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Ухвалою слідчого судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04.04.2024 до ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із визначенням застави, яку внесено 08.04.2024, та покладено обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, які ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 10.03.2025 востаннє було продовжено до 23:59 08.05.2025.

Враховуючи, що строк дії покладених на ОСОБА_5 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, спливає о 23:59 08.05.2025, втім закінчити розгляд цього кримінального провадження до вказаного строку є неможливим з об`єктивних причин, підстави для продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, зазначені прокурором у клопотанні, слідчим суддею та судом у попередніх ухвалах щодо порушеного питання, продовжують існувати на даний час, з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватості в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, продовження існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, суд вважає за необхідне продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 строк дії покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а тому клопотання прокурора слід задовольнити.

Також судом при винесені повного тексту ухвали виявлено описку, допущену у вступній частині ухвали, а саме не зазначено про законного представника ОСОБА_12 та представника ювенальної превенції ОСОБА_13 , які брали участь у цьому судовому засіданні.

Вказану описку слід виправити.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 197, 331, 392, 393 КПК України, суд

постановив:

клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_4 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченій ОСОБА_4 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або визначення застави відмовити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 05.07.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_3 задовольнити.

У задоволенні клопотання захисника про зміну обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжного заходу на цілодобовий домашній арешт або визначення застави відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк тримання під вартою на шістдесят днів, тобто до 23:59 05.07.2025.

Клопотання прокурора про продовження строку дії обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_5 задовольнити.

Продовжити до 05.07.2025, строк дії, покладених на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: з`являтися за першою вимогою до прокурора та суду; не відлучатись за межі Тернопільської області без дозволу прокурора або суду; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Строк дії ухвали в частині запобіжних заходів до 05.07.2025 включно.

Копію ухвали надати/надіслати обвинуваченим та начальнику ДУ «Чортківська УВП (№26)».

На ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а обвинуваченим, в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Подання апеляційної скарги на ухвалу суду про продовження строку тримання під вартою, постановлену під час судового провадження в суді першої інстанції, не зупиняє судовий розгляд у суді першої інстанції та не зупиняє виконання такої ухвали, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Головуюча суддя ОСОБА_1