провадження № 1-кс/753/2107/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" липня 2025 р. слідчий суддя Дарницького районного суду міста Києва ОСОБА_1 , вивчивши матеріали скарги ОСОБА_2 у порядку статті 206 КПК України щодо незаконного затримання, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою від 23.07.2025 року у порядку статті 206 КПК України щодо незаконного затримання о 15.00 год. 22.07.2025 року за місцем його провживання: м.Київ, вул.Левітана, 3, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , вподальшому направлений та перебуває у збірному пункті ІНФОРМАЦІЯ_2 без належних правових підстав, де наразі незаконно утримується за адресою: АДРЕСА_1 .

Дана скарга підлягає повернення заявнику відповідно до ст.ст.206-208, п.2 ч.2 ст. 304 КПК України, виходячи із такого.

Виходячи з п.18 ч.1 ст.3 КПК України слідчий суддя суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.1 ст.206 КПК України кожен слідчий суддя суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться особа, яка тримається під вартою, має право постановити ухвалу, якою зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу забезпечити додержання прав такої особи.

Відповідно до положень ст.206 КПК України слідчий суддя вживає заходів в межах досудового розслідування щодо особи, яка тримається під вартою.

Якщо слідчий суддя отримує з будь-яких джерел відомості, які створюють обґрунтовану підозру, що в межах територіальної юрисдикції суду знаходиться особа, позбавлена свободи за відсутності судового рішення, яке набрало законної сили, або не звільнена з-під варти після внесення застави в установленому цим Кодексом порядку, він зобов`язаний постановити ухвалу, якою має зобов`язати будь-який орган державної влади чи службову особу, під вартою яких тримається особа, негайно доставити цю особу до слідчого судді для з`ясування підстав позбавлення свободи (ч.2 ст. 206 КПК України).

Слідчий суддя зобов`язаний діяти в порядку, передбаченому частиною шостою цієї статті, незалежно від наявності заяви особи, якщо її зовнішній вигляд, стан чи інші відомі слідчому судді обставини дають підстави для обґрунтованої підозри порушення вимог законодавства під час затримання або тримання в уповноваженому органі державної влади, державній установі (ч.7 ст.207 КПК України).

У скарзі заявник вказує про його затримання 22.07.2025 року працівниками ІНФОРМАЦІЯ_3 , якого поміщено у збірний пункт ІНФОРМАЦІЯ_4 , у зв`язку із мобілізацією.

Передбачені статтею 206 КПК України загальні обов`язки слідчого судді щодо захисту прав людини поширюються не на усі обставини, які розцінюються особою як порушення її права на свободу та особисту недоторканість, а лише на випадки, коли особа позбавляється свободи у процедурі здійснення кримінального провадження.

Відповідно до змісту скарги не вбачається, що існує будь-яке кримінальне провадження, учасником якого є ОСОБА_2 .

Водночас незгода заявника із діями працівників ТЦК та СП не належить до юрисдикції та повноважень слідчого судді, компетенція якого розповсюджується лише на стадію досудового розслідування.

В Україні запроваджений воєнний стан з 05:30 24 лютого 2022 року по всій підконтрольній Україні території, до 26 березня. Пізніше він, постановами парламенту і наказами Президента продовжувався, й діє до нині.

Система та порядок мобілізаційних заходів визначений Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Правовою основою мобілізаційної підготовки та мобілізації є Конституція України, Закон України "Про оборону України", цей та інші закони України, а також видані відповідно до них нормативно-правові акти (ст.2 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію").

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Звольський та Звольська проти Чешської Республіки» (Zvolsky and Zvolska v. the Czech Republic, заява № 46129/99, п. 46, Европейського суду з прав людини 2002 - ІХ вказано, що тлумачення національного законодавства, зокрема, процесуальних правил, що застосовуються у судовому провадженні здійснюється судами.

Так, відповідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93, право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.

У справі "Preda and Dardari v. Italy" (1999) Суд вказав, що "метою цієї норми є запобігання використанню принципів, на яких ґрунтується Конвенція, щоб здійснювати будь - яку діяльність, спрямовану на скасування прав і свобод, визнаних цією Конвенцією".

Разом з цим, специфіка кримінальної процесуальної діяльності визначає особливу її процедуру, яка здійснюється, водночас право на звернення у кримінальному процесі (право на повноваження) забезпечується встановленням у нормах КПК порядку і строків подання (у деяких випадках і розгляду).

Оскільки повноваження слідчого судді відповідно до п.18 ч.1 ст.3 КПК України діють в межах досудового розслідування, а правила ст.ст.206-208 КПК України застосовуються щодо незаконного затримання особи у межах кримінального провадження, дана скарга не належить до повноважень слідчого судді.

Положеннями частини шостої статті 9 КПК України, встановлено, що у разі якщо норми положення КПК України не регулюють, або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 КПК України.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 9, 206-208, 304, 309 КПК України, з урахуванням п.18 ч.1 ст.3 КПК України, -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 у порядку статті 206 КПК України щодо незаконного затримання, - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня отримання її копії.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ: