Справа № 462/4673/25
провадження 1-кс/462/1150/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 червня 2025 року слідчий суддя Залізничного районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчої

ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові клопотання слідчої СВ відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 , погоджене прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , подане у кримінальному провадженні№ 0000779, відомості про яке внесено 25 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця Львівської області, Львівського району, с. Кліцько,

українця, громадянина України, із середньою освітою,

без місця реєстрації, фактично проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

раніше неодноразово судимий

встановив:

слідчий слідчого відділення Відділу поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області капітан поліції ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , звернулась до слідчого судді із клопотанням у кримінальному провадженні № 0000779, відомості про яке внесено 25 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Подане клопотання слідча обґрунтовує тим, що у провадженні слідчого відділення відділу поліції № 1 Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000779 від 25.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України. Органом досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , будучи раніше неодноразово судимим, на шлях виправлення на став та підозрюється у вчиненні корисливого злочину, а саме 25.06.2025 близько 05 год. 00 хв. перебуваючи в закинутому складському приміщення (ангарі), що неподалік пл. Двірцевої, 1 у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), переслідуючи корисливий мотив, з метою протиправного збагачення, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння та його суспільно-небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, в ході розпивання спиртних напоїв із ОСОБА_7 ,

ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , під час раптово виниклого конфлікту, між ним та ОСОБА_7 , вчинив насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, а саме наніс удари рукою потерпілому ОСОБА_7 в ділянку обличчя та одразу відкрито викрав (зірвав) з його плеча сумку- борсетку вартістю 300 гривень, у якій знаходилось посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , військовий квиток серії НОМЕР_2 , видані на прізвище ОСОБА_7 , банківська карта «Приват Банку» № НОМЕР_3 , годинник наручний вартістю 1000 гривень.

В цей час, потерпілий ОСОБА_7 від отриманих ударів впав на землю, однак ОСОБА_5 продовжив наносити множинні удари потерпілому по голові ногами, після чого, з кишені штанів потерпілого відкрито викрав (вийняв) мобільний телефон марки «Motorola» імеі1: НОМЕР_4 , імеі2: НОМЕР_5 вартістю 5000 гривень, у якому знаходились сім карти мобільного оператора «Київстар» з абонентським номером НОМЕР_6 та «Водафон» з абонентським номером НОМЕР_7 , вартість яких становить 200 гривень та в надалі розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

26 червня 2025 року ОСОБА_5 затримано в порядку п. 6 ч. 1 ст. 615 КПК України.

26 червня 2025 року ОСОБА_5 відповідно до п.1 ч.2 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186 КК України.

26 червня 2025 року під час проведення допиту в якості підозрюваного ОСОБА_5 , який від надання показань відмовився відповідно до ст. 63 Конституції України.

При цьому, наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України підтверджується також зібраними у кримінальному провадженнями доказами у їх сукупності, зокрема: заявою про вчинення кримінального правопорушення; протоколом затримання гр. ОСОБА_5 ; допитом потерпілого ОСОБА_7 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протоколом огляду місця події; постановою про визнання речовим доказом.

Таким чином, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, в умовах воєнного стану, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.186 КК України.

Слідча зазначає, що на даний час органом досудового розслідування встановлена наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, оскільки підозрюваний вчинив тяжкий злочин, за який передбачено покарання лише у вигляді позбавлення волі строком від семи до десяти років позбавлення волі, обізнаний про тяжкість покарання, та при цьому втік з місця вчинення кримінальних правопорушень; може вчинити інше кримінальне правопорушення, оскільки, підозрюваний раніше визнавався винним у вчиненні кримінального правопорушення вчиненого проти власності, на шлях виправлення не став та вчинив корисливий злочин, що характеризує його як особу схильну до досягнення своїх злочинних цілей, свідомого нехтування не лише вимог законодавства, але і загальноприйнятими морально-етичними цінностями, який залишаючись на волі може вчинити інші кримінальні правопорушення, водночас, підозрюваний офіційно не працевлаштований, тобто не має офіційного джерела доходу, що може спонукати його до вчинення правопорушення з метою покращення власного матеріального становища, а також обстановка, час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення в громадському місці, у нічну пору доби, під час воєнного стану - свідчить що підозрюваний є особою, яка не має жодних морально - етичних цінностей та схильний на досягнення своїх злочинних цілей; підозрюваний може незаконно впливати на свідка ОСОБА_8 та свідка ОСОБА_9 у цьому кримінальному провадженні, покази яких значною мірою викривають протиправну поведінку підозрюваного, оскільки останні знайомі протягом тривалого періоду часу, а також незаконно впливати на потерпілого ОСОБА_7 .

Крім того, враховуючи обставини, передбачені ст. 178 КПК України а саме: наявність вагомих доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік, який не перешкоджає застосуванню до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, можливість незаконно впливати на свідків та потерпілого, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, відсутність будь-яикх перешкод щодо застосування до підозрюваного запобіжних заходів, у тому числі у вигляді тримання під вартою, при цьому жоден із менш суворих запобіжних заходів, а саме: особисте зобов`язання, особиста порука, застава чи домашній арешт - не достатні для запобігання вищевказаним ризикам.

В судовому засіданні слідча та прокурор клопотання підтримали, покликаючись на мотиви такого, просять задоволити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник у судовому засіданні проти заявленого клопотання заперечили, захисник підтримала раніше подані нею письмові заперечення проти обрання підзахисному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, в яких вказувала на те, що підозрюваний не має на меті уникнути кримінальної відповідальності, має рядж медичних захворювань. Разом з тим, зазначає, і на можливість визначення підозрюваному розміру застави, який при цьому не може бути завідомо непомірним для нього. Підозрюваний, зокрема покликається на свій незадовільний стан здоров`я, нещодавно перенесений ним епілептичний напад, у зв`язку із чим впав та отримав травму, після чого отримував медичну допомогу у медичному закладі. Просив застосувати до нього запобіжний захід, не пов`язаний із триманням під вартою, наприклад домашній арешт за адресою фактичного його проживання: АДРЕСА_1 , де він проживає без реєстрації разом із своєю матір`ю.

Заслухавши доводи сторін кримінальногопровадження, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Клопотання відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Копію клопотання та матеріалів, якими обґрунтовано необхідність застосування запобіжного заходу, підозрюваний отримав у строк, передбачений ч. 2 ст. 184 КПК України.

Згідно витягу з кримінального провадження № 0000779 доЄдиного реєстру досудових розслідувань 25.06.2025 внесено відомості про кримінальне правопорушення із попереднім визначенням правової кваліфікації вчиненого кримінального правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, за фактом надходження 25.06.2025 у ВП № 1 Львіського РУП № 2 ГУ НП у Львівській області заяви від ОСОБА_7 , який просив прийняти міри до невідомої особи, яка перебуваючи на закинутих складах, що неподалік головного залізничного вокзалу м. Львова, що на пл. Двірцевій, 1 у м. Львові, нанісши тілесні ушкодження, відкрито заволоділа його особистими речами.

26 червня 2025 року ОСОБА_5 відповідно до п.1 ч.2 ст.276 КПК України, повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст.186 КК України.

Згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Матеріалами, що підтверджують обгрунтованість підозри ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушеня є: заява про вчинення кримінального правопорушення; протоколом затримання особи ОСОБА_5 ; допит потерпілого ОСОБА_7 ; протокол допиту свідка ОСОБА_10 ; протокол допиту свідка ОСОБА_11 ; протокол допиту свідка ОСОБА_8 ; протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ; протокол огляду місця події; постанова про визнання речовим доказом, інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Як зазначено у пункті 175 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011, п. 32 рішення у справі «Фокс, Кампбел і Хартлі проти Сполученого Королівства» слідчий суддя (суд) повинен виходити з того, що підозра визнається обґрунтованою лише у тому випадку, якщо існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про котру йдеться, могла вчинити правопорушення.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що зазначені слідчою у клопотанні обставини підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України мають місце та підтверджуються на даному етапі розслідування достатньою сукупністю даних, перелік яких міститься в клопотанні, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України.

Відповідно до п.9 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 511-550/0/4-13 від 04.04.2013 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

Згідно п. 10 зазначеного Листа ВСУ у кожному випадку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд, вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі відповідно до ст. 178 КПК України.

У справі «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». Ризик втечі має оцінюватися у світлі факторів, пов`язаних з характером особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню (рішення ЄСПЛ «Бекчиєв проти Молдови»).

Перевіряючи доводи клопотання на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що докази та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор, дають достатні підстави для висновку про наявність таких ризиків.

Так, слідчий суддя враховує специфіку кримінального правопорушення, за яким оголошено підозру, конкретні обставини, мотиви, час і місце, спосіб скоєння такого, під час воєнного стану, а також беручи до уваги тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_5 у разі визнання його винним у вчиненні викрадення чужого майна (грабежу), поєднаного із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я, а саме нормою Кримінального кодексу України передбачено покарання лише у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, а також враховуючи дані про особу підозрюваного, який неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, офіційно непрацевлаштований, джерела доходів не має, відтак суд зважає нанаведені органом досудового слідства ризики того, що перебуваючи на волі та будучи обізнаним про суворість передбаченого законом покарання за вчинене, підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування, а надалі суду, чи вчинити інше кримінальне правопорушення реально існують.

Беручи до уваги у сукупності вищенаведені дані про особу підозрюваного, конкретні обставини та умови вчинення кримінального правопорушення, а також те, що підозрюваним не представлено суду доказів наявності у нього беззаперечних достатніх стримуючих факторів, які б свідчили про безпідставність наведених органом досудового розслідування ризиків у відповідності до ст. 177 КПК України, а також покликаючись на незадовільний стан здоров`я підозрюваний тим не менше при розгляді вказаного клопотання слідчому судді не представив жодних доказів (медичних документів) на підтвердження наявності обставин, які б перешкоджали обранню ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді триманння під вартою саме за станом його здоров`я, слідчий суддя приходить до остаточного висновку, що на даному етапі такі ризики кримінального провадження реально існують, належні підстави для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу відсутні, в ході судового засіданя відомостей, які б безумовно свідчили про неможливість тримання ОСОБА_5 під вартоюне здобуто, а тому саме тримання під вартою забезпечить належну поведінку підозрюваного для виконання покладених на нього процесуальних обов`язків.

Окрім того, щодо покликання сторони захисту на визначення застави підозрюваному

ОСОБА_5 , слідчий суддя звертає увагу на те, що кримінальне правопорушення за ч. 4 ст. 186 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 вчинено із застосуванням насильства.

Так, в матеріалах клопотання міститься результат обстеження у ВП «Лікарня Святого Пантелеймона» від 25.06.2025, з якого вбачається, що потерпілому ОСОБА_7 діагностовано зокрема, перелом кісток носа, підшкірні гематоми, перелом передньо-латеральної стінки та медіальні стінки лівої верхньощелепної пазухи.

При цьому, ч. 4 ст. 183 КПК України визначено право слідчого судді, суду при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні , зокрема щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, а відтак за встанволеними в ході розгляду клопотання обставинами слідчий суддя приходить до переконання про відсутність у даному випадку підстав для визначення застави у відповідності до вимог, передбачених п. 4 ст. 183 КПК України.

Відповідно до вимог ч. 1, 2 ст.197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про обрання запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів, при цьому строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання.

Задовольняючи клопотання слідчого про обрання підозрюваному ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя визначає строк дії вказаної ухвали у шістдесять днів, тобто, до 24.08.2025 включно.

Керуючись ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 309, 395 КПК України,

постановив:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000779, відомості про яке внесено 25 червня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 186 КК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 днів, тобто до 24 серпня 2025 року, включно, без визначення розміру застави.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали складено 30.06.2025.

Слідчий суддя: (підпис) ОСОБА_1

З оригіналом згідно.

Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 462/4673/25.

Слідчий суддя: ОСОБА_1