ІЛЛІНЕЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 131/871/25
Провадження № 1-кс/131/159/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" червня 2025 р. м. Іллінці

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_1 за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Іллінці клопотання слідчого СВ Іллінецького ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 21.08.2024 за ч. 2 ст. 263 КК України - 150 год громадських робіт

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194 та ч. 1 ст. 263 КК України,

учасники розгляду:

прокурор ОСОБА_5 ,

підозрюваний ОСОБА_4

захисник ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Іллінецького ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітан поліції ОСОБА_3 за погодженням з прокурором Липовецького відділу Немирівської окружної прокуратури звернувся до слідчого судді із клопотанням, в якому вказав, що Досудовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_4 , діючи умисно, маючи умисел на незаконне носіння, зберігання, придбання бойових припасів, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, у невстановленому місці, у невстановлений час незаконно придбав ручну осколкову гранату Ф-1 не маючи на їх придбання та зберігання спеціального дозволу, та почав зберігати у невстановленому місці.

Так, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що даний предмет, являється бойовим припасом, розуміючи неправомірність своїх дій, добровільно не здав ручну осколкову гранату Ф-1 до правоохоронних органів у порушення «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробника для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за властивостями, метальними снарядами несмертельної дії, та зазначених патронів, а також боєприпасів до зброї, або вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 662 від 21.08.1998, «Положення про дозвільну систему», затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, після виниклого словесного конфлікту зі своїм знайомим ОСОБА_7 , 02.06.2025, близько 18 години взяв до рук ручну осколкову гранату Ф-1 та поніс при собі без, передбаченого законом дозволу, до житлового будинку, що в АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 .

Перебуваючи на подвір`ї з метою умисного пошкодження чужого майна шляхом вибуху, ОСОБА_4 кинув дану гранату у одне із вікон будинку від чого в одній із кімнат стався вибух.

01.06.2025 в період часу з 22 годині 15 хвилин по 23 годину 00 хвилин слідчим СВ ВП № 3 проведено огляд місця події домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_2 , під час якого у приміщенні веранди виявлено 14 (чотирнадцять) металевих уламків та металевий важіль з маркуванням 53,

УЗРГМ 583 - 77 - 67, які вилучено та поміщено до спецпакету Національна Поліція України Вибухотехнічна Служба АВ 1163324.

Відповідно до довідки про категорію вибухонебезпечності виявлених вибухових матеріалів від 01.06.2025 за № 379 14 (чотирнадцять) металевих уламків та металевий важіль з маркуванням 53, УЗРГМ 583 - 77 - 67 за своїми зовнішніми ознаками схожі на елемент ручної гранати Ф-1.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, тобто носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Крім цього, ОСОБА_4 , 01.06.2025, близько 18 години, перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де будучи обуреним поведінкою ОСОБА_7 , який напередодні пошкодив його мобільний телефон та відмовився відшкодувати заподіяну шкоду, у ОСОБА_4 виник умисел на пошкодження майна ОСОБА_7 , з використанням гранати Ф-1.

В подальшому, ОСОБА_4 , реалізуючи свій злочинний умисел на умисне пошкодження чужого майна, взяв із собою гранату Ф-1, яку зберігав у невстановленому досудовим слідством місці та перемістившись за адресою АДРЕСА_2 , де проживає ОСОБА_7 , діючи умисно, створюючи загрозу для життя та здоров`я ОСОБА_7 та інших осіб, достовірно знаючи, що в будинку відсутній його власник, а також інші особи, взяв до рук ручну гранату Ф-1, після чого вийняв із неї запобіжне кільце (чеку), тим самим привів її в бойову готовність та кинув гранату у одне із вікон даного будинку, внаслідок чого вона вибухнула, тим самим пошкодивши кімнати даного будинку.

Внаслідок вибуху гранати Ф-1 зазначеному будинку спричинені наступні пошкодження: точкові пошкодження (просічення) внутрішніх стін будинку, вхідних дерев`яних дверей, міжкімнатних дерев`яних дверей, вибиття скляних шибок у двох дерев`яних вікнах в коридорі будинку скло в міжкімнатних дверях, точково посічено холодильник радянського виробництва який стояв у веранді будинку.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, тобто умисне пошкодження чужого майна, вчинене шляхом вибуху.

02.06.2025 о 03:11 год. ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

02.06.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2. ст. 194 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_4 вчинив тяжкі злочини, за який законом передбачено покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох д семи та від п`яти до десяти років .

Згідно п. З ч. 2 ст. 183 КПК України (тримання під вартою) запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як: до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років .

Згідно довідки-характеристики, ОСОБА_4 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , спільно з співмешканкою ОСОБА_8 . За місцем проживання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями .

З метою запобігання спробам ОСОБА_4 вчинити дії, визначені в п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, необхідно останньому обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Також під час досудового розслідування встановлено відсутність факторів стримуючого характеру щодо поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , який з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід врахувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1,2 статті 23, стаття 224 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібрані доказів, а й на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та інших підозрюваних і дослідження їх судом.

Разом з цим станом на теперішній час з огляду на те, що у кримінальному провадженні підлягають також встановленню і доказуванню інші обставини придбання боєприпасів, її походження та повного кола осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення як безпосередньо ОСОБА_4 , так і іншими особами, а тому на даному етапі, є вірогідність того, що підозрюваний, може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх вмовляння та підкупу чи погроз з метою подальшого спонукання до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань в суді.

Враховуючи викладене, а також тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу підозрюваного, застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою, не спроможне забезпечити виконання ОСОБА_4 , його процесуальних обов`язків, визначених КПК України та запобігання ризиків, зазначених у клопотанні про застосування запобіжного заходу.

Беручи до уваги викладене та те що підозрюваний ОСОБА_4 , усвідомлює наслідки вчиненого ним кримінального правопорушення та свідомо розуміє важкість покарання за вчинені ним діяння, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні та вчинити нове кримінальне правопорушення, а також неможливість запобігти даним ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав, просить його задоволити, зважаючи на його обґрунтованість та застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Підозрюваний ОСОБА_4 та захисник в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання, при цьому просили застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Розглянувши клопотання слідчого, заслухавши пояснення підозрюваного, захисника, думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Слідчим суддею при вирішенні питання доцільності обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, як найсуворішого запобіжного заходу, встановлено та надано належну оцінку наступним обставинам.

Так, установлено, що 02.06.2025 о 03:11 год. ОСОБА_4 в порядку ст. 208 КПК України, затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 296 КК України.

02.06.2025 ОСОБА_4 вручено повідомлення про підозру за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч.2. ст. 194 КК України.

ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 194, ч. 1 ст. 263 КК України, які згідно ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

Крім того, установлено, що ОСОБА_4 раніше судимий вироком Іллінецького районного суду Вінницької області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 263 КК України при цьому на шлях виправлення не став, а знову підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину.

Ризиком у контексті кримінального провадження є певна ступінь можливості, що особа вдасться до вчинків, які будуть перешкоджати досудовому розслідуванню та судовому розгляду або ж створять загрозу суспільству.

Слідчий суддя, оцінюючи вірогідність такої поведінки підозрюваного, має дійти обґрунтованого висновку про високу ступінь ймовірності поза процесуальних дій зазначеної особи. КПК України покладає на слідчого, прокурора обов`язок обґрунтувати ризики кримінального провадження.

Серед іншого, ризик переховування повинен оцінюватись в світлі обставин цього кримінального провадження, особистості підозрюваного, його майнового стану, а також соціальних зв`язків.

Так, інкриміновані підозрюваному кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 263 та ч.2 194 КК України є тяжкими злочинами, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі строком до 10 років. Зазначена обставина сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування чи суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії», в якому зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. Серйозність покарання є релевантною обставиною в оцінці ризику того, що підозрюваний може втекти.

При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід врахувати встановлену КПК України процедуру отримання показань від осіб, які є свідками, у кримінальному провадженні, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1,2 статті 23, стаття 224 КПК).

Разом з цим станом на теперішній час з огляду на те, що у кримінальному провадженні підлягають також встановленню і доказуванню інші обставини придбання боєприпасів, її походження та повного кола осіб причетних до вчинення кримінального правопорушення як безпосередньо ОСОБА_4 , так і іншими особами, а тому на даному етапі, є вірогідність того, що підозрюваний, може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні шляхом їх вмовляння та підкупу чи погроз з метою подальшого спонукання до перекручування або спотворення обставин, які їм відомі, зміни їх показань в суді.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178, 183, КПК України, наведені обставини дають обґрунтовані підстави вважати, що застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 інших більш м`яких видів запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків підозрюваного, обвинуваченого та унеможливити передбачені ст. 177 КПК України ризики щодо спроб переховуватись від органів досудового розслідування та суду та вчинення нових кримінальних правопорушень.

Тому відносно підозрюваного ОСОБА_4 слід застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів.

При цьому слід визначити розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків в розмірі 30 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн., шляхом їх внесення підозрюваним або заставодавцем в будь-який момент на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного наступні обов`язки строком на два місяці:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора слідчого судді та суду;

- не відлучатися із свого зареєстрованого місця проживання в без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із потерпілим і свідками у кримінальному провадженні.

У разі невиконання підозрюваним зазначених обов`язків, а також якщо він, будучи належним чином повідомленою, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень за згодою заставодавця.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176, 177, 178, 183, 185, 194 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Іллінецького ВП №3 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області капітана поліції ОСОБА_3 задовольнити.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 (шістдесят) днів, який починати обраховувати з моменту затримання, тобто з 02 червня 2025 року по 31 липня 2025 року включно.

Визначити розмір застави, достатньої для виконання підозрюваним ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків в розмірі 30 мінімальних розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 90840,00 грн., шляхом їх внесення підозрюваним або заставодавцем в будь-який момент на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В разі внесення застави покласти на підозрюваного покласти наступні обов`язки на строк два місяці:

- прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора слідчого судді та суду;

- не відлучатися із свого зареєстрованого місця проживання в без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- утримуватись від спілкування із потерпілим і свідками у кримінальному провадженні.

На ухвалу слідчого судді підозрюваним та прокурором може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Іллінецького районного суду Вінницької області ОСОБА_9