Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

15 травня 2025 року м. Рівне

Справа № 559/1611/25

Провадження № 11-сс/4815/141/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду у складі:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

представника скаржника адвоката ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в Єдиний реєстр досудових розслідувань (далі ЄРДР),

у с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 квітня 2025 року, відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР.

Мотивував своє рішення слідчий суддя тим, що зі змісту заяви ОСОБА_7 вбачається, що вона не містить достатніх об`єктивних даних та конкретних фактів, що можуть свідчити про скоєння кримінального правопорушення, яке полягає у завідомо неправдивому висновку експерта, спеціаліста, складеному для надання або надані органу, що здійснює досудове розслідування.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_7 просить вказану ухвалу скасувати та постановити нову ухвалу, якою зобов`язати слідчого (дізнавача) Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області внести відомості про кримінальне правопорушення в ЄРДР за заявою від 21 квітня 2025 року та розпочати досудове розслідування.

На обґрунтування цих вимог зазначено, що слідчий суддя в порушення вимог закону, розглядаючи його скаргу вдався до оцінки обґрунтованості заяви про вчинення кримінального правопорушення, що суперечить вимогам Узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ (лист від 12.01.2017 №9-49/0/4-17). Зазначає, що особа яка звертається із заявою про вчинення кримінального правопорушення, може не володіти докладною інформацією про його обставини, та заявник немає обов`язку доводити факт вчинення кримінального правопорушення, однак наведені фактичні обставини є ознакою обґрунтованості повідомлення та надає можливості їх перевірити.

Зауважив також, що норми кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) не передбачають здійснення оцінки обґрунтованості заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, а передбачають лише обов`язок відповідних органів здійснити фіксацію наданих відомостей про кримінальне правопорушення.

Окрім того, законодавцем чітко встановлено часові межі протягом яких повідомлення про вчинення кримінального правопорушення мають бути внесені до ЄРДР, що не було здійсненою.

Заслухавши суддю-доповідача, представника скаржника адвоката ОСОБА_5 на підтримання апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_4 щодо законності оскаржуваної ухвали, перевіривши матеріали судової справи, колегія суддів приходить таких висновків.

Згідно приписів ч.1 ст. 404 КПК, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Статтею 370 КПК імперативно визначено, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, повною мірою дотримався цих вимог закону.

Зокрема, як вбачається з матеріалів судового провадження, 21.04.2025 ОСОБА_7 подано до Дубенського РВП ГУНП у Рівненській області повідомлення про кримінальне правопорушення, а саме вчинення державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Тернопільській області ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ст. 384 КК України.

Як вказав заявник, зазначений державний інспектор не був залучений слідчим у межах кримінального провадження як спеціаліст, а тому не мав права здійснювати розрахунки збитків за порушення законодавства про охорону атмосферного повітря. Окрім того, Держекоінспекція, отримавши завдання від слідчого, повинна була звернутися до Державної екологічної інспекції України за дозволом на проведення позапланової перевірки. І лише за результатом проведення такої перевірки можна було розрахувати розмір відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від котлів Почаївського монастиря.

Так, згідно з ч.1 ст. 214 КПК слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, повинні внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування, а дізнавач - керівником органу дізнання, а в разі відсутності підрозділу дізнання - керівником органу досудового розслідування.

При цьому, ч.5 цієї статті визначає, що ч. 5 ст. 214 КПК, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про: 1) дату надходження заяви, повідомлення про кримінальне правопорушення або виявлення з іншого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 2) прізвище, ім`я, по батькові (найменування) потерпілого або заявника; 3) інше джерело, з якого виявлені обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення; 4) короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; 5) попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) прізвище, ім`я, по батькові та посада службової особи, яка внесла відомості до реєстру, а також слідчого, прокурора, який вніс відомості до реєстру та/або розпочав досудове розслідування; 7) інші обставини, передбачені положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань.

Водночас, слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані надати оцінку змісту, сутності заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення, та, за наявності у викладених відомостях ознак, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Якщо у заяві чи повідомленні таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, що повинні бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Підставами вважати, що в заяві чи повідомленні містяться відомості саме про злочин є об`єктивні дані, які дійсно свідчать про наявність ознак злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджує реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Вказане слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Такі ж висновки узгоджуються з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 30.09.2021 (справа № 556/450/18), в якій зазначено: «...слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР...».

Частина 1 ст. 11 КК визначає, що кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Так, статтею 384 КК України передбачено відповідальність за завідомо неправдивий висновок спеціаліста, однак подане ОСОБА_7 повідомлення про кримінальне правопорушення містить посилання лише про недотримання процедури призначення позапланової перевірки, однак не містить відомостей, які б могли свідчити про наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони зазначеного злочину.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду, проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Як убачається з матеріалів судового провадження, слідчим відділенням Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000315 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 241 КК України .

Саме в межах розслідування цього кримінального провадження державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Державної екологічної інспекції у Тернопільській області ОСОБА_8 було здійснено розрахунок валових викидів при спалюванні природного газу котельнями Почаївського Свято-Духівського монастиря, а також розрахунок розміру відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди від Почаївського Свято-Духівського монастиря, законність якого ставить під сумнів ОСОБА_7 .

При цьому, згідно наданого прокурором апеляційному суду супровідного листа, Дубенським РВП ГУНП в Рівненській області до Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області за територіальністю було направлено матеріали за повідомленням ОСОБА_7 про кримінальне правопорушення, зареєстровані в журналі ЄО Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області за №4363 від 22.04.2025.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до переконання, що ухвала слідчого судді відповідає вимогам кримінального процесуального закону, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 25 квітня 2025 року, якою відмовлено у задоволенні скарги представника ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Дубенського РВП ГУНП в Рівненській області щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення в ЄРДР, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 - без задоволення.

Ця ухвала остаточна, касаційному оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3