Справа №522/3355/16-к
Провадження по справі №1-кс/522/2481/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2025 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3 , діючої в інтересах ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» (попереднє найменування ТОВ «Блек Сі Ріелті Груп»), про скасування арешту майна,

ВСТАНОВИВ:

Арбітражний керуючий ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» (попереднє найменування ТОВ «Блек Сі Ріелті Груп») звернулась до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту з майна в рамках кримінального провадження №0000671 від 23.01.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2016 (справа № 522/3355/16-к, провадження №1-кс/522/3572/16).

Після чого, 27.03.2025 арбітражний керуючий ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» (попереднє найменування ТОВ «Блек Сі Ріелті Груп») звернулась до слідчого судді із уточненням до клопотання про скасування арешту майна, в якому просила скасувати арешт з майна в рамках кримінального провадження №0000671 від 23.01.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 26.02.2016 (справа № 522/3355/16-к, провадження №1-кс/522/3572/16) та від 14.03.2016 року.

В обґрунтування клопотання ОСОБА_3 посилається на наступне.

26.02.2016 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси в рамках кримінального провадження №0000671 від 23.01.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України було накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, перелік яких зазначено в клопотанні.

14.03.2016 року ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси в рамках кримінального провадження №0000671 від 23.01.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України було накладено арешт на об`єкти нерухомого майна, перелік яких зазначено в клопотанні.

17.05.2022 ухвалою Господарського суду Одеської області призначено розпорядником майна ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» арбітражного керуючого ОСОБА_3

27.02.2024 постановою Господарського суду Одеської області визнано банкрутом ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» та відкрито ліквідаційну процедуру.

Арешт майна ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» як вид забезпечення кримінального провадження, порушує права кредиторів ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» як власника об`єктів нерухомості.

На думку ОСОБА_3 , на теперішній час необхідність в подальшому арешті відпала, у зв`язку з чим вона звернулася з даним клопотанням.

Позиція учасників кримінального провадження.

Прокурор та слідчий в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду клопотання було повідомлено належним чином. Прокурором Приморської окружної прокуратури ОСОБА_4 була подана заява, згідно якої остання заперечувала проти задоволення клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3 , посилаючись на правову позицію, викладену у постанові Об`єднаної палати ККС ВС від 15.04.2024 у справі № 554/2506/22.

Арбітражний керуючий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви вимоги, викладені в клопотанні, підтримує в повному обсязі та просить розглянути без її участі.

Розглянувши клопотання та дослідивши надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Мотиви слідчого судді.

Вмотивованість це вимога до суду наводити письмово в рішенні судження, пояснення про наявність чи відсутність фактів, які є основою висновку суду за результатами вирішення справи (заяви, клопотання). Це також пояснення суду, чому він ухвалив саме таке рішення, погодився з одними та відкинув інші доводи.

Обов`язок суду мотивувати прийняття або відхилення доводів сторін по суті спору (заяви, клопотання) полягає у відображенні в судовому рішенні висновків суду про те, що саме дало йому підстави прийняти та/чи відхилити аргументи сторін щодо суті спору (заяви, клопотання), з посиланням на з`ясовані у справі обставини та норми права, що підлягають застосуванню до правовідносин, що склалися.

Щоб судове рішення вважалося належно мотивованим недостатньо просто процитувати закон та перерахувати докази, надані сторонами. Важливо навести ті висновки, яких дійшов суд за результатами оцінки доказів, та знайти настільки вагомі й одночасно зрозумілі аргументи на користь прийнятого судового рішення, щоб вони переконали в законності й справедливості вирішення справи (заяви, клопотання).

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до частини першої статті 372 КПК України ухвала, що викладається окремим документом, складається, зокрема, з мотивувальної частини із зазначенням суті питання, що вирішується ухвалою, і за чиєю ініціативою воно розглядається; встановлених судом обставин із посиланням на докази, а також мотивів неврахування окремих доказів; мотивів, з яких суд виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.

Згідно зі статтею 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до частини першої статті 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

В провадженні СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області перебували матеріали кримінального провадження №0000671 від 23.01.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

26.02.2016 ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/3355/16-к, провадження 1-кс/522/3572/16, в рамках зазначеного кримінального провадження було накладено арешт лише на об`єкти нерухомого майна, а саме нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежитлової будівлі літ. «А» (ІІ черга), загальною площею 5 281, 7 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 27, а не за іншими адресами, як зазначив заявник в клопотанні про скасування арешту майна.

Окрім цього, заявник просить слідчого суддю скасувати арешт, накладений ухвалою

слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси у справі № 522/3355/16-к, провадження 1-кс/522/3572/16 від 14.03.2016, що напевно є помилкою, оскільки клопотання зареєстроване в КП «д-3» та заведена на нього ОСК за № 1-кс/522/3572/16 стосувалась лише об`єктів нерухомого майна, розташованих за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 27.

Враховуючи неточності, зазначені арбітражним керуючим ОСОБА_3 в поданому клопотанні та уточненнях до них, слідчий суддя може вирішувати питання про скасування арешту майна лише в рамках заявленої ухвали про арешт майна № 522/3355/16-к, провадження 1-кс/522/3572/16.

17.05.2022 ухвалою Господарського суду Одеської області призначено розпорядником майна ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» арбітражного керуючого ОСОБА_3

27.02.2024 постановою Господарського суду Одеської області визнано банкрутом ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» та відкрито ліквідаційну процедуру.

На думку ОСОБА_3 , арешт майна ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ», як вид забезпечення кримінального провадження, порушує права кредиторів ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» як власника об`єктів нерухомості.

Крім того, з матеріалів вбачається, що слідчим СВ ВП №2 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 11.03.2022 винесено постанову про закриття кримінального провадження №0000671 від 23.01.2016 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.388 КК України.

На даний час досудове розслідування кримінального провадження закінчено, а тому слідчий суддя не уповноважений розглядати питання про скасування арешту майна.

Визначаючись щодо обгрунтованості вимог клопотання судом враховується наступне.

Частиною першою статті 1 КПК України встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України. За змістом статей 173, 174 цього Кодексу під час досудового розслідування, судового розгляду питання про накладення арешту на майно вирішують слідчий суддя або суд відповідно.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому у застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК).

Частини третя та четверта статті 174 КПК України регулюють порядок вирішення питання про скасування арешту майна у двох випадках: судом за наслідками розгляду кримінальної справи та прокурором одночасно з винесенням ним постанови про закриття кримінального провадження.

Натомість у статті 174 КПК України не йдеться про скасування арешту майна слідчим суддею після закінчення досудового розслідування внаслідок закриття кримінального провадження за постановою слідчого (дізнавача) на підставі приписів п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

В той же час, Велика Палата Верховного суду у постанові від 30.06.2020 при розгляді справи №727/2878/19 сформувала правовий висновок наступного змісту:

- на слідчого суддю покладена функція судового контролю за дотриманням прав і свобод осіб у кримінальному провадженні, зокрема, під час досудового розслідування (пункт 18 частини першої статті 3 КПК України 2012 року), і він наділений повноваженнями накладати арешт на майно та його скасовувати (статті 173 і 174 цього Кодексу). Крім того, у КПК України 2012 року немає заборони ініціювати перед слідчим суддею, коли кримінальне провадження вже закрив слідчий, питання про скасування арешту на майно, накладеного під час досудового розслідування ухвалою слідчого судді на підставі приписів цього Кодексу. З огляду на вказане, беручи до уваги відсутність у слідчого повноважень, при закритті кримінального провадження самостійно скасувати арешт, накладений на майно ухвалою слідчого судді, Велика Палата Верховного Суду вважає, що для гарантування прав і свобод осіб, на майно яких ухвалою слідчого судді за КПК України 2012 року накладений арешт у кримінальному провадженні, саме слідчий суддя, здійснюючи судовий контроль, повноважний за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна в порядку, передбаченому частиною другою статті 174 цього Кодексу, вирішити питання про скасування такого арешту після закриття слідчим кримінального провадження.

- таким чином, у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України 2012 року, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право на майно, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, а останнє закрив своєю постановою слідчий, має право звернутися до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту в порядку кримінального судочинства. Такий порядок захисту права на майно є ефективним, оскільки забезпечить відновлення права власника або іншого володільця майна, на яке був накладений арешт слідчим суддею у кримінальному провадженні.

Проте,за приписами частини четвертої статті 132 КПК України, якою доповнено статтю 132 КПК Законом України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо закриття кримінального провадження у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння» № 2810-IX від 01грудня 2022 року (набрав чинності 29 грудня цього ж року), ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження припиняє свою дію після закінчення строку її дії, скасування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Кримінальний процесуальний кодекс України як кримінальне процесуальне законодавство є систематизованим зведенням кримінальних процесуальних норм, які регулюють порядок досудового розслідування та судового провадження.

У Рішенні від 3 жовтня 1997 року № 4-зп Конституційний Суд України виходив із того, що загальновизнаним є те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше, тобто діє правило «lex posterior derogat priori» «наступний закон скасовує попередній». Таким чином, повноважний орган конституційної юрисдикції визначив порядок подолання правових колізій шляхом застосування принципу, відповідно до якого новий закон скасовує положення закону, прийнятого раніше, якщо обидва ці закони регулюють аналогічні види правовідносин та містять суперечливі між собою положення.

Принцип верховенства права вимагає суддівської дії у ситуаціях, коли співіснують суперечливі норми одного ієрархічного рівня. У таких ситуаціях до судів різних видів юрисдикції висунуто вимогу застосовувати класичні для юридичної практики формули (принципи): «закон пізніший має перевагу над давнішим» (lex posterior derogat priori) «закон спеціальний має перевагу над загальним» (lex specialis derogat generali) «закон загальний пізніший не має переваги над спеціальним давнішим» (lex posterior generalis non derogat priori speciali). В Рішенні від 18 червня 2020 року № 5-р(II)/2020 Конституційний Суд України зазначив, що якщо суд не застосовує цих формул (принципів) за обставин, що вимагають від нього їх застосування, то принцип верховенства права втрачає свою дієвість. Імператив надання дієвості принципові верховенства права вимагає одночасного застосування всіх трьох класичних формул.

Отже, висновки Великої Палати Верховного суду, висловлені у постанові від 30 червня 2020 року при розгляді справи №727/2878/19 не можуть бути застосовані, оскільки 29 грудня 2022 року внесено зміни до статті 132 КПК України та закріплено інше правове регулювання правовідносин, пов`язаних зі скасування арешту майна у закритому кримінальному провадженні, а саме, з поміж іншого, передбачено, що ухвала слідчого судді або суду про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі ухвала про накладення арешту на майно, припиняє свою дію після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відтак, після закриття кримінального провадження втручання у сферу приватних інтересів (арешт майна) фактично набуває свавільного характеру, з огляду на що приписи ч. 4 ст. 132 КПК є дієвим засобом реалізації положень ст. 3 Конституції України, ст. 13 Конвенції задля усунення порушення прав власника або володільця майна.

Приписи частини четвертої статті 132 КПК України є нормою, за якою в КПК встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження, застосування якої у взаємозв`язку із положеннями ч. 1 ст. 170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Імперативні приписи частини четвертої статті 132 КПК України вимагають поводження з вказаним вище майном з боку прокурора, органу досудового розслідування, державної влади чи місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, фізичних осіб та інших суб`єктів суспільних відносин як таким, що не є арештованим в порядку, передбаченому КПК. За відсутності інших законних підстав, позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, стосовно якого арешт припинив свою дію, є протиправним і тягне відповідальність, передбачену законом.

Отже, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора, ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном. Після закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому законом слідчим, речовий доказ перебуває у володінні органу досудового розслідування за відсутності процесуального рішення про арешт майна.

Вказану правову позицію було викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного суду від 15.04.2024 по справі №554/2506/22.

Відповідно, постановою СВ відділу поліції №2 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_5 від 11.03.2022 року кримінальне провадження № № 0000671 від 23.01.2016 закрито, а відтак, у урахуванням зазначених вище висновків Верховного Суду, ухвала Приморського районного суду м.Одеси від 26.02.2016 по справі № 522/3355/16-к, провадження №1-кс/522/3572/16, якою накладено арешт на майно у даному кримінальному провадженні припинила свою дію.

З огляду на те, що ухвала слідчого судді від 26.02.2016 про накладення арешту на нежитлові приміщення торгівельного комплексу, які складаються з нежитлової будівлі літ. «А» (ІІ черга), загальною площею 5 281, 7 кв.м., розташовані за адресою: м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, 27, припинила свою дію, також припинив свою дію і арешт майна, застосований даною ухвалою слідчого судді, а відтак відсутня необхідність та підстави для скасування такого арешту.

З урахуванням наведеного клопотання про скасування арешту майна задоволенню не підлягає.

Враховуючи правову позицію Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду викладену у постанові від 20.05.2024 у справі № 712/191/23, провадження № 51-3208 кмо 23, ухвали слідчого судді про повне або часткове скасування арешту майна та про відмову в скасуванні арешту майна, постановлені в порядку ст. 174 КПК, апеляційному оскарженню не підлягають.

Керуючись ст.ст.3, 9, 167-174, 376 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання арбітражного керуючого ОСОБА_3 в інтересах ТОВ «УКРБУДСПЕЦТЕХ» (попереднє найменування ТОВ «Блек Сі Ріелті Груп») про скасування арешту майна відмовити з підстав, зазначених в мотивувальній частині ухвали слідчого судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_6