Номер провадження:1-в/521/976/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ВСТУПНА ЧАСТИНА

Дата і місце постановлення ухвали:

15 липня 2025 року, м. Одеса.

Назва та склад суду, секретар судового засідання:

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі судді ОСОБА_1 , секретар судового засідання ОСОБА_2

Прізвище, ім`я і по батькові засудженого, рік, місяць і день його народження, місце народження і місця проживання:

ОСОБА_3 ; ІНФОРМАЦІЯ_1 ; уродженець с. Михайлівка, Біляївського району, Одеської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

Прокурор ОСОБА_4 , засуджений ОСОБА_3

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА:

Суть питання, що вирішується ухвалою, і за чиєї ініціативи воно розглядається:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернулася ДУ «ОВК №14» з клопотанням про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) у відношенні ОСОБА_3 .

Засуджений у судовому засіданні просив задовольнити клопотання.

Прокурор у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання.

Встановлені судом обставини із посиланням на докази, а також мотиви неврахування окремих доказів:

07.04.2021 року Біляївським районним судом Одеської області ОСОБА_3 засуджений за ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на 5 років.

ОСОБА_3 характеризується позитивно, має 2 заохочення, 1 стягнення.

19.03.2014 року звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, що підтверджується характеристикою.

Мотиви, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався:

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч.2 ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Частиною 3 ст. 539 КПК України передбачено, що клопотання про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, розглядається суддею одноособово згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст.ст. 318-380 КПК України, з урахуванням положень цього розділу.

Відповідно до ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.

Відповідно до ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбування засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин і на день подачі подання відбув 2/3 строку покарання, тобто він має право на звернення з поданням про умовно-дострокове звільнення, відповідно до п.2 ч.3 ст. 81 КК України.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови №2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому, головною умовою прийняття такого рішення є доведеність, що засуджений став на шлях виправлення.

Суд вважає, що засуджений ОСОБА_3 не довів своє виправлення. Судом засуджений вже звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, проте знов скоїв кримінальне правопорушення. Вбачається, що засудженому надавалася можливість довести своє виправлення, проте засуджений на шлях виправлення не становився.

Відповідно до ст. 6 КВК України виправлення засудженого це процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої право слухняної поведінки, свідоме відновлення засудженого в соціальному статусі повноправного члена суспільства, повернення його до самостійного загальноприйнятного соціально-нормативного життя в суспільстві.

Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання так як засуджений не став на шлях виправлення та не підтвердив можливість застосування до нього дії ст. 81 КК України.

Таким чином, суд вважає, що формально п.2 ч.3 ст. 81 КК України передбачена можливість звернення з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, проте матеріали справи свідчать про те, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, ст.ст. 50, 65, 82 КК України, ст. 6 КВК України, суд, -

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА:

Висновки суду:

В задоволенні клопотання ДУ «ОВК №14» про застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання (УДЗ) у відношенні ОСОБА_3 відмовити.

Строк і порядок набрання ухвалою законної сили та її оскарження:

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення, а особою яка перебуває в місцях позбавлення волі з моменту отримання копії судового рішення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1