Справа № 177/2234/25
Провадження № 1-кп/177/220/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001415 від 15.06.2025 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда 3-ї групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

13.06.2025 протягом дня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом зі своїм братом ОСОБА_7 та вітчимом ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходився за місцем свого проживання в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де спільно з зазначеними особами вживав спиртні напої в приміщенні кухні зазначеного будинку.

Під час вживання спиртних напоїв між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на ґрунті побутового пияцтва відбулася сварка, в процесі якої ОСОБА_4 почав нецензурно висловлюватись на адресу свого пасинка ОСОБА_5 та вимагав його покинути зазначене житло.

Образливі висловлювання та поведінка ОСОБА_4 обурила ОСОБА_5 викликавши у нього почуття гострої неприязні до вітчима та умисел спрямований на спричинення останньому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Діючи з цією метою ОСОБА_5 взяв з кухонного столу кухонний ніж та таким чином підшукав собі знаряддя злочину.

Відразу ж після цього ОСОБА_5 реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з метою спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень, з мотивів гострої неприязні до нього, пройшов в приміщенні спальної кімнати житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де підійшов до ОСОБА_4 , який в цей час сидів на ліжку, та утримуючи підшуканий ним кухонний ніж у правій руці, приблизно о 19-00 годин 13.06.2025 умисно завдав потерпілому ОСОБА_4 , одного удару клинком даного ножа в ділянку живота, не переслідуючи за мету спричинити смерть потерпілому.

Відразу ж після цього, ОСОБА_5 припинив свої злочинні дії та залишив вказане житло.

15.06.2025 в ранковий час потерпілий ОСОБА_4 відчувши різке погіршення самопочуття внаслідок отриманого від ОСОБА_5 ножового поранення живота, повідомив про це своїх сусідів, які викликали потерпілому ОСОБА_4 бригаду швидкої медичної допомоги, медичні працівники якої госпіталізували потерпілого до КП «Криворізька центральна районна лікарня» Новопільської сільської ради», де йому було надано належну медичну допомогу.

В результаті протиправних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: 1 проникаючого колото-різаного поранення передньої черевної стінки без пошкодження внутрішніх органів, які згідно висновку судово-медичного експерта №1143 від 24.07.2025 за своїм характером відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя.

Органами досудового розслідування, дії ОСОБА_5 , кваліфіковано за ч. 1 ст. 121 КК України за ознаками: умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю за обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про визнання винуватості. Обвинувачений просив суд затвердити укладену між ним та прокурором угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене покарання. Обвинувачений вказав, що щиро розкаюється у вчиненому, цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди про визнання винуватості, що передбачені статтею 473 КПК України, а також наслідки її невиконання, які йому були роз`яснені судом в ході підготовчого судового засідання та вид покарання, який буде до нього застосовано.

Прокурор вважав доцільним затвердити угоду про визнання винуватості, укладену із обвинуваченим ОСОБА_5 як таку, що відповідає вимогам закону.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 вказав, що угода про визнання винуватості відповідає вимогам закону та просив її затвердити.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, просив призначити покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про визнання винуватості, вислухавши з приводу її затвердження думки учасників судового провадження, суд дійшов наступного висновку.

Пунктом 2 частини 1 статті 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до абз. 5 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, яке згідно з ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши учасників судового провадження щодо можливості затвердження укладеної угоди про визнання винуватості, переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Угода відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать Закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання. Правова кваліфікація кримінального правопорушення вчиненого обвинуваченим ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 121 КК України умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто умисного тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, є вірною. Умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, а обвинувачений в судовому засіданні підтвердив, що має можливість виконання взятих на себе за угодою зобов`язань.

В судовому засіданні також встановлено, що сторони угоди розуміють наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України, а також обмеження їх прав щодо оскарження вироку про затвердження угоди про визнання винуватості.

Підстави для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 7 ст. 474 КПК України, відсутні.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

При призначенні покарання обвинуваченому, суд керується положеннями ст. 65 КК України і бере до уваги характер і ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , судом встановлено, що останній скоїв кримінальне правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься тяжких злочинів, вину визнав повністю, розкаявся в скоєному, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, є інвалідом 3-ї групи, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, на диспансерному обліку у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно зі ст. 66 КК України щире каяття, активне сприйняття розкриттю злочину, інвалідність 3-ї групи з дитинства.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання

ОСОБА_5 не встановлено.

Зважаючи на всі обставини справи, характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, а також особу обвинуваченого, маючи на меті досягнення цілей, визначених ч.2 ст. 50 КК України, суд вважає, що для виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів необхідне призначення покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі.

Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від покарання з іспитовим строком, суд звертає увагу на положення, закріплені в ч. 1 ст. 75 КК України, і зазначає, що тільки комплексне з`ясування підстав застосування цього виду звільнення від відбування покарання може забезпечити обґрунтований висновок суду про можливість виправлення засудженого без реального відбування покарання, але в умовах належного контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього судом обов`язків.

Разом з тим, беручи до уваги дані про особу обвинуваченого, який відверто визнав свою провину у вчиненому правопорушенні в повному обсязі, висловив щире каяття, щиро жалкує про вчинене, уклав угоду про визнання винуватості, є інвалідом 3-ї групи, зважаючи, що метою покарання є не тільки кара, а й виправлення засудженого, що дає суду підстави дійти висновку про можливість його виправлення без реального відбування покарання.

Тільки таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та відповідатиме загальним засадам призначення покарання, його меті та принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання.

За таких обставин, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому у виді позбавлення волі на строк в межах санкції інкримінованої статті, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, поклавши на нього обв`язки, передбачені ст. 76 КК України, оскільки таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого.

Цивільний позов у даному кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання про речові докази, суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, застосовані ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19.06.2025 та 26.06.2025 підлягають скасуванню відповідно до вимог ст. 174 КПК України

Керуючись ст. ст. 314, 368, 369, 370, 373-374, 468-470, 472-475 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, між прокурором Криворізької центральної окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 укладену 12 серпня 2025 року.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі строком 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки:

-періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

-повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Скасувати арешт майна, накладений ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 19.06.2025 та 26.06.2025.

Речові докази:

- фрагмент матерії з покривала зі слідами РБК, який поміщено до паперового конверту NPU-3934523; бинт зі слідами РБК, який поміщено до паперового конверту NPU-3934524;кухонний ніж з ручкою білого кольору зі слідами РБК, який поміщено до паперового конверту NPР-0086555; футболку з отвором зі слідами РБК та носову хустку, які поміщено в спеціальний конверт №PSP 4093203; зразок крові потерпілого ОСОБА_4 - знищити;

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_5 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності встановленою законом.

Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до Дніпровського апеляційного суду через Криворізький районний суд Дніпропетровської області шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження мають право отримати її в суді, особам, які не були присутні в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя ОСОБА_1