Дата документу 05.05.2025 Справа № 331/1256/24
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/1256/24 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/807/70/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст. 170 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 травня 2025 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Запорізького апеляційного суду в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ» - адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду провадження за апеляційною скаргою представника ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ» - ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000234, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, -

В С Т А Н О В И Л А:

Слідчий 1-го відділення слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області ОСОБА_9 за погодженням з прокурором відділу Запорізької обласної прокуратури ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження майном, яке було вилучене 28 листопада 2024 року під час проведення обшуку за адресою: м. Запоріжжя, проспект Металургів, буд. 2, а саме на: системний блок з №205522 марки Fujitsu, системний блок з №102692 марки Logic Power, робочі нотатки в папках, у кількості 16 шт., мобільний телефон марки Samsung IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Iphone IMEI НОМЕР_4 з мобільним номером телефону НОМЕР_5 .

В обґрунтування клопотання слідчий вказав, що під час досудового розслідування встановлено, що громадянин України ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Запоріжжя, зареєстрований та фактично проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи мобільний застосунок системи миттєвого обміну повідомленнями «Telegram», надає представникам держави-агресора рф на проведення підривної діяльності проти України, шляхом добровільного збору та передачі інформації про місця дислокації та переміщення сил та засобів оборони України.

Окрім того встановлено, що ОСОБА_11 є директором підприємства ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ» (код ЄДРПОУ - 37941431), яке розташоване за адресою: м. Запоріжжя, просп. Металургів буд. 2.

28 листопада 2024 року проведено обшук за адресою: м. Запоріжжя, просп. Металургів, буд. 2, де знаходиться підприємство ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ» (код ЄДРПОУ - 37941431), в ході якого виявлено та вилучено вказане в клопотанні майно.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що вказане в клопотанні майно буде направлене для проведення відповідних експертиз, з метою виявлення та фіксації наявної інформації щодо обставин вчинення кримінальних правопорушень, а тому незастосування заборони та обмеження у користуванні і розпорядженні вищезазначеними речами може призвести до їх приховування та знищення, адже вони можуть безпосередньо свідчити про причетність до вчинення вказаного та інших злочинів, а отже призведе до знищення доказів протиправної діяльності.

Слідчий суддя задовольнив клопотання про накладення арешту на майно, мотивуючи рішення наявністю правових підстав для арешту майна, достатністю доказів, що вказують на вчинення злочину, а також те, що незастосування арешту майна, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна чи настання інших наслідків, які можуть перешкоджати кримінальному провадженню.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, представник ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ» - ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та у задоволенні клопотання слідчого відмовити.

В обґрунтування своєї скарги зазначає, що він не має жодного відношення до вказаної злочинної діяльності, жодного факту прямого, опосередкованого та дистанційного його спілкування з представниками рф немає.

Звертає увагу на те, що встановлені обставини про те, що ОСОБА_11 є директором підприємства ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ» не відповідають дійсності, адже, директором вказаного підприємства з 7 травня 2019 року і по теперішній час є ОСОБА_8 , а ОСОБА_11 з 31 березня 2014 року було звільнено з посади.

Крім того, вказує, що вилучені речі не мають жодного відношення до досудового розслідування, мобільні телефони не є власністю ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ», вони є приватною власністю працівників підприємства: ОСОБА_12 та ОСОБА_13 .

У судовому засіданні апеляційного суду представник адвокат ОСОБА_14 підтримав апеляційну скаргу та вказав, що матеріали провадження не мають жодних доказів вчинення злочину.

Прокурор заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вказав, що вилучене майно наразі є предметом експертних досліджень, які на даний час ще не завершені.

Заслухавши доповідь судді, представника - адвоката ОСОБА_15 та прокурора, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги і провівши судові дебати, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, якщо існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, перетворення, відчуження.

Згідно з приписами ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При цьому слід врахувати, що у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК країни (збереження речових доказів) арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, саме до компетенції органу досудового розслідування належить встановлення чи є вказане майно знаряддям чи предметом злочину, для чого, з метою його збереження, запобігання приховування, пошкодження, псування, зникнення, втраті, знищення, використання, пересування, передачі, відчуження.

Заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування приведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна (ч. 11 ст. 170 КПК України).

Відповідно до вимог ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 ст. 170 цього Кодексу), а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Таким чином, вирішуючи питання про застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна, у кожному випадку розгляду відповідних клопотань слідчий суддя повинен:

- перевіряти наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи;

- з`ясовувати можливість досягнення мети, на яку посилається ініціатор клопотання, без застосування цих заходів;

- враховувати, що обов`язок довести наявність трьох необхідних складових для їх застосування (частина третя статті 132 КПК України) покладається на слідчого та/або прокурора;

- взяти до уваги розумність та співрозмірність обмеження прав власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

- враховувати, що докази на підтвердження обставин, викладених у клопотанні про застосування заходів забезпечення, подаються особою, яка заявляє таке клопотання.

Колегія суддів приходить до висновку, що накладаючи арешт на майно, яке вказане в клопотанні, слідчий суддя вищезазначених вимог закону дотримався, правильно вирішив питання про накладення арешту на вказане майно, врахувавши вимоги кримінального процесуального закону при застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження.

Так, із матеріалів провадження слідує, що слідчим відділом УСБУ в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000234 від 14 лютого 2024 року, за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 111 КК України.

Із фабули витягу з ЄРДР випливає, що місцеві мешканці м. Запоріжжя та Запорізької області, будучі проросійськи налаштованими громадянами України, в умовах воєнного стану, діючи умисно, починаючи з січня 2023 року добровільно надали згоду представникам держави - агресора рф на проведення підривної діяльності проти України, шляхом добровільного збору та передачі інформації про місця дислокації та переміщення сил та засобів оборони України.

Із протоколу обшуку від 28 листопада 2024 року убачається, що під час обшуку офісного приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , було виявлено та вилучено: системний блок з №205522 марки Fujitsu, системний блок з №102692 марки Logic Power, робочі нотатки в папках, у кількості 16 шт., мобільний телефон марки Samsung IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Iphone IMEI НОМЕР_4 з мобільним номером телефону НОМЕР_5 .

Постановою слідчого слідчого відділу УСБУ в Запорізькій області від 28 листопада 2024 року зазначене в клопотанні майно було визнано речовим доказом.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі, предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Так, як випливає зі змісту клопотання, органом досудового розслідування було встановлено, що ОСОБА_11 , надає представникам держави-агресора рф інформацію про місця дислокації та переміщення сил та засобів оборони.

Крім того, із матеріалів клопотання слідує, що місце реєстрації та проживання ОСОБА_11 і місцезнаходження юридичної особи ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ» знаходяться за однією адресою: м. Запоріжжя, вул. Ужгородська, буд. 11 А (а.с. 42).

Тобто, ОСОБА_11 може мати пряме або опосередковане відношення до ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ», місцезнаходження якого збігається з місцем реєстрації та проживання ОСОБА_11 .

Відтак, з огляду на те, що як слідує із клопотання, ОСОБА_11 для надання представникам рф відповідної інформації використовує месенджери та всесвітню мережу «Інтернет», тобто, користується електронними пристроями, вилучені системні блоки та мобільні телефони, можуть містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Колегія суддів вважає, що на даному етапі досудового розслідування є підстави для обґрунтованого висновку про те, що вилучені системний блок з №205522 марки Fujitsu, системний блок з №102692 марки Logic Power, робочі нотатки, мобільний телефон марки Samsung IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Iphone IMEI НОМЕР_4 з мобільним номером телефону НОМЕР_5 , відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки вказане майно є матеріальними об`єктами, які могли зберегти на собі сліди або містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та мають значення для кримінального провадження, що згідно ч. 3 ст. 170 КПК України є підставою для його арешту, як речового доказу, з метою збереження.

Слід зауважити і на тому, що досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000234 від 14 лютого 2024 року триває, а органом досудового розслідування здійснюється збирання доказів та встановлення усіх обставин кримінального правопорушення, у тому числі усіх причетних до вказаного кримінального правопорушення осіб.

Серед іншого, колегія суддів враховує і той факт, що із наданих прокурором доказів випливає, що наразі в рамках кримінального провадження проводяться комп`ютерно - технічні експертизи, предметом яких є системний блок з №205522 марки Fujitsu, системний блок з №102692 марки Logic Power, мобільний телефон марки Samsung IMEI 1 НОМЕР_1 IMEI 2 НОМЕР_2 з номером мобільного телефону НОМЕР_3 , мобільний телефон марки Iphone IMEI НОМЕР_4 з мобільним номером телефону НОМЕР_5 .

Отже, сукупність долучених до клопотання слідчого матеріалів та викладені у клопотанні обставини на даному етапі досудового розслідування є достатніми для застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна.

Щодо доводів про належність мобільних телефонів працівникам підприємства, то слід зазначити, що із положення ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідує, що майно, яке має ознаки речового доказу повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Таким чином, арешт майна з підстав, передбачених ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, по суті являє собою форму забезпечення доказів.

Відтак, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, оскільки існує ризик того, що у разі не накладення арешту існує можливість відчужити, змінити, переробити, зіпсувати, передати вказане майно іншим особам до закінчення досудового розслідування.

Необхідність використання арештованого слідчим суддею майна в якості речового доказу в кримінальному провадженні, проведення певних слідчих дій, виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Підстав сумніватися в співрозмірності обмеження прав завданням кримінального провадження колегія суддів не вбачає, оскільки обставини в кримінальному провадженні вимагають вжиття саме такого заходу державного регулювання як арешт майна.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, а відтак апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

На підставі зазначеного, керуючись ст.ст. 132, 170, 171, 173, 404, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ТОВ «СМАРТ МЕДІА СІСТЕМЗ» - ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 грудня 2024 року, якою задоволено клопотання слідчого про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні №0000234, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4