Суддя ОСОБА_1
Справа № 644/6174/20
Провадження № 1-кп/644/412/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року Індустріальний районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

За участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості за яким внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03.07.2020 року №0001401, відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Башкатово, Обоянського району, Курської області, українця, громадянина України, раніше не судимого, освіта середня професійна, одруженого, що має неповнолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зареєстрований та фактично мешкає АДРЕСА_1 , обвинуваченого за ч.1 ст. 122 КК України, -

УСТАНОВИВ:

Відповідно до обвинувального акту ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

22.06.2020 року близько 16.00 години, точний час встановити не представилось можливим, потерпілий ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повертався додому з гаражного кооперативу «Якір», що розташований за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 299. По дорозі додому він зустрів свого сусіда ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з яким у нього були раніше неприязні відносини через що, у них виник словесний конфлікт.

В ході конфлікту, перебуваючи на перехресті проспекту Московського, поблизу автозаправочної станції «Brent Oil» та вулиці Плиткової у м. Харкові, в той час, коли ОСОБА_8 рушив з місця з метою уникнення подальшого розвитку конфлікту, ОСОБА_5 , знаходячись позаду потерпілого ОСОБА_8 , переслідуючи єдиний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень людині, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи умисно, наніс ОСОБА_8 один удар лівою рукою в ділянку лівого вуха із переходом в ліву скроневу ділянку від дії якого, відчувши різкий біль, ОСОБА_8 повернувся обличчям до обличчя нападника, з метою з`ясування такої поведінки ОСОБА_5 ..

Однак, ОСОБА_5 , не зважаючи на зауваження потерпілого, стоячи навпроти ОСОБА_8 обличчям до обличчя, продовжуючи розвиток конфлікту, умисно наніс йому один удар кулаком лівої руки в обличчя, а саме ділянку носу та один удар кулаком правої руки у ділянку лівої брови та ока. Від нанесених ударів ОСОБА_8 інстинктивно долонями обох своїх рук відштовхнув ОСОБА_5 , закрив обличчя руками та зігнувся у поперековій ділянці тулуба, перебуваючи таким чином на ногах лівим боком до ОСОБА_5 .

В цей час ОСОБА_5 не зупиняючись, наніс серію ударів кулаками обох рук почергово по лівій боковій поверхні тулубу, у живіт ОСОБА_8 та по задній поверхні тулубу у ділянку попереку та обох лопаток, спричинивши потерпілому тілесні ушкодження.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 09-2261/2020 від 13.07.2020 року у ОСОБА_8 , мались наступні тілесні ушкодження: синці на тулубі та верхніх кінцівках; садна на тулубі; садно на тлі синця на лівому передпліччі, які викликали незначні скороминущі наслідки, тривалістю не більше 6-ти днів і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень. Встановлена поєднана закрита тупа травма лицьового черепу та закрита черепно-мозкова травма у вигляді перелому кісток носу та струсу головного мозку з явищем забою головного мозку та субархноїдального крововиливу із наявністю зовнішніх ушкоджень в цих ділянках: розлитого синця в параорбітальних ділянках та на спинці носу, крововиливу у білкову оболонку лівого ока з обох боків від зіниці, забитої рани в лобній ділянці ліворуч (яка у своєї течії обумовила до хірургічного втручання - проведення первинної хірургічної обробки та накладенню шовного матеріалу) та синця у ділянці потилиці та лівої скроні; закрита тупа травма хребта у вигляді компресійного перелому тіла L3 хребця - яка не є небезпечною для життя в момент заподіяння, а спричинила за собою тривалий розлад здоров`я понад 3-х тижнів, і за цією ознакою відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - умисне заподіяння середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, тобто вчиненні кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

18.03.2024 року до суду надійшов відповідний обвинувальний акт. Обвинуваченому запобіжний захід не обирався. Триває судовий розгляд. Обвинувачений свою провину не визнав. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою потерпілого, свідків.

Захисником обвинуваченого, 02.07.2025 року, подано заяву про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , відповідно до вимог п.3 ч.1 ст. 49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження закрити на підставі п.1 ч.2 ст. 284 КПК України.

В судовому засіданні захисник подану заяву підтримав, просив її задовольнити. Обвинувачений суду повідомив, що підстави закриття йому зрозумілі, також він розуміє, що у разі звільнення від кримінальної відповідальності це не є реабілітуючим, таке рішення є добровільним.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала, також посилалась на те, що подача такої заяви є правом обвинуваченого, строки встановлені ст.ст.12, 49 КК України дійсно сплили, та зазначала, що така підстава для звільнення від кримінальної відповідальності не є реабілітуючою, обвинуваченому було роз`яснено право на розгляд справи в загальному порядку та доведення своєї невинуватості, але останній наполягав на звільнені його від кримінальної відповідальності та закритті провадження, також в період з 2020 по 2025 року обвинувачений інших кримінальних правопорушень не вчиняв.

Суд, вислухавши доводи учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

У відповідності до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, що містяться у п.1 постанови «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» № 12 від 23.12.2005 року, згідно яких, звільнення особи від кримінальної відповідальності із закриттям справи можливе на будь-яких стадіях судового розгляду справи, за умови вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений Особливою частиною Кримінального кодексу України, та за наявності визначених законом матеріально-правових підстав звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно п.1 ч.2 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ч.8 ст.284 КПК України закриття провадження з підстави передбаченої пунктом 1 частини 2 даної статті не допускається, якщо обвинувачений проти цього заперечує. Обвинувачений подав суду письмове клопотання про закриття провадження, звільнення його від кримінальної відповідальності, йому було судом роз`яснено право наполягати на загальному порядку розгляду справи. Відповідно до вимог ч.4 ст.286 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянуте таке клопотання.

Відповідно до вимог ч.1 ст.285 КПК України особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років. Відповідно до вимог ч.1 ст. 122 КК України, кримінальне правопорушення, за яким обвинувачується ОСОБА_5 , є нетяжким злочином.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п. 3 ч.1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 49 КК України перебіг давності зупиняється, якщо особа, що вчинила кримінальне правопорушення, ухилилася від досудового розслідування або суду. У цих випадках перебіг давності відновлюється з дня з`явлення особи із зізнанням або її затримання, а з часу вчинення кримінального проступку - п`ять років. У цьому разі особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з часу вчинення кримінального правопорушення минуло п`ятнадцять років.

Тобто, матеріально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є закінчення встановлених ч. 1 ст. 49 КК України строків і відсутність обставин, що порушують їх перебіг (ч.ч. 2-6 ст. 49 КК України). Процесуально-правовими підставами звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності є виключно згода обвинуваченого на таке звільнення від кримінальної відповідальності.

При цьому, закон не пов`язує можливість застосування правил ч. 1 ст. 49 КК України із визнанням особою вини, обов`язковою передумовою для закриття провадження у справі є наявність згоди особи на звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав.

Як вбачається з обвинувального акту, кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 було вчинено ним 22.06.2020 року. ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності раніше не притягався, від досудового слідства та суду не ухилявся, вчинив інкримінований злочини вперше, який згідно ст. 12 КК України є нетяжким злочином, з моменту вчинення інкримінованого правопорушення, пройшло п`ять років, захисник звернувся до суду із відповідною заявою та обвинувачений в судовому засіданні дав згоду на закриття кримінального провадження з нереабілітуючих підстав, вказуючи на розуміння наслідків цього закриття. За даними ЄДРСР та даними АРМОР, ОСОБА_5 нових правопорушень не вчиняв.

Враховуючи наведене, суд вважає за можливе заяву задовольнити, провадження закрити та звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності.

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що згідно вимог Закону України про кримінальну відповідальність, лише у випадку, коли особа заперечує проти закриття справи з нереабілітуючих підстав, якою є і закінчення строків давності, суд, за наявності до того підстав, визнає особу винною, ухвалює обвинувальний вирок і звільняє її від покарання. В даному випадку, обвинувачений надав згоду на закриття провадження у справі та не наполягав на продовженні розгляду справи в загальному порядку. Судові витрати та речові докази в провадженні відсутні.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення завданої матеріальної та моральної шкоди до обвинуваченого підлягає залишенню без розгляду, з роз`ясненням права потерпілому звернутись до суду відповідно до вимог цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 49 КК України, п.1 ч.2 ст.284, 372 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву захисника обвинуваченого ОСОБА_5 , - адвоката ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_5 та закриття провадження у справі, задовольнити.

Кримінальне провадження, відомості за яким були внесені до ЄРДР від 03.07.2020 року за №0001401, по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч.1 ст. 122 КК України, - закрити.

ОСОБА_6 звільнити від кримінальної відповідальності за ч.1 ст.122 КК України, на підставі ст.49 КК України, у зв`язку із закінченням строків давності.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Індустріальний районний суд м. Харкова протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий: суддя ОСОБА_1