Провадження №1-кс/712/2514/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2025 року Слідчий суддя Соснівського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси клопотання адвоката ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_5 звернулась до суду з клопотанням про скасування арешту майна, посилаючись на те, що в провадженні Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000185 від 14.10.2020 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України, яке в подальшому постановою слідчого було закрито 28 серпня 2024 року на підставі п.2.ч.1 ст.284 КПК України, тому звернулась до суду про скасування арешту з майна.

До судового засідання особа, яка подала клопотання не з`явилась повідомлялась відповідно до вимог ст.135 КПК України.

Прокурор до судового засідання не з`явився, направив клопотання про розгляд в його відсутність, заперечував проти заявленого клопотання, так як постанова слідчого про закриття кримінального провадження скасована прокурором 27 травня 2025 року.

Дізнавач до судового засідання не з`явився.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, приходить до наступного.

Статтею 131 КПК України передбачено, що одним із заходів забезпечення кримінального провадження визначено арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Слідчим суддею встановлено, що в СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області перебували матеріали кримінального провадження, внесені до ЄРДР за № 0000185 від 14 жовтня 2020 року у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 358 КК України.

21 серпня 2024 року постановою дізнавача СД Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закрито.

Постановою прокурора від 27 травня 2025 року скасовано постанову дізнавача про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, статтями 7, 16 КПК України встановлено, що загальною засадою кримінального провадження є недоторканість права власності. Позбавлення або обмеження права власності під час кримінального провадження здійснюється лише на підставі вмотивованого судового рішення, ухваленого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ісмаїлов проти Росії» від 06.11.2008 року, де вказувалися порушення ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, в якому зазначено, що кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права».

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності і не було свавільним.

Отже, метою накладення арешту у кримінальному провадженні № 0000185 на майно, що належить ОСОБА_6 було збереження речового доказу, оскільки без застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження відомості та важлива інформація могли бути знищеною, а саме майно відповідає критеріям речового доказу згідно ст.98 КПК України в зв`язку з імовірністю зберігання на собі слідів кримінального правопорушення.

За вказаних обставин, виходячи з засад диспозитивності та змагальності кримінального провадження, передбачених ст.ст.22, 26 КПК України, положень ст.174 КПК України, клопотання про скасування арешту задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.174, 303-309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Адвокату ОСОБА_3 , яка діє в інтересах власника майна ОСОБА_7 у задоволенні клопотання про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_8