Провадження № 1-кс/344/6161/25
У Х В А Л А

09 вересня 2025 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу на бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні вилученого майна,-

ВСТАНОВИВ:

В клопотанні вказано «…09.03.2023 ОСОБА_3 на аукціоні американської компанії «ІAAI» придбано автомобіль марки Ford Edge, 2019 року випуску, номер кузова (vin): НОМЕР_1 . Надалі вказаний транспортний засіб був розмитнений у встановленому законом порядку, а 23.08.2023 поставлений на облік у Територіальному сервісному центрі № 2641, отримано реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 та свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 . 3 часу набуття права власності ОСОБА_4 постійно користувалась автомобілем, але 27.06.2025 під час оформлення договору купівлі-продажу у ТСЦ №2641 з`ясувалось, що транспортний засіб Ford Edge, р.н.з. НОМЕР_2 нібито перебуває у розшуку по базі Інтерполу, у зв`язку з чим слідчою Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області ОСОБА_5 в порядку ст. 237 КПК України складено протокол огляду місця події, вилучено транспортний засіб та поміщено на спецмайданчик ГУНІ в Івано-Франківській області у м. Калуші. На момент державної реєстрації та розмитнення автомобіля у 2023 році транспортний засіб у розшуку не перебував (копія листа додається). Відомо, що із заявою про викрадення даного транспортного засобу звернулись тільки 16.10.2023, тобто через 7 місяців після того, як він був придбаний ОСОБА_6 у страхової компанії на офіційному аукціоні «IAAI» і вже поставлений на облік у Територіальному сервісному центрі, а ініціатор розшуку знаходиться у Республіці Мексика. За таких обставин ОСОБА_4 являється добросовісним набувачем, яка у законний спосіб набула права власності на автомобіль Ford Edge, 2019 року випуску, реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Після вилучення автомобіля: відомості про кримінальне провадження не були внесені до ЄРДР відповідно до ст. 214 КПК України; ухвала слідчого судді про арешт майна відсутня; уповноважені особи поліції не повернули тимчасово вилучене майно у строки, передбачені ст. 169 КПК України, автомобіль зберігається на майданчику тимчасового утримання поліції, що обмежує право володіння та користування. 28.08.2025 року Івано-Франківським РУП ГУНП в Івано-Франківській області відмовлено у поверненні вищевказаного транспортного засобу та повідомлено, що він перебуває на території спецмайданчику ЦЗ ГУНП в Івано-Франківській області…».

Скаржниця просила скаргу розглядати у її відсутності, скаргу підтримала в повному обсязі і просила задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, клопотань щодо реалізації прав суду не подано.

27.06.2025 року складено протокол огляду місця події.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 автомобіль марки Ford Edge, р.н.з. НОМЕР_2 належить ОСОБА_4 .

Згідно листа від 04.08.2025 року РУП ГУНП в Івано-Франківській області «…згідно ІКС ІПНП України в Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області звернення представника ТСЦ МВС №2641 з приводу виявлення ТЗ «ФОРД ЕДЖ» д.н.з. НОМЕР_4 , який згідно бази генерального секретаріату інтерполу числиться в розшуку, зареєстровано в ЄО №28089 від 27.062025 року та розглянуто згідно ЗУ «Про звернення громадян». Інформуємо що відповідно до матеріалів перевірки транспортний засіб марки «Форд» моделі «Едж» д.н.з. НОМЕР_4 , 2019 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 , реєстраційне свідоцтво серії та номеру НОМЕР_5 числиться як викрадений. Дата викрадення 16.10.2023 року, країна ініціатор розшуку- Мексика, дата внесення 31.10.2023.

У частині першій ст. 167 КПК України, визначено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом.

Стаття 168 КПК передбачає можливість тимчасового вилучення майна у трьох випадках: 1) у затриманої особи; 2) при проведенні огляду; 3) при проведенні обшуку. Майно є тимчасово вилученим до його повернення або вирішення питання про його арешт.

Водночас, за змістом ст. 169 КПК України тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено: 1) за постановою прокурора, якщо він визнає таке вилучення майна безпідставним; 2) за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволенні клопотання прокурора про арешт цього майна; 3) у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 171, частиною шостою статті 173цього Кодексу; 4) у разі скасування арешту.

Як визначено у частині 11 статті 170 Кримінального процесуального кодексу України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Крім цього в КПК України передбачено, що після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Порядок, спосіб зберігання вилученого майна визначено в наказі Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ, Державної податкової адміністрації України, Служби безпеки України, Верховного Суду України, Державної судової адміністрації від 27.08.2010 N 51/401/649/471/23/125.

Отже законом визначено відповідальних осіб за збереження вилученого майна, порядок його зберігання.

Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

У даному випадку скаржник звертаючись із зазначеною скаргою не довів правові підстави для повернення вилученого автомобіля, а також те, що відповідно ч.5 ст.171 КПК України клопотання про арешт тимчасово вилученого майна подано не було, таким чином не відомо в якому статусі знаходиться зазначене майно, скарга позбавлена правових підстав та в її задоволенні необхідно відмовити.

Усі інші пояснення сторін, їх докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, скарги на відмову слідчого, прокурора в задоволенні клопотання про закриття кримінального провадження з підстав, визначених пунктом 9-1 частини першої статті 284 цього Кодексу, про скасування повідомлення про підозру та відмову у задоволенні скарги на повідомлення про підозру.

Відповідно до зазначеного суд, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1