05.05.2025 Справа № 756/2723/25
№ 1-кп/756/1154/25
№ 756/2723/25
У Х В А Л А

іменем України

05 травня 2025 року Оболонський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої - адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченої - ОСОБА_5 ,

провівши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві підготовче судове засідання у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Іваньки Маньківського р-ну Черкаської обл., громадянки України, офіційно непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше несудимої,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України,

в с т а н о в и в:

На розгляді Оболонського районного суду м. Києва знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Згідно обвинувального акту, ОСОБА_5 , перебуваючи з 19.09.2020 по 06.01.2025 на посаді заступника директора ТОВ «Шахерезада-2019» (), обіймала посаду, пов`язану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, тобто являлась службовою особою.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді заступника директора ТОВ «Шахерезада-2019» (), у невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, але не пізніше 13.11.2020, вирішила облаштувати зону відпочинку біля затоки «Наталка» річки Дніпро у Оболонському районі м. Києва, на земельній ділянці з кадастровим номером :78:215:0017 за адресою: м. Київ, вул. Прирічна, 6, з метою використання її при здійсненні підприємницької діяльності та отримання прибутку, а саме: закриту парковку для автомобілів разом із майданчиком відпочинку, а також зведення паркану для огородження.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на самовільне зайняття земельної ділянки, діючи з корисливих мотивів, в порушення вимог ст. ст. 59, 60, 96, 112, 116-126, 211 Земельного кодексу України, ОСОБА_5 достовірно знаючи про відсутність у неї правових підстав володіння, користування даною земельною ділянкою, рішень органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування про передачу у власність або оренду такої земельної ділянки, дозволів на встановлення тимчасових споруд, не пізніше 13.11.2020, надала невстановленим особам, які не були обізнані самовільність такого рішення, облаштувати належну територіальній громаді міста Києва земельну ділянку з кадастровим номером :78:215:0017 в Оболонському районі м. Києва, яка має правильну прямокутну геометричну форму із розмірами 43,40 м х 19,00 м (площею = 824,60 кв.м. = 0,08246 га), розмістивши на ній автомобільний паркувальний майданчик, місце для зберігання залишків будівельних матеріалів та розміщення залізобетонних причальних стойок-конструкцій несамохідного плавзасобу - ресторану «Десант» та зони відпочинку відвідувачів, тим самим незаконно самовільно зайнявши таку земельну ділянку, без відома і дозволу її власника.

У ході досудового розслідування встановлено, що Постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2002 № 318 «Про затвердження порядку визначення меж та режимів використання історичних ареалів населених місць, обмеження господарської діяльності та території історичних ареалів населених місць», земельна ділянка з кадастровим номером :78:215:0017, на якій ОСОБА_5 самовільно розмістила в період часу з 13.11.2020 по 30.12.2024 вищеописані тимчасові споруди, обмежена у використанні та внаслідок застосування до неї положень Закону України «Про автомобільні дороги» від 08.09.2005 віднесена до охоронюваних зон, площею 243,2719 га, яка має безстрокову дію.

Не зважаючи на це, ОСОБА_5 , достовірно знаючи про належність земельної ділянки з кадастровим номером :78:215:0017 до охоронюваних зон та обмеження здійснення на ній господарської діяльності, не припинила вчинення кримінального правопорушення, земельну ділянку не звільнила, а продовжила самовільно займати вказану земельну ділянку зони особливого режиму забудови під розміщення на ній автомобільного паркувального майданчику, місць для зберігання залишків будівельних матеріалів та розміщення залізобетонних причальних стойок-конструкцій несамохідного плавзасобу - ресторану «Десант» та зони відпочинку відвідувачів.

У результаті вчинення кримінального правопорушення територіальній громаді м. Києва в особі Київської міської ради було завдано майнову шкоду у розмірі 12 730,60 гривень.

Таким чином, дії ОСОБА_5 , органом досудового розслідування кваліфіковано за ч. 2 ст. 197-1 КК України, як такі, що виразились у самовільному зайнятті земельної ділянки, яка знаходиться в охоронюваних зонах.

У судовому засіданні сторона захисту заявила клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, оскільки з дня вчинення останньою кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки.

Прокурор не заперечував проти звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 на підставі ст. 49 КК України.

Заслухавши позиції учасників судового провадження та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що заявлене клопотання підлягає задоволенню.

Вирішуючи клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України, судом встановлено наступне.

Так, приписи ч. 3 ст. 314 КПК України передбачають, що у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення, зокрема закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 5-8, 10 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу

Згідно з ч. 1 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Ураховуючи зазначені вимоги закону, суд вважає, що клопотання про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності підлягає негайному розгляду.

Окрім того, відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» №12 від 23 грудня 2005 року, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям провадження у справі можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правих підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Так, згідно обвинувального акту обвинувачена ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України.

Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Згідно приписів ст. 49 КК України (зі змінами внесеними Законом № 2617-VIIІ від 22.11.2018), зокрема пункту 2 частини 1, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Ураховуючи викладене, суд приймає до уваги таке.

ОСОБА_5 раніше несудима, обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення, яке, згідно ч. 4 ст. 12 КК України (зі змінами внесеними Законом № 2617-VIІІ від 22.11.2018), є нетяжким злочином, за вчинення якого, зокрема, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки.

Обвинуваченій ОСОБА_5 роз`яснено правові підстави та наслідки закриття кримінального провадження за нереабілітуючих підстав. Остання не заперечує проти звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України.

За таких обставин, беручи до уваги, що з дня вчинення ОСОБА_5 інкримінованого їй кримінального правопорушення минуло понад 3 роки, у суду є достатні підстави вважати, що ОСОБА_5 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності на підставі приписів ст. 49 КК України.

З огляду на закриття кримінального провадження, суд, на підставі положень ч. 4 ст. 174 КПК України, приходить до висновку, що арешти, які було накладено під час проведення досудового розслідування ухвалами слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2020, підлягають скасуванню.

Питання щодо речових доказів суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні. Цивільний позов не заявлявся.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 174, 284-286, 372, 376, 394-395 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 197-1 КК України від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України; кримінальне провадження стосовно неї закрити на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2020 на стоянковий плав ресторан під номером «АРС-87» під назвою «Шахерезада», що на праві власності належить ТОВ «Шахерезада-2019 ()».

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва від 30.12.2020 на стоянковий плав ресторан під номером «АРС-89» під назвою «Десант», що на праві власності належить ОСОБА_6 .

Речові докази по справі, а саме: стоянковий плав ресторан під номером «АРС-87» під назвою «Шахерезада» та стоянковий плав ресторан під номером «АРС-89» під назвою «Десант», - залишити за належністю власникам.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Ухвала може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд міста Києва.

Суддя ОСОБА_1