Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/1015/25
Провадження № 1-кп/644/515/25
ВИРОК

Іменем України

07 травня 2025 року м.Харків

Індустріальний районний суд м. Харкова у складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

За участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

Прокурора ОСОБА_3 ,

Обвинуваченого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000083 від 18.01.2025 року за обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, громадянин України, українець, з середньо-технічною освітою, офіційно не працюючий, не одружений, малолітніх дітей на утриманні не має, раніше судимий 18.10.2023 Київським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 317, ч. 2 ст. 317, ч. 1 ст. 70, ст. 72 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік, який фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

24.01.2025 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись біля смітника, що розташований неподалік від буд. 17 по вул. Бекетова у м. Харкові, знайшов гранату Ф1 та 10 набоїв калібру 5.45 мм. Маючи умисел, направлений на придбання та у подальшому зберігання вказаних боєприпасів без передбаченого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядам несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 і Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, залишив вказані боєприпаси, для подальшого зберігання, у себе за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 .

24.01.2025 в період часу з 06:52 год. по 10:00 год., співробітниками поліції проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в якій зареєстрований та фактично мешкає ОСОБА_4 . Під час проведення вказаного обшуку в квартирі виявлено та вилучено: ручну осколкову гранату Ф1, яка відповідно до висновку експерта №КСЕ-19/121-25/1974 від 29.01.2025 відноситься до категорії вибухових пристроїв промислового способу виготовлення військового призначення - бойових припасів, та 10 набоїв калібру 5,45х39АК, які відповідно до висновку експерта №СЕ-19/121-25/2042-БЛ від 28.01.2025 призначені та придатні для стрільби із зброї системи Калашникова, а також з іншої нарізної вогнепальної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника.

Отже, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи негативні наслідки внаслідок своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, зберігав у кв. АДРЕСА_2 ручну осколкову гранату Ф1 та 10 набоїв калібру 5,45х39АК, без передбаченого законом дозволу, в порушення Інструкції «Про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядам несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України № 662 від 21.08.1998 і Положення «Про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення - злочин, передбачений ч.1 ст.263 КК України - тобто придбання та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

У судовому засіданні судом було поставлено на обговорення питання щодо визначення обсягу доказів, які будуть досліджуватися, та порядок їх дослідження.

Прокурор зазначив, що враховуючи повне визнання обвинуваченим своєї вини, добровільності позиції обвинуваченого, відсутності сумнівів у тому, що обвинувачений розуміє суть обвинувачення та не оспорює фактичні обставини справи, він вважає за можливе визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, а також дослідженням доказів, що характеризують особу обвинуваченого та ряд матеріалів кримінального провадження. Захисник погодився з думкою прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_4 з запропонованим прокурором обсягом та порядком дослідження доказів погодився.

Суд заслухавши думку учасників процесу, з урахуванням положень частин 2 та 3 статті 349 КПК України на місці постановив ухвалу про визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються та встановлення запропонованого прокурором порядку дослідження доказів, а саме: допит обвинуваченого, дослідження доказів, що характеризують особу обвинуваченого, а також вивчення матеріалів кримінального провадження, які підтверджують процесуальні дії органу досудового розслідування.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений зазначив, що свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України визнає в повному обсязі, кримінальне правопорушення ним було вчинено саме за тих обставин, які викладені у обвинувальному акті. У тому, що вчинив вказане кримінальне правопорушення, він щиро розкаявся, пояснив, що дійсно засуджує свії вчинки,

Показання обвинуваченого щодо пред`явленого обвинувачення є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Судовий розгляд провадження проводився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого обвинувачення. Зміни обвинувачення та визнання частини обвинувачення необґрунтованою судом не здійснювались, а підстав для цього не встановлено.

Отже, з урахуванням викладеного вище, в ході судового розгляду, за наслідками всебічного, повного й неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд приходить до висновку, що висунуте ОСОБА_4 за ч.1 ст.263 КК України обвинувачення знайшло своє підтвердження, суд приходить до переконання, що події кримінального правопорушення мали місце, провину обвинуваченого повністю доведено, а вчинений обвинуваченим злочин вірно кваліфікований

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , відповідно до частини 1 статті 67 КК України судом не встановлено.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд визнає щире каяття обвинуваченого.

Щодо призначення покарання, суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових злочинів, приймає до уваги ті обставини, що ОСОБА_4 є осудним, однак раніше притягувався до кримінальної відповідальності, скоєне правопорушення є тяжким злочином, у відповідності до ст. 12 КК України, а також враховує характер вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, спосіб його вчинення, суспільну небезпеку.

Суд враховує, що в Україні продовжує діяти правовий режим воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації, незаконне зберігання бойових припасів становить значну суспільну небезпеку, особливо в період воєнного стану.

Згідно з вимогами КК України та постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», покарання , призначене судом, має бути необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження вчинення ними нових злочинів.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів.

Наведені обставини у своїй сукупності, свідчать про те, що враховуючи обставини злочину, виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності неможливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим суд приходить до висновку, що обвинувачений має бути засудженим за частиною 1 статті 263 КК України до покарання у виді позбавлення волі в межах санкції особливої частини Кримінального кодексу України. Однак, враховуючи обставини, які характеризують обвинуваченого, його хронічні захворювання, суд вважає можливим звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

При цьому, суд вважає за неможливе застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог ст. 69 КК України, оскільки у судовому розгляді не встановлено наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 у цьому кримінальному провадженні не обирався, клопотання про обрання щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу стороною обвинувачення у цьому кримінальному провадженні не заявлялось, таким чином, суд, згідно зі статтею 177-178 КПК України вважає за можливе не обирати запобіжний захід щодо ОСОБА_4 . Відповідно до вимог ч.3 ст. 118 КПК України витрати на залучення експертів є процесуальними витратами.

Відповідно до ч.2 ст. 122 КПК України «Залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України.

У відповідності з вимогами ч.2 ст. 124, п.2 ч.4 ст. 374 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, рішення про відшкодування процесуальних витрат у разі визнання особи винуватою зазначається у резолютивній частині вироку.

Згідно Довідок про витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи та судової експертизи матеріалів, речовин та виробів Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України наданих стороною обвинувачення, у цьому кримінальному провадженні документально підтверджені витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-25/1974 від 29.01.2025 у розмірі 6367,20 грн. та судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-25/2042-БЛ від 28.01.2025 у розмірі 1591,80 грн.

Долю речових доказів у кримінальному провадженні необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 369-370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 Кримінального кодексу України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 2 (два) роки.

На підставі п. п. 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Початок відбування іспитового строку рахувати з дня проголошення вироку, тобто з 07.05.2025.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/121-25/1974 від 29.01.2025 у розмірі 6367,20 грн. та витрати на проведення судово-балістичної експертизи №СЕ-19/121-25/2042-БЛ від 28.01.2025 у розмірі 1591,80 грн.

Речові докази: ручну осколкову гранату Ф1, розділену на підривач типу УЗРГМ-2, поміщений в сейф-пакет №6098349 та корпус ручної осколкової гранати Ф1, поміщений в сейф-пакет №6098348 та 10 набоїв калібру 5,45х39АК, поміщені в сейф-пакет №5644798 передати на потреби ЗСУ.

Вирок може бути оскаржений шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Вирок ухвалено в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Головуючий суддя ОСОБА_5