УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.08.2025 року Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпра

у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро клопотання слідчого СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000904, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До Амур-Нижньодніпровського районного суд м. Дніпра звернувся слідчий із вищевказаним клопотанням, в обґрунтування якого послався на те, що СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області перебуває кримінальне провадження №0000904 за ст.187 ч.4, ст.146 ч.2 КК України, порушене за тим фактом, що 17.08.2025 у м. Добропілля Донецької області ОСОБА_5 , застосувавши електрошокер, сльозогінний газ та погрожуючи предметом, схожим на вогнепальну зброю, незаконно позбавив волі ОСОБА_6 та відкрито заволодів його майном грошовими коштами у сумі 2986 грн та мобільним телефоном. Відомості за даним фактом внесені до ЄРДР №0000904 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.4 ст.187 КК України. 18 серпня 2025 року було проведено огляд предмету біля будинку №10 за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, м-н. Сонячний, під час якого виявлено та вилучено майно ОСОБА_5 . Того ж дня, тобто 18 серпня 2025 року, слідчим у кримінальному провадженні винесено постанову, про визнання вилучених речей речовими доказами. На підставі викладеного слідчий просить накласти арешт на майно з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Розгляд клопотання здійснено за відсутності слідчого/прокурора та власника (володільця) майна, у зв`язку із їх неявкою. За таких обставин суд вважає за можливе провести судове засідання та здійснити розгляд клопотання по суті за відсутності учасників судового розгляду, а також без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності до ст.107 ч.4 КПК України.

Дослідивши матеріали поданого прокурором клопотання, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного.

В судовому засіданні встановлено, що СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 17 серпня 2025 року до ЄРДР за №0000904 із кваліфікацією за ст.187 ч.4, ст.146 ч.2 КК України.

Як вбачається з матеріалів клопотання 18 серпня 2025 року в період часу з 15 години 00 хвилин по 15 годину 30 хвилин, в ході огляду предмету за участю ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, м-н. Сонячний, біля буд.10, було виявлено та вилучено: предмет схожий на електрошокер помаранчевого кольору, один стріляний картридж від електрошокеру, один цілий картридж від електрошокера, які було поміщено до сейф-пакету №SUD4031117. Цього ж дня постановою слідчого СВ ВП № 1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 вищевказане майно визнано речовими доказами по кримінальному провадженню №0000904.

За змістом ст.ст.131, 132, 167, 170 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження, різновидом яких є тимчасове вилучення майна та арешт майна, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження на підставі ухвали слідчого судді або суду, за винятком випадків, передбачених КПК України.

Частиною 3 ст.132 КПК України передбачено, що застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Згідно ст.167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває зазначене у частині другій цієї статті майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення, або його спеціальну конфіскацію в порядку, встановленому законом. Тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За змістом ст.ст.168, 208, 234, 236, 237 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст.170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Частинами 2, 3 ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. У такому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 КПК України.

Згідно ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ст.173 ч.1 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч.1 ст.170 КПК України, тобто наявність ризиків приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження майна.

Також, ст.173 ч.2 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 КПК України).

Аналізуючи наведені слідчим в його клопотанні фактичні обставини, як підстави для задоволення клопотання, в контексті долучених до клопотання матеріалів, як доказів таких фактичних обставин, з урахуванням на вказані вище положення чинного кримінального процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що в ході розгляду такого клопотання знайшли своє підтвердження всі заявлені слідчим і необхідні для розгляду обставини, як то факт вчинення діяння, яке містить ознаки кримінального правопорушення, та початок кримінального провадження за ознаками цього кримінально караного діяння, правова кваліфікація якого та встановлений кримінальним процесуальним законом обов`язок доказування зумовлюють необхідність доведення слідчим події кримінального правопорушення, винуватості особи у його вчиненні тощо. Доказування здійснюється за допомогою відповідних доказів, різновидом яких є речові докази, значення яких, в свою чергу, мають речі, тимчасово вилучені слідчим в ході огляду в рамках кримінального провадження №0000904. Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також приймаючи до уваги, що прокурор просить накласти арешт на вищевказане майно, тимчасово вилучене в ході огляду, яке має суттєве значення для встановлення та виключне значення для доведення важливих обставин у розслідуваному кримінальному провадженні, а також досягнення його дієвості, оскільки це майно можливо зберегло на собі сліди та/або містить інші відомості, що можуть бути використані як докази, отримати які іншим способом неможливо, при цьому існує реальна загроза приховування, пошкодження, псування, знищення чи відчуження цього майна, враховуючи викладені в ст.173 ч.2 КПК України обставини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.170-173, 208, 234, 236, 309, 369-372 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Покровської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, заявлене в рамках кримінального провадження №0000904, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187, ч.2 ст.146 КК України, задовольнити.

Накласти в рамках кримінального провадження №0000904 арешт на майно, виявлене та вилучене під час огляду предмету 18 серпня 2025 року в період часу з 15 години 00 хвилин по 15 години 30 хвилин за адресою: Донецька область, Покровський район, м. Добропілля, м-н Сонячний, біля будинку 10, а саме: предмет схожий на електрошокер помаранчевого кольору, один стріляний картридж від електрошокеру, один цілий картридж від електрошокера, які було поміщено до сейф-пакету №SUD4031117, із позбавленням власника (володільця) вказаного вище майна права відчужувати, будь-яким чином розпоряджатись та користуватись зазначеним майном.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного провадження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1