КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року,

в с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб (слідчого) Святошинського УП ГУНП у м. Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таке рішення слідчий суддя мотивувала тим, що відомості, вказані у заяві про вчинення злочину, очевидно не відповідають складу кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 3 ст. 127, ч.ч. 1, 2 ст. 146 КК України, і до скарги не додано будь яких доказів, які б підтверджували обставини, викладені в ній. Кримінальний процесуальний закон не вимагає від заявника зазначення в заяві усіх складових злочину, разом з тим, відомості не по будь якій заяві про вчинене кримінальне правопорушення тягнуть за собою процесуальні наслідки у виді внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань уповноваженою на те особою. Вносяться ж відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення. Поряд з цим, достовірність відомостей, повідомлених в заяві про кримінальне правопорушення, очевидно не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, а відтак, відсутня і бездіяльність по невнесенню відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Не погоджуючись з рішенням слідчого судді, адвокат ОСОБА_5 ________________________________________________

Справа № 11-сс/824/2635/2025 Головуючий у першій інстанції ОСОБА_7

Категорія: ст. 303 КПК України Доповідач ОСОБА_1

в інтересах ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, в якій, вважаючи ухвалу слідчого судді незаконною, необґрунтованою, такою, що не відповідає нормам процесуального права, винесеною з неповним з`ясуванням обставин справи, а викладені в ній висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи, просить її скасувати та ухвалити нову ухвалу, якою визнати бездіяльність посадових осіб Святошинського УП ГУНП в м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про вчинення відносно ОСОБА_6 кримінального правопорушення, незаконною та зобов`язати відповідальних посадових осіб Святошинського УП ГУНП в м. Києві внести відомості про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви поданої адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 20 лютого 2025 року.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 20 лютого 2025 року нею в інтересах ОСОБА_6 було подано до Святошинського УП ГУНП у м. Києві заяву про вчинення кримінального правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку було зареєстровано за № ЄО 20618 від 25 лютого 2025 року.

Також 25 лютого 2025 року при особистому візиті їй стало відомо про те, що, в порушення вимог ч. 1 ст. 214 КПК України, відповідальними посадовими особами Святошинського УП ГУНП в м. Києві за вказаною заявою відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було. У зв`язку з цим вона звернулася до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність посадових осіб Святошинського УП ГУНП в м. Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя неправильно оцінив положення ст. 214 КПК України, які передбачають спрощену процедуру початку досудового розслідування (без проведення дослідчої перевірки викладених у заяві обставин). Зокрема, для внесення відомостей до ЄРДР необхідно лише проаналізувати зміст заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ній конкретних, відомих заявнику обставин об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи причетні до його скоєння тощо). Такі обставини мають бути достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті КК України). Крім того, з даної норми закону чітко слідує, що на стадії вирішення питання про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань заява про вчинення злочину перевіряється лише на предмет зазначення достатніх даних, які можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою кримінально караного діяння.

При цьому слідчий суддя не надав належної оцінки її заяві про вчинення злочину, яка містить відомості про обставини об`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 127, 146 КК України.

Слідчий суддя проігнорував, що в її заяві зазначені відомості, які об`єктивно можуть свідчити про ймовірне вчинення стосовно ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 127, 146 КК України, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 і Збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 . При цьому викладені в заяві відомості мають конкретний характер, що дозволяє встановити попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, та спрямувати орган досудового розслідування на зібрання відповідних доказів. Водночас висновки слідчого судді, викладені в оскаржуваній ухвалі, щодо необхідності підтвердження заявником очевидної достовірності відомостей, повідомлених в заяві про злочин, та необхідності надання заявником доказів наявності складу злочину, на етапі подання заяви про вчинення злочину до уповноваженого органу, повністю суперечать процедурі початку досудового розслідування, визначеній ст. 214 КПК України, та процедурі здійснення досудового розслідування, яка визначена іншими нормами КПК України.

Таким чином, вважає, що слідчий суддя, постановляючи оскаржувану ухвалу, необґрунтовано відмовив у задоволенні скарги, не надав належної оцінки положенням КПК України та відомостям заяви про вчинення кримінального правопорушення, в якій наявні вагомі та достатні обставини, що об`єктивно можуть свідчити про вчинення суспільно небезпечного діяння, яке потребує більш повної та детальної перевірки засобами кримінального процесу, проведенням слідчих (розшукових) дій в порядку, передбаченому КПК, що можливо тільки після внесення таких відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. У зв`язку з чим ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як така, що не відповідає вимогам ст. 370 КПК України з постановленням нової ухвали.

Будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце апеляційного розгляду, учасники провадження в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про поважність причин своєї неявки суду не повідомили, клопотань про відкладення розгляду не надсилали, а тому апеляційний суд, враховуючи, що, відповідно до ч. 4 ст. 405 КПК України, неявка учасників провадження не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без їх участі.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали судового провадження за скаргою та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні може бути оскаржена, зокрема бездіяльність слідчого, дізнавача або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 КК України, кримінальним правопорушенням є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом кримінального правопорушення.

Статтею 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь - якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Відповідно до ч. 2 ст. 214 КПК України, досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Приписи ст. 214 КПК України перебувають у взаємозв`язку з ч. 1 ст. 2 КК України, згідно з якою підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення його до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

За приписами п. 4 ч. 5 ст. 214 КПК України та п. 2 Розділу ІІ Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженого наказом Генерального прокурора України №298 від 30.06.2020 року, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, крім іншого, має бути внесено короткий виклад обставин про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела.

Вищезазначені положення закону дають підстави для висновку, що реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті, які містять достатні та обґрунтовані відомості про кримінальне правопорушення та можуть об`єктивно свідчити про вчинення особою такого кримінального правопорушення. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення. Якщо ж зі змісту заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу, то такі повідомлення не мають вноситися до Єдиного реєстру досудових розслідувань і це слугує гарантією для кожної особи від необґрунтованого обвинувачення та процесуального примусу.

Таким чином, закон передбачає необхідність попереднього вивчення слідчим, прокурором, слідчим суддею (у разі оскарження заявником бездіяльності уповноваженої особи щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань) змісту заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення на предмет викладення в ньому інформації саме про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з наданих матеріалів, до слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 на бездіяльність уповноваженої особи (слідчого) Святошинського УП ГУНП у м. Києві, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви про кримінальне правопорушення.

Скарга мотивована тим, що 20 лютого 2025 року адвокатом ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 було подано заяву про вчинення кримінального правопорушення працівниками ІНФОРМАЦІЯ_4 , яку було зареєстровано 25 лютого 2025 року за № ЄО 20618. Відомості по цій заяві до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесено.

У самій заяві про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 146, ч.ч. 1, 3 ст. 127 КК України, копію якої долучено до матеріалів скарги, адвокат ОСОБА_5 зазначила, що 19 лютого 2025 року о 13 год. 00 хв. ОСОБА_6 силою і з використанням фізичного насильства затримали невідомі особи у військовій формі, після чого завезли до ІНФОРМАЦІЯ_5 , де силою утримували до 15 год. та вимагали пройти ВЛК. Крім того, люди в формі неодноразово били ОСОБА_6 , у зв`язку з чим він викликав карету швидкої медичної допомоги. В подальшому о 19 год. 20 хв. працівники ІНФОРМАЦІЯ_2 із використанням фізичної сили відвезли ОСОБА_6 до Збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 ).

Водночас, на підтвердження викладених у заяві обставин адвокат ОСОБА_5 не надала жодних доказів, які б викликали розумні підстави і підозри про ймовірність вчинення злочину.

Твердження адвоката ОСОБА_5 , що для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань достатньо лише вказати у заяві про кримінальне правопорушення відомості, які підпадають під ознаки конкретної статті КК України, є безпідставними.

За вимогами закону лише викладення у заяві обставин, які можуть бути кваліфіковані як кримінальне правопорушення, є недостатнім. Має бути фактичне існування доказів, що підтверджують реальність події кримінального правопорушення. В іншому випадку будь які відомості є лише припущеннями, які, відповідно до вимог ст. 214 КПК України, внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань не підлягають і це є гарантією від необґрунтованого кримінального переслідування.

У заяві адвоката ОСОБА_5 відсутні очевидні факти та відомості, які б свідчили про реальність події кримінальних правопорушень, про які зазначає заявниця і які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Таким чином, невнесення по цій заяві відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань не є бездіяльністю, про яку вказує апелянт.

Враховуючи вищенаведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про законність і обґрунтованість ухвали слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року, у зв`язку з чим не вбачає підстав для її скасування, а відтак, апеляційна скарга адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 05 березня 2025 року, якою відмовлено в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_5 , яка діє в інтересах ОСОБА_6 , на бездіяльність уповноважених осіб (слідчого) Святошинського УП ГУНП у м. Києві щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, - без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ _____________________ ____________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3