Справа № 751/5831/23 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/4823/272/25
Категорія - ч. 2 ст. 307 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Чернігівського апеляційного суду в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю: прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові кримінальне провадження №0001148 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2024 року щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, в силу ст. 89 не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України,

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання:

за ч. 1 ст. 307 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 307 КК України на підставі статті 69 КК України у виді 3 (трьох) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань за сукупністю кримінальних правопорушень остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4 (чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 - тримання під вартою у Державній установі «Чернігівському слідчому ізоляторі» із визначеною ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 28.05.2023 заставою у розмірі 214 720 (двісті чотирнадцять тисяч сімсот двадцять) грн 00 коп. залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з моменту його фактичного затримання - 26.05.2023 року, зараховано у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 26.05.2023 по 09.12.2024 року включно на підставі ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати на проведення експертизи в розмірі 5975 грн 00 коп.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.05.2024 на мобільний телефон марки «ТЕСNО РОР 2F» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з двома сім-картами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , 43 таблетки «Метафін ІС», що містяться у 4 блістерах та 4 коробках та у фрагменті блістеру, заздалегідь ідентифіковані грошові кошти в сумі 300 (триста) гривень трьома грошовими купюрами Національного банку України номіналом по 100 гривень кожна серіями та номерами УШ9058212, ЯБ9534547, УУ8822355, а також грошові кошти у сумі 2332 (дві тисячі триста тридцять дві) гривні 10 (десять) копійок та 200 (двісті) доларів США, які належать ОСОБА_8 , із забороною відчужувати, розпоряджатись та користуватись вказаним майном, - скасовано.

У відповідності до ст. 100 КПК України визначено долю речових доказів:

- метадон (фенадон), масою 0,084 г та 0,088 г, 43 таблетки «Метафін ІС», що містяться у 4 блістерах та 4 коробках та у фрагменті блістеру, що належать ОСОБА_9 , 7 предметів, схожі на патрони, полімерній пакетик з речовиною, схожою на макову солому за своїми зовнішніми ознаками, макову солому масою 20,334 г (після проведення експертизи масою 20,207) знищити;

- мобільний телефон марки «ТЕСNО РОР 2F» IMEI 1: НОМЕР_1 , IMEI 2: НОМЕР_2 з двома сім-картами № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , 300 (триста) гривень трьома грошовими купюрами Національного банку України номіналом по 100 гривень кожна серіями та номерами УШ9058212, ЯБ9534547, УУ8822355, грошові кошти у сумі 2332 (дві тисячі триста тридцять дві) гривні 10 (десять) копійок, грошові кошти у сумі 200 (двісті) доларів США, - конфіскувати;

- карту пам`яті MSD 16 GB з інформацією, вилученою з мобільного телефону ОСОБА_8 , - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вироком місцевого суду встановлено, що ОСОБА_9 , отримавши 28.04.2023 у Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради препарат «Метадон-гідрохлорид», який був виданий йому згідно «Листка призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень» для самостійного прийому в амбулаторних умовах в рамках замісної підтримувальної терапії, та утримуючи в подальшому препарат при собі, будучи заздалегідь попередженим про кримінальну відповідальність за статтями 305-320 Кримінального кодексу України за порушення правил зберігання та використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, діючи умисно, з метою протиправного збагачення з корисливих мотивів 28.04.2023 близько 09 години 30 хвилин на території Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 3, оплатно реалізував чотири таблетки вказаного препарату «Метадон-гідрохлорид» залученому для проведення оперативної закупки ОСОБА_10 , отримавши за них від останнього чотириста гривень, тим самим незаконно збув речовину, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,084 г. Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, метадон (фенадон) (хімічна назва 6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (таблиця 2, список 1).

Також ОСОБА_9 , отримавши 26.05.2023 в Комунальному некомерційному підприємстві «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради препарат «Метадон-гідрохлорид», який був виданий йому згідно «Листка призначень препаратів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів хворим, які отримують лікування в стаціонарних або амбулаторних умовах, і виконання цих призначень» для самостійного прийому в амбулаторних умовах в рамках замісної підтримувальної терапії, та утримуючи в подальшому препарат при собі, будучи заздалегідь попередженим про кримінальну відповідальність за статтями 305-320 КК України за порушення правил зберігання та використання наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, діючи умисно, з метою протиправного збагачення з корисливих мотивів 26.05.2023 близько 08 години 40 хвилин на території Комунального некомерційного підприємства «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» Чернігівської обласної ради, розташованого за адресою: м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 3, повторно оплатно реалізував чотири таблетки вказаного препарату «Метадон-гідрохлорид» залученому для проведення оперативної закупки ОСОБА_10 , отримавши за них від останнього чотириста гривень, тим самим повторно незаконно збув речовину, яка містить у своєму складі наркотичний засіб, обіг якого обмежено - метадон (фенадон) масою 0,088 г. Згідно «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 року № 770, метадон (фенадон) (хімічна назва 6-(диметиламіно)-4,4-дифеніл-3-гептанон) віднесений до наркотичних засобів, обіг яких обмежено (таблиця 2, список 1).

Не погодившись із рішенням суду, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити вирок суду в частині вирішення питання речових доказів конфіскації грошових коштів та скасувати арешт, в іншій частині вирок суду залишити без змін.

В обґрунтування апеляційних вимог, не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини, зазначає, що він визнає свою вину, щиро кається, але не погоджується з рішенням суду про конфіскацію вилучених коштів у сумі 2332 грн та 200 доларів США, оскільки ці кошти належали не йому, а зібрані людьми для його операції.

Захисник також подала апеляційну скаргу, в якій, не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини, просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначеного покарання та пом`якшити його, врахувати стан здоров`я обвинуваченого, який має ряд тяжких хвороб і перебування його у місцях позбавлення волі може призвести до летального випадку, просить врахувати його щире каяття, визнання вини, сприяння у розкритті кримінальних правопорушень, усвідомлення вчиненого та намір обвинуваченого у подальшому не вчиняти протиправних дій, проходити лікування та працевлаштуватися.

Заслухавши доповідь судді, захисника та обвинуваченого, які підтримали подані апеляційні скарги та просили їх задовольнити з наведених підстав, думку прокурора, котрий просив залишити вирок місцевого суду без змін, вважаючи його законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні зазначених у вироку протиправних діянь, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та дослідженими судом доказами, є обґрунтованим і ніким із учасників судового провадження не оспорюються, тому в цій частині вирок не перевіряється.

Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю, щиро каявся погодився з правовою кваліфікацією дій, підтвердив встановлені обставини вчинення кримінальних правопорушень та просив його суворо не карати. При цьому просив не конфісковувати гроші, які були вилучені у нього під час затримання, оскільки ці кошти йому не належать, а були зібрані людьми йому на оперативне лікування.

Дії обвинуваченого ОСОБА_8 , які виразились у незаконному збуті наркотичних засобів та незаконному збуті наркотичних засобів, вчиненому повторно, вірно кваліфіковані за сукупністю за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України.

Що стосується покарання, призначеного обвинуваченому, то воно визначене судом з урахуванням ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого та оцінки обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України, суд призначає покарання: у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд повинен виходити із класифікації злочинів, критерії якої передбачені ст. 12 КК України, а також із особливостей конкретного злочину та обставин його вчинення.

Норми зазначеного Кодексу наділяють суд правом вибору у визначених законом межах заходу примусу певного виду і розміру. Названа функція суду за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки передбачає вибір однієї з альтернативних форм реалізації кримінальної відповідальності і потребує взяття до уваги й оцінки відповідно до визначених законом орієнтирів усіх конкретних обставин справи, без урахування яких обрана міра покарання не може вважатися справедливою. Справедливість покарання має визначатися з урахуванням інтересів усіх суб`єктів кримінально-правових відносин, а також інших осіб з погляду підвищення рівня їх безпеки шляхом запобігання вчиненню нових злочинів і надання підстав правомірно очікувати відповідну протиправному діянню реакцію держави, що є важливим чинником юридичної захищеності людини.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним й достатнім для виправлення засудженого і попередження нових злочинів.

Призначення покарання нижчого від найнижчої межі, передбаченого санкцією статті КК України, на підставі ст. 69 КК України, можливе лише за умови наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, при наявності позитивних даних про особу обвинуваченого.

Призначаючи обвинуваченому міру покарання, суд першої інстанції з достатньою повнотою врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжкими злочинами, обсяг, вид та кількість наркотичного засобу, корисливий мотив, дані про особу, який не одружений, на утриманні має неповнолітню дитину, 2009 року народження (зі слів), є особою з інвалідністю 3-ї групи, перебував на стаціонарному лікуванні в ЧОПНЛ з 13.04.2021 року по 27.04.2021 року з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром відміни неускладений», звертається за медичною допомогою до диспансерно-наркологічного відділення ЧОПНЛ ЧОР з приводу: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності»; має численні хронічні хвороби, в тому числі тяжкі.

Враховано судом пом`якшуючі покарання обвинуваченого обставини, якими суд визнав щире каяття та незадовільний стан здоров`я, наявність тяжкої хвороби та інвалідності ІІІ групи, внаслідок чого дійшов висновку про необхідність призначення покарання у виді позбавлення волі та про можливість призначення покарання за ч. 2 ст. 307 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 307 КК України та остаточного покарання на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони обґрунтовані та належним чином вмотивовані, тому не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог захисника щодо пом`якшення призначеного покарання, оскільки судом враховані всі пом`якшуючі покарання обставини, у тому числі стан здоров`я та ряд тяжких захворювань і висновки суду в цій частині відповідають встановленим обставинам кримінального провадження.

Стосовно доводів обвинуваченого щодо неправильного вирішення долі речових доказів конфіскації вилучених у нього грошових коштів з посиланням на те, що такі йому не належать, то такі неспроможні.

Посилання обвинуваченого, що дані кошти зібрані для його оперативного лікування не підтверджується належними доказами, при цьому як вбачається із формулювання обвинувачення, способу його вчинення, матеріалів НСРД, вилучених коштів, зокрема тих, номінали, серії та номери яких збігаються з відповідними номерами та номіналами купюр, вручених свідку ОСОБА_10 для здійснення контрольованої закупки наркотичних засобів у ОСОБА_8 , що у повній мірі вказує на те, що всі вилучені у ОСОБА_8 грошові кошти отримані внаслідок незаконної діяльності зі збуту наркотичних засобів.

При цьому, згідно з протоколом затримання ОСОБА_8 , в якому зафіксовано факт вилучення речей та грошових коштів, жодних зауважень та заяв від нього не надходило. Протокол складений у присутності захисника. У подальшому вилучені речі визнані речовими доказами та ухвалою слідчого судді накладено арешт і таке рішення не скасоване. Тому колегія суддів критично ставиться до версії обвинуваченого та розцінює таку як версію захисту, сформовану в ході судового розгляду.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Призначене судом І інстанції покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та особі обвинуваченого і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Порушень місцевим судом під час розгляду справи вимог кримінального або кримінального процесуального закону, які були б підставою для безумовного скасування судового рішення, колегією суддів не вбачається.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_7 в його інтересах залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 09 грудня 2024 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців, а засудженим, який перебуває під вартою, у той самий строк з моменту отримання її копії.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4