Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 712/1480/25
Номер провадження 1-кп/711/319/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2025 року Придніпровський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000364 від 23.09.2024 року відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 355, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357 КК України, суд, -

ВСТАНОВИВ :

В провадженні Придніпровського районного суду м.Черкаси перебуває на розгляді кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 355, ч. 4 ст. 189, ч. 3 ст. 289 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 289, ч. 2 ст. 355, ч. 1 ст. 309, ч. 3 ст. 357 КК України.

В ході судового розгляду справи прокурор ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_7 у вигляді домашнього арешту на 60 діб. Клопотання вмотивовано тим, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 355 КК України, а саме примушення до виконання цивільно-правових зобов`язань, вчинене за попередньою змовою групою осіб, із погрозою заподіяння тяжких тілесних ушкоджень. Крім того, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 189 КК України, а саме вимога передачі чужого майна з погрозою насильства над потерпілим, вчинене в умовах воєнного стану, а також ч. 3 ст. 289 КК України незаконне заволодіння транспортним засобом, вартість якого у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, поєднане з погрозою застосування насильства, небезпечного для здоров`я потерпілого. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно підозрюваного ОСОБА_7 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком на 60 днів, тобто до 15.12.2024 року включно. 12.12.2024 року ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси відносно підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту строком до 18.01.2025 року. 25.12.2024 року ухвалою Черкаського апеляційного суду ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду від 12.12.2024 року скасовано та продовжено підозрюваному ОСОБА_7 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в державній установі «Черкаський слідчий ізолятор» строком до 18.01.2025 року включно, без права внесення застави. Ухвалою слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.01.2025 року строк дії запобіжного заходу продовжено до 18.02.2025 року включно, без права внесення застави. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.02.2025 року задоволено клопотання прокурора та продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строк якого спливає 11.03.2025 року. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.03.2025 року строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 06.05.2025 року.

05.06.2025 року ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_7 змінено запобіжний захід з тримання під вартою на домашній арешт в нічний період доби з 22 год. до 06 год. строком на 60 діб. Покладено на ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України та зобов`язано останнього: прибувати до прокурора та суду за першим викликом; - не залишати в нічний час доби місце постійного проживання за місцем проживання, з 22 год. до 06 год. без дозволу прокурора або суду, крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану та повернення до місця проживання протягом 10 хв. після сигналу «Відбій повітряної тривоги»; - повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/чи роботи; - утримуватися від спілкування із свідками, які не допитані під час судового розгляду.

Метою продовження строку тримання під домашнім арештом ОСОБА_7 є забезпечення виконання ним процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

В ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Так, ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч. 4 ст. 189 та ч. 3 ст. 289 КК України, тобто особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, тому враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що вказує на ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Також, ОСОБА_7 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідка шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу з метою зміни останніми раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності та вживати заходів, спрямованих на унеможливлення здобуття органом досудового розслідування інших фактичних даних, необхідних для повного, всебічного та об`єктивного розслідування кримінального правопорушення, що вказує на наявність ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Виходячи з усього вище перерахованого, сторона обвинувачення приходить до висновку, що жоден із м`якіших запобіжних заходів не здатен забезпечити виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього обов`язків.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму інформаційному листі від 04.04.2013 № 511-550/0/0-13 «Про деякі питання порядку застосування запобіжних заходів під час досудового розслідування та судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України» зазначив зокрема те, що запобіжні заходи у кримінальному провадженні застосовуються тільки з метою та за наявності підстав, визначених ст. 177 КПК, з врахуванням того, що рішення про застосування одного із видів запобіжних заходів, який обмежує права і свободи підозрюваного, обвинуваченого, має відповідати характеру певного суспільного інтересу (визначеним у КПК конкретним підставам і меті), що, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципом поваги до свободи особистості.

Враховуючи вище викладене та те, що вище заявлені ризики не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного ОСОБА_7 під домашнім арештом, просив клопотання задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора.

Захисник ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання прокурора.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку свого захисника.

Захисник ОСОБА_5 покладався на розсуд суду.

Обвинувачений ОСОБА_8 не заперечував проти можливості задоволення клопотання.

Заслухавши учасників судового провадження, суд дійшов до наступних висновків:

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою продовжити, змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно з ч.3 ст.331 КПК України за наявності клопотань суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

Статтею 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Оскільки на даному етапі кримінального провадження не допускається вирішення тих питань, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, а саме питань, пов`язаних з оцінкою доказів з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, тому суд на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів лише визначає, що причетність обвинувачених до вчинення кримінальних правопорушень, підозра у яких їм повідомлена, є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь ймовірності того, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству. Слідчий суддя, суд, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного/обвинуваченого, має обґрунтувати свій висновок про високу ступінь ймовірності позапроцесуальних дій зазначеної особи. При цьому кримінальний процесуальний закон не вимагає доказів того, що підозрюваний/обвинувачений обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.

Судом встановлено, що строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в нічний час доби відносно обвинуваченого ОСОБА_7 закінчується 04 липня 2025 року.

Водночас, завершити судове провадження до спливу строку дії запобіжного заходу неможливо.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Частина п`ята статті 194 КПК України передбачає, що якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором, перелік яких наведений в цій частині.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.189, ч.3 ст.289КК України, тобто в особливо тяжких злочинах, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дванадцяти років, а тому враховуючи тяжкість покарання, існує обґрунтований ризик того, що він з метою ухилення від кримінальної відповідальності може переховуватися від суду, що вказує на ризик, передбачений п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Також, ОСОБА_7 має реальну можливість здійснювати незаконний вплив на потерпілого та свідків, шляхом вмовлянь, погроз чи шантажу, з метою зміни останнім раніше наданих показань на його користь чи відмови від надання показань з метою уникнення ним кримінальної відповідальності, що вказує на наявність ризику, передбаченого п.3 ч.1 ст.177 КПК України.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що продовжують існувати ризики, передбачені п.п.1, 3 ч.1 ст.177 КПК України.

Оцінивши досліджені у судовому засіданні матеріали клопотання, з огляду на вагомість наданих доказів та їх взаємозв`язок, суд вважає, що є необхідність у продовженні застосування відносно обвинуваченого ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Враховуючи те, що метою застосування запобіжного заходу є, зокрема, забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а з урахуванням того, що ризики, передбачені ст.177 КПК України, в даному кримінальному провадженню продовжують існувати, враховуючи обставини вчинення та тяжкість кримінального правопорушення, у якому обвинувачується ОСОБА_7 , характеризуючі дані про особу обвинуваченого, суд дійшов до висновку про те, що домашній арешт в нічний час доби, є необхідним і достатнім запобіжним заходом, який убезпечує існуючі ризики та забезпечує виконання обвинуваченим ОСОБА_7 покладених на нього процесуальних обов`язків на даній стадії кримінального провадження, та не порушує баланс інтересів щодо прав особистої свободи останнього та завдань кримінального провадження.

За таких обставин, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_7 необхідно продовжити запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із встановленням заборони залишати житло в період часу з 22 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. строком на 60 днів, та з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 331, 369-372, 376 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_7 - задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби, із забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 22 год. до 06 год. наступного дня, строком на 60 днів без застосуванням засобу електронного контролю, тобто до 02 вересня 2025 року включно.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 обов`язки, передбачені ч.5 ст. 194 КПК України, а саме:

- прибувати до прокурора та суду за першим викликом;

- не залишати в нічний час доби місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. до 06 год. без дозволу прокурора або суду, крім випадків необхідності прибуття в укриття, в разі оголошення повітряної тривоги на час воєнного стану та повернення до місця проживання протягом 10 хв. після сигналу «Відбій повітряної тривоги»;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання та/чи роботи;

- утримуватися від спілкування із свідками, які не допитані під час судового розгляду.

В період введення воєнного стану на території України дозволити обвинуваченому ОСОБА_7 після сигналу «Повітряна тривога» і протягом 10 хвилин після сигналу «Відбій повітряної тривоги» відлучатись з визначеного в ухвалі місця проживання з метою перебування останнього в укритті.

Роз`яснити обвинуваченому положення ч.5 ст.181 КПК України, а саме, що працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Копію ухвали направити для виконання Головному управлінню Національної поліції в Черкаській області, а також прокурору Черкаської обласної прокуратури для контролю.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали виготоволено та проголошено 07 липня 2025 року о 12 годині 00 хвилин в залі суду Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Головуючий: ОСОБА_1