Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2025 року

м. Київ

справа № 291/383/24

провадження № 51-3291ск 24

Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвали Ружинського районного суду Житомирської області від 02 липня 2025 року та Житомирського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року,

встановив:

як убачається з наявних рішень в Єдиному державному реєстрі судових рішень, Ружинський районний суд Житомирської області ухвалою від 02 липня 2025 року задовольнив клопотання прокурора, постановив здійснити повторний привід обвинуваченого ОСОБА_4 у судове засідання, призначене на 16 вересня

2025 року; Житомирський апеляційний суд ухвалою від 26 серпня 2025 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргоюОСОБА_4 на підставі ч. 4

ст. 399 КПК України.

ОСОБА_4 , не погоджуючись із ухвалами судів першої та апеляційної інстанцій, подав касаційну скаргу.

Перевіривши касаційну скаргу та долучені до неї матеріали, Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 необхідно відмовити з огляду на таке.

Положеннями ст. 392 КПК України визначено, що в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: 1) вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу; 2) ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру; 3) інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Одним із заходів забезпечення кримінального провадження є виклик слідчим, дізнавачем, прокурором, судовий виклик і привід (п. 1 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 139 КПК України, якщо підозрюваний, обвинувачений, свідок, потерпілий, цивільний відповідач, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, який був у встановленому цим Кодексом порядку викликаний (зокрема, наявне підтвердження отримання ним повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом), не з`явився без поважних причин або не повідомив про причини свого неприбуття, до підозрюваного, обвинуваченого, свідка може бути застосовано привід.

Положеннями статей 140-143 КПК України регламентовано порядок розгляду питання про здійснення приводу.

Відповідно до вищезазначених норм ухвала про здійснення приводу окремому оскарженню не підлягає.

Так, з розміщеної в Єдиному державному реєстрі судових рішень ухвали убачається, що під час підготовчого судового засідання Ружинський районний суд Житомирської області ухвалою від 02 липня 2025 року задовольнив клопотання прокурора та постановив рішення про здійснення повторного приводу обвинуваченого ОСОБА_4 у судове засідання 16 вересня 2025 року.

Вказана ухвала постановлена в межах компетенції суду першої інстанції та не перешкоджає подальшому кримінальному провадженню, водночас не переглядалася в апеляційному порядку, відтак не може бути предметом перевірки в суді касаційної інстанції.

Відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК України апеляційний суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Суддя суду апеляційної інстанції, перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого на відповідність вимогам ч. 4 ст. 399 КПК України, дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження, оскільки оскаржуване ним рішення згідно з положеннями ст. 392 КПК України не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Колегія суддів касаційного суду погоджується з таким висновком судді Житомирського апеляційного суду, вважає його достатньо вмотивованим, а ухвалу від 26 серпня 2025 року - такою, що повністю відповідає вимогам

КПК України.

На підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Ураховуючи викладене, Суд дійшов висновку, що обґрунтовані підстави для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 відсутні, тому у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою необхідно відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, Суд

постановив:

відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвали Ружинського районного суду Житомирської області від 02 липня 2025 року та Житомирського апеляційного суду від 26 серпня 2025 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3