Справа № 759/5690/22 Головуючий в суді 1-ї інстанції - ОСОБА_1
Провадження №11-кп/824/472/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 квітня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

потерпілої ОСОБА_9 ,

представника потерпілої ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 на вирок Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2022 року, яким:

ОСОБА_12 , особу, щодо якої закрито кримільне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України,-

та

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Київ, українець, гр-н України, з середньою освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як встановлено судом першої інстанції, 29 листопада 2021 року, близько 00 год 59 хв особа, щодо якої закрито кримінальне провадження на підставіп. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, та ОСОБА_7 , перебуваючи неподалік магазину «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Генерала Потапова, 1/5, групою осіб умисно заподіяли ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть останнього, за таких обставин.

Так, 29 листопада 2021 року, близько 00 год 55 хв, ОСОБА_14 прогулюючись поряд із вказаним магазином, підійшов до раніше знайомих ОСОБА_7 , особи, щодо якого закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України та цивільної дружини останнього ОСОБА_15 , які спілкувалися між собою та розпивали алкогольні напої. Під час розмови між вказаною компанією та ОСОБА_16 виник словесний конфлікт, в ході якого раптово відчуваючи до ОСОБА_13 неприязнь, яка переросла в умисел заподіяти йому тілесні ушкодження, усвідомлюючи характер своїх дій та свідомо допускаючи їх небезпечні наслідки у виді тяжкого тілесного ушкодження, ОСОБА_7 розпочавши, а особа, щодо якого закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, відразу приєднавшись до нього, спільно руками та ногами нанесли ОСОБА_13 не менше 20-ти ударів в область його голови та тулуба.

Вказаним спільними діями особа, щодо якої закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України,та ОСОБА_7 умисно у групі осіб заподіяли ОСОБА_13 тяжке тілесне ушкодження у виді внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки та речовину головного мозку, з розвитком тромбозу верхнього повздовжнього (сагітального) синусу, набряку-набухання головного мозку з вклиненням мигдаликів мозочка в потиличний отвір та посттравматичним розм`якшенням обох гемісфер головного мозку, а також легкі тілесні ушкодження у виді синців та саден на обличчі, в надлопатковій ділянці справа, на лівому плечі, передпліччі та кисті, на правому передпліччі, забійної рани на обличчі. У подальшому ОСОБА_18 було госпіталізовано до КНП КМКЛ № 17, де 04 грудня 2021 року заподіяне йому вказане тяжке тілесне ушкодження спричинило його смерть.

Вироком Святошинського районного суду м. Києва від 17 жовтня 2022 року ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, за якою призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років.

Початок строку відбування призначеного вироком покарання у виді позбавлення волі ухвалено рахувати особі, щодо якої закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України та ОСОБА_7 з дня приведення даного вироку до виконання. Зараховано у строк відбутого особі, щодо якої закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України та ОСОБА_7 покарання строк їх, кожного окремо, фактичного затримання 30 листопада 2021 року (один день).

Клопотання прокурора про застосування щодо засудженої особи, щодо якої закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України та ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - залишено без задоволення.

Цивільний позов ОСОБА_9 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, задоволено частково. Стягнуто солідарно з особи, щодо якої закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 31 759 грн 75 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, та 200 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої злочином. В іншій частині - в задоволенні позову ОСОБА_9 відмовлено.

Витрати за проведення експертиз - віднесено на рахунок держави.

Стягнуто солідарно з особи, щодо якої закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України та ОСОБА_7 на користь ОСОБА_9 28 100 грн на відшкодування витрат на правову допомогу.

Вирішено питання речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_11 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок в частині визнання ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України і закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 на підставі п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що вирок незаконний, необґрунтований, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, та прийнятий з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Сторона захисту наголошує, що ОСОБА_7 не відомо хто наніс потерпілому ОСОБА_13 тяжкі тілесні ушкодження, але він не виключає, що це могла зробити особа, щодо якої закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України або треті особи. Під час досудового розслідування на ОСОБА_7 здійснювався тиск і постійні погрози, в тому числі невідворотного притягнення до кримінальної відповідальності за дії, які він не вчиняв. Зважаючи на позицію процесуального слідчого та впевненість останнього у винуватості ОСОБА_7 , останній не бачив смислу давати йому показання, вказавши, що він це буде робити у суді.

Звертає увагу суду на те, що матеріали кримінальної справи не містять жодного належного, допустимого і достовірного доказу, який би вказував на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України. Жоден зі свідків допитаних у суді показання яких були визнані належними, допустимими і достовірними доказами, не вказав на те, що бачив як ОСОБА_7 наносив удари потерпілому ОСОБА_13 , що могли би спричинити тяжке тілесне ушкодження. На відео з камери спостереження, яке досліджувалося судом першої інстанції, також відсутні такі дії з боку ОСОБА_7 . Будь які експертні дослідження, які містить кримінальне провадження, також не вказують на те, що саме ОСОБА_7 наносив удари, які спричинили тяжке тілесне ушкодження, від якого настала смерть потерпілого ОСОБА_13 . Тобто матеріали кримінального провадження фактично не містять доказів винуватості ОСОБА_19 , а висновки суду щодо імовірності протиправних дій з боку обвинуваченого є лише припущенням.

Вважає, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про те, що ОСОБА_7 вчинив злочин у якому обвинувачується. Висновки суду у даному провадженні ґрунтуються на припущеннях, а вирок ухвалений з відсутністю у матеріалах провадження належних і допустимих доказів, які б вказували окремо та/або у сукупності, поза розумним сумнівом, на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

В свою чергу, потерпіла ОСОБА_9 подала заперечення на апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 , в яких просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

В обґрунтування заперечень потерпіла зазначає, що суд першої інстанції проаналізувавши всі наявні у матеріалах справи докази у сукупності, прийшов до цілком обґрунтованого висновку про наявність вини ОСОБА_7 у нанесенні її брату тяжкого тілесного ушкодження, від якого настала його смерть.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який також підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника,

пояснення представника потерпілої ОСОБА_10 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого,

пояснення потерпілої ОСОБА_9 , яка також заперечувала проти задоволення апеляційної скарги захисника обвинуваченого,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зазначених вимог дотримався та вірно встановив вину ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, а саме умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого, при обставинах викладених у вироку, ґрунтується на зібраних у встановленому порядку та досліджених у судовому засіданні доказах.

Так, допитаний у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав та показав суду, що вночі 29 листопада 2021 року він разом з ОСОБА_12 та його цивільною дружиною - ОСОБА_20 проводили дозвілля, вживаючи спиртні напої поряд із магазином «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Генерала Потапова, 1/5. У цей час з наміром «похмелитися» до них підійшов наглядно знайомий ОСОБА_21 , якого більше знав ОСОБА_22 . ОСОБА_13 на той час не мав на собі видимих ушкоджень. Вони відмовили останньому у пригощанні спиртним, відмовили в цьому і тоді, коли разом зайшли до вказаного магазину. Однак, у магазині між ОСОБА_12 та ОСОБА_23 виник словесний конфлікт з приводу спільного перебування у тюрмі, ОСОБА_22 почав висувати претензії за «невдячність» ОСОБА_13 та потягнув його на вулицю. Вийшовши з магазину, ОСОБА_22 продовжив сваритися з ОСОБА_23 . Під час цієї сварки ОСОБА_13 нецензурно висловився і в його, ОСОБА_24 , бік, тому, відчуваючи з цих причин обурення, він завдав ОСОБА_13 ляпас долонею по обличчю, від чого той впав. Його заспокоїла ОСОБА_25 , ОСОБА_23 підвівся на ноги, після чого ОСОБА_22 «потягнув» потерпілого в бік сходинок до магазину взуття, що розташований поруч в тій самій будівлі з боку. Там між ОСОБА_22 , якого підтримувала ОСОБА_25 , та ОСОБА_23 продовжилася словесна сварка та розпочалася «тяганина», під час якої ймовірно були удари, але їх він, ОСОБА_24 , перебуваючи на відстані 2 - 3 метри, не бачив та їх звуків не чув, оскільки це було йому не цікаво. Він спочатку намагався заспокоїти ОСОБА_22 , а потім пішов в напрямку школи № 13 метрів за 50 в туалет, коли відходив, стану потерпілого не бачив, з ним залишалися ОСОБА_22 та ОСОБА_25 , інших осіб не було. Перебуваючи на відстані він, ОСОБА_24 , чув продовження сварки ОСОБА_22 з ОСОБА_23 , останній казав «перестань». Коли він, ОСОБА_24 , через певний час, визначити тривалість якого не може, повертався додому, то проходячи повз сходів магазину взуття, на яких залишив ОСОБА_22 з ОСОБА_23 , побачив на них майже лежачого ОСОБА_13 з побитим обличчям, він захлинався кров`ю. Поруч ОСОБА_22 та ОСОБА_25 не було, як вони пішли, не бачив. Намагаючись допомогти, як тоді вважав через неможливість розпізнати, невідомому, він поклав голову ОСОБА_13 собі на ногу вверх обличчям, щоб той не захлинувся, і почав викликати швидку медичну допомогу, він не пам`ятає з якого телефону він це робив, але йому довго це не вдавалося через свій схвильований стан. Саме за таких обставин на його взуття, штани та руки потрапили сліди крові потерпілого, чого він і не заперечує. Його з такими слідами спочатку побачила продавчиня магазину, а потім і ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , які супроводили його додому після того, як він дочекався швидку, яка забрала потерпілого. Наступного дня до нього додому прибула поліція і розпочалися слідчі дії.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_7 під час свого допиту в суді заявив і те, що йому не відомо, хто міг бути причетним до завдання ОСОБА_13 виявлених тілесних ушкоджень, не виключав при цьому причетність ОСОБА_22 та третіх осіб. Під час досудового розслідування він зазнав протиправного тиску з боку працівників поліції, які застосовували до нього фізичне насильство з метою примусити оговорити себе, утримували у відділку поліції та не допускали до нього захисника, хоча йому приховувати було нічого через непричетність до побиття загиблого. Одночасно обвинувачений визнав і те, що 30 листопада 2021 року працівники поліції під час спілкування з ним обмежилися лише попередженням не переховуватися, слідчі дії з ним проводилися наступного дня, після чого його відпустили, під час першого допиту як підозрюваного у присутності захисника він за власним рішенням відмовився давати показання слідчому, до лікарів із заявами про побої не звертався, скарг на дії поліції також не подавав.

Допитаний у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_12 , щодо якого закрито кримінальне провадження на підставі п. 5 ч. 1 ст. 284 КПК України, суду показав, що із ОСОБА_28 мав дружні стосунки, разом працювали декілька років в таксі. Звечора 28 листопада 2021 року він разом з цивільною дружиною - ОСОБА_20 та іншими знайомими проводили дозвілля, вживаючи спиртні напої поряд із магазином «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Генерала Потапова, 1/5. Пізніше, коли вони залишилися вдвох, до них приєднався ОСОБА_24 зі приятелем ОСОБА_29 , який відразу пішов. При цьому ОСОБА_24 вже був якійсь агресивний. Пізніше з проханням пригостити спиртним до них підійшов раніше знайомий ОСОБА_23 , який на той час не мав на собі видимих тілесних ушкоджень. Вони відмовили йому у пригощанні спиртним, відмовили в цьому і тоді, коли разом з ОСОБА_24 зайшли до вказаного магазину. У магазині вони з ОСОБА_24 придбали нове спиртне, ніяких сварок не було і вони всі разом вийшли з магазину, продовживши на вулиці випивати. У цей час ОСОБА_24 почав висувати претензії ОСОБА_23 за борги. Він, ОСОБА_22 , заспокоїв ОСОБА_24 , після чого продовжили спокійно розмовляти. Раптом, ОСОБА_24 підійшов з боку і вдарив ОСОБА_13, той впав. Він допоміг ОСОБА_23 піднятися, а ОСОБА_24 знову заспокоїв. Потім ОСОБА_24 сів з ОСОБА_23 на сходинки (потерпілий зліва біля стійки, а ОСОБА_24 справа від нього) біля салону ремонту взуття, який розташований поруч в тій самій будівлі з боку. У ОСОБА_13 після удару ОСОБА_24 була кров з носа. ОСОБА_24 продовжив із ОСОБА_23 словесно з`ясовувати стосунки через якійсь борги, він, ОСОБА_22 , то відходив, то підходив до них та заспокоював ОСОБА_24 , так було рази два чи три, згодом він із жінкою пішов додому і залишив ОСОБА_24 з ОСОБА_23 в тому ж місці на сходинках, сторонніх осіб під час цих подій не було.

Крім того ОСОБА_12 уточнив, що обвинувачений ОСОБА_7 вдарив ОСОБА_13 по обличчю перший раз на початку, потім другий раз в груди, відразу як вони сіли на сходинки, далі він чув лише хлопки, схожі на удари, самих ударів не бачив, його дружина разом з ОСОБА_7 також відчитувала ОСОБА_13 ; - він, ОСОБА_12 фізичного насильства до потерпілого ні в якій формі не застосував, навпаки захищав його від агресивного ОСОБА_7 та намагався скоріше забрати дружину додому; - коли він розбороняв ОСОБА_7 з потерпілим, на його, ОСОБА_12 , курточку могли потрапити краплі крові потерпілого; - коли вони з дружиною пішли додому, потерпілий перебував у свідомості, він не може пояснити, хто міг завдати йому виявлені тілесні ушкодження. Обвинувачений скарг на дії органу досудового розслідування в суді не заявляв.

Допитана у судовому засіданні суду першої інстанції потерпіла ОСОБА_9 показала, що вона не знайома з обвинуваченими, але про них нейтрально розповідав її брат - загиблий ОСОБА_13 , про конфлікти між ними їй не відомо. 29 листопада 2021 року близько 17 год. вони бачилися з братом, він не мав слідів побиття. Однак 01 грудня 2021 року вона від спільного друга брата та ОСОБА_12 дізналася про те, що її брат в лікарні у комі, там вона його і побачила без свідомості, розпитати його про події не змогла. Очевидці побиття брата їй не відомі, вона сама очевидцем подій, які описані в обвинувальному акті, також не була.

Допитана у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_30 показала суду, що вона є продавцем в магазині «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Генерала Потапова, 1/5, обох обвинувачених та ОСОБА_13 знає лише як покупців. У вечорі 28 листопада 2021 року, коли вона працювала в магазині, до нього зайшли ОСОБА_13 і за ним ОСОБА_24 та ОСОБА_22 , майже відразу вони всі вийшли з магазину. Через хвилин п`ять вона вийшла з магазину на перекур і побачила, що за магазином ОСОБА_13 з обвинуваченими і жінкою на підвищених тонах сперечалися про якусь в`язницю та квартиру, між ними по суті відбувався словесний конфлікт, ОСОБА_24 сидів разом з потерпілим на сходах салону ремонту взуття, а ОСОБА_12 разом з дружиною стояли перед ними. Повертаючись до магазину вона, свідок, почула схожий на удар по потилиці хлопок, ОСОБА_13 просив його не бити. Приблизно через 30-40 хвилин вона знову вийшла з магазину і побачила, як потерпілий вже лежить біля сходинок в калюжі крові головою на нозі Кокоти, останній викликав швидку медичну допомогу. Коли приїхала швидка, вона виходила і дивилася, що відбувається, ОСОБА_7 просив винести горілки. Також свідок уточнила, що ОСОБА_24 їй пояснював, що він відходив, а коли повернувся, то побачив побитого чоловіка, якого не знає, викликав йому швидку допомогу, поклав його собі на ноги, щоб той не захлинувся кров`ю. ОСОБА_13 дійсно мав дуже поганий вигляд, на його обличчі була кров, яка витікала з роту. Все це відбувалося в 3-4 метрах від входу до її магазину, на сходах салону для ремонту взуття, поруч окрім них на вулиці більше нікого не було, лише через деякий час підійшли хлопець і дівчина, які супроводили п`яного Кокоту додому.

На уточнюючі питання свідок ОСОБА_30 також показала, що коли ОСОБА_13 зайшов до магазину, він не мав на собі слідів побоїв; - вона бачила ОСОБА_7 та ОСОБА_12 і перед тим, як до магазину зайшов ОСОБА_13, між всіма ними в магазині словесного конфлікту не було, не чула вона криків і з вулиці, перебуваючи в магазині.

Також свідок ОСОБА_30 підтвердила свої показання на місцевості під час проведення слідчого експерименту з її участі, що підтверджується повністю дослідженими судом першої інстанції протоколом цієї слідчої дії від 13 січня 2022 року та додатком до нього у виді відео фіксації її перебігу.

Згідно з дослідженим судом першої інстанції протоколом огляду місця події від 29 листопада 2021 року, біля будівлі з вивіскою «Продукти «Food Market» за адресою: м. Київ, вул. Генерала Потапова, 1/5 поруч із сходинками розділеними поручнем виявлені сліди бурого кольору, змиви яких вилучені, але є неінформативними через відсутність даних їх експертного дослідження.

Під час дослідження цього протоколу огляду за участі обвинувачених та свідка ОСОБА_31 всі ці особи вказали, хоча і за різних обставин, що саме на цих сходинках салону ремонту взуття сидів ОСОБА_7 з ОСОБА_13 (потерпілий зліва біля стійки, а ОСОБА_7 справа від нього), при цьому уточнили: ОСОБА_30 - так було весь час, коли вона спостерігала за подіями, тобто за присутності ОСОБА_12 із жінкою та у їх відсутність пізніше; ОСОБА_12 - коли залишив ОСОБА_7 з ОСОБА_13 самих, а ОСОБА_7 - лише коли він виявив одного побитого ОСОБА_13 , після того, як його залишив із ОСОБА_12 ..

Допитаний у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_32 показав, що підтримує дружні стосунки з ОСОБА_7 , ОСОБА_12 знає наглядно. Повертаючись додому вночі 29 листопада 2021 року, він побачив, що поруч біля магазину «Продукти» сидить на сходинках ОСОБА_7 і біля нього із сильно розбитим обличчям лежить ОСОБА_13 , якого знав наглядно. На питання «хто його побив?», ОСОБА_24 відповів, що не він. Злякавшись він відійшов у парк поруч, де зустрів знайому ОСОБА_33 , з якою через деякий час повернувся до ОСОБА_7 . У цей час працівники швидкої медичної допомоги клали побитого ОСОБА_13 в автомобіль. Вони відвели ОСОБА_7 додому Як також уточнив свідок: - він бачив ОСОБА_7 у день до цих подій біля того ж самого магазину, вони разом купували спиртні напої, після цього вони розійшлися; - коли він побачив ОСОБА_7 біля магазину з побитим потерпілим, то ОСОБА_12 поруч не було, в стороні від них була лише продавчиня з магазину; - під час цих подій ОСОБА_7 був одягнутий у світлі джинси, кросівки та куртку, на джинсах він бачив схожі на кров плями, які міг залишити потерпілий, який головою лежав на лівій нозі ОСОБА_7 , на внутрішній частині рук ОСОБА_7 він також бачив плями схожі на кров, видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 не було; - поки вони йшли з ОСОБА_7 додому той нічого не розповідав.

Також свідок ОСОБА_32 підтвердив свої показання на місцевості під час проведення слідчого експерименту з його участі, що підтверджується повністю дослідженими судом першої інстанції протоколом цієї слідчої дії від 30 листопада 2021 року та додатком до нього у виді відео фіксації її перебігу.

Крім того, наведені показання свідка ОСОБА_34 повністю підтвердила і допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_35 , яка лише уточнила, що вночі 29 листопада 2021 року, перебувала у парку «Генерала Потапова» зі своєю подругою, як до них підійшов її товариш ОСОБА_36 та запропонував підійти до магазину «Продукти», який знаходився поряд, і провести його кума ОСОБА_7 до дому, оскільки той був п`яним. Підійшовши разом з ОСОБА_29 до магазину, вона також побачила ОСОБА_7 в описаному вище одязі, поруч працівники швидкої медичної допомоги евакуювали на ношах якогось чоловіка, на асфальті у тому місці були плями крові. Вони з ОСОБА_29 перебували біля магазину «Продукти» не більше 5 хвилин, після чого пішли проводжати ОСОБА_7 , який був дуже п`яний, до дому, ОСОБА_7 нічого їм не розповідав. Як також уточнила свідок, у ОСОБА_24 на лівій нозі були плями крові, а ОСОБА_12 під час цих подій вона не бачила.

Суд першої інстанції констатував повну відповідність показань свідків ОСОБА_34 та ОСОБА_37 з показаннями свідка ОСОБА_31 , яка дійсно їх бачила вже наприкінці подій, а також з показаннями обвинуваченого ОСОБА_24 про появу біля нього з побитим ОСОБА_13 вказаних молодих людей. Крім того, показання ОСОБА_31 узгоджуються з показаннями ОСОБА_12 про відсутність конфлікту з ОСОБА_13 в приміщенні магазину та про місце перебування ОСОБА_7 сидячи на сходах поруч з потерпілим, а не в стороні від нього. Її показання також узгоджуються із твердженням ОСОБА_7 про його роль щодо виклику швидкої медичної допомоги потерпілому та про продовження конфлікту із потерпілим за участі ОСОБА_12 та у присутності ОСОБА_15 .

Допитана у судовому засіданні суду першої інстанції свідок ОСОБА_15 - цивільна дружина ОСОБА_12 після роз`яснення їй судом права, передбаченого ст. 63 Конституції України, добровільно показала, що знає наглядно ОСОБА_7 та ОСОБА_13 , конфліктів з ними не було. Звечора 28 листопада 2021 року вони разом з ОСОБА_12 та іншими знайомими проводили дозвілля, вживаючи спиртні напої поряд із магазином «Продукти». Пізніше до них приєднався ОСОБА_24 з ОСОБА_29 , останній потім відійшов. Ще пізніше, вже в ночі, з проханням пригостити спиртним до них підійшов ОСОБА_13, ОСОБА_24 зразу почав до нього виявляти агресію, ОСОБА_22 заспокоював ОСОБА_24 . Потім вона, ОСОБА_24 , ОСОБА_23 відійшли в бік до сходинок сусіднього салону ремонту взуття та продовжили спілкування на підвищених тонах, до них декілька разів підходив ОСОБА_22 , знову просив всіх заспокоїтися, а її кликав додому, тому з часом вона з ОСОБА_12 пішла, а ОСОБА_24 з ОСОБА_23 залишилися, ОСОБА_13 залишався у нормальному стані, хоча з носа йшла кров. Пізніше вона дізналася, що ОСОБА_23 помер у лікарні.

Крім того свідок ОСОБА_15 уточнила, що в той вечір вона, ОСОБА_22 та ОСОБА_24 вживали спиртні напої, для цього неодноразово заходили до магазину; - ОСОБА_22 та ОСОБА_24 заходили в магазині слідом за ОСОБА_13, але вона залишилася на вулиці, тому не знає, що відбувалося в магазині між ними; - основою конфлікту були фінансові питання між ОСОБА_24 та ОСОБА_23 , сварки потерпілого із ОСОБА_22 щодо тюрми вона не пам`ятає, вона також висувала претензії до ОСОБА_13 за те, що він п`є, не працює, а одного разу прийшов і спав п`яним у квартири, яку здавав дівчині, чим її налякав; - вона бачила як ОСОБА_24 , вже сидячи з ОСОБА_23 на сходинках, висуваючи претензії щодо якихось грошей, завдав останньому по одному удару в живіт та по голові, чи наносив він при них ще удари потерпілому, вона не пам`ятає; - виявлену кількість побоїв у потерпілого пояснити не може; - вона ударів потерпілому не наносила, щоб таке робив ОСОБА_22 не бачила.

Також свідок ОСОБА_15 , будучи допитаною сторонами щодо попередніх показань, які не узгоджуються з її показаннями в суді (ч. 4 ст. 96 КПК України), свої покази під час досудового розслідування про удари по обличчю потерпілого рукою та ногою з боку ОСОБА_12, які засвідчені її підписами, спочатку просила суд визнати недостовірними та вимушеними через тиск з боку правоохоронців, а потім змінила свою позицію та відмовилася надати конкретну відповідь - «так» чи «ні» на пряме запитання суду (ч. 11 ст. 352 КПК України) - чи підтверджує вона перед судом ці свої показання, які вона давала під час досудового розслідування.

Окрім того, суд першої інстанції в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України з підстав, передбачених п. 4 ч. 2 ст. 87 КПК України, визнав недопустимими доказами всі дані, які були встановлені (одержані) органом досудового розслідування під час слідчого експерименту за участі свідка ОСОБА_15 і відображені у протоколі цієї слідчої дії та додатку до нього у виді відео фіксації її перебігу, оскільки вказаному свідку не було роз`яснено право відмовитися свідчити проти себе та близької людини (члена сім`ї) - обвинуваченого ОСОБА_12 , з яким перебувала у цивільному шлюбі, що свідчить про наявність істотного порушення прав і свобод людини - порушення права на відмову від самовикриття (ст. 18 КПК України).

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції визнав доведеним те, що ОСОБА_12 та ОСОБА_15 разом з ОСОБА_7 розпивали спиртні напої навпроти входу до магазину «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Генерала Потапова, 1/5, через деякий час разом з ОСОБА_12 та ОСОБА_7 до вказаного магазину зайшов ОСОБА_13 , у приміщенні магазину конфліктів між ними не було, такий стався на вулиці, коли вони вийшли з магазину, ОСОБА_7 першим завдав одного удару долонею руки по голові потерпілому, після чого конфлікт з ОСОБА_13 продовжився поруч біля сходинок салону ремонту взуття, при цьому, будь-яких сторонніх осіб не було, ОСОБА_7 сидів разом з ОСОБА_13 на сходах, а ОСОБА_12 з дружиною стояли перед ними, знову, як мінімум, було чутно звук удару і ОСОБА_13 просив його не бити. З часом ОСОБА_12 та ОСОБА_15 покинули місце події. На тому ж місці на сходах перебував ОСОБА_7 з вже непритомним побитим ОСОБА_13 , якого евакуювала до лікарні швидка медична допомога. ОСОБА_35 та ОСОБА_32 супроводили додому ОСОБА_7 у стані сильного алкогольного сп`яніння та з плямами крові на руках та одязі.

За наведеним встановлено, що ОСОБА_7 присів поруч з ОСОБА_13 на сходинки ще за присутності ОСОБА_12 та його дружини - ОСОБА_15 і саме в цьому місці з вже побитим потерпілим він був виявлений як свідком ОСОБА_38 , так і свідком ОСОБА_39 . Вказана обставина дозволило критично оцінити як недостовірні показання ОСОБА_7 про те, що він не був поруч з потерпілим під час того, як його «тягав» ОСОБА_12 , обставин побиття потерпілого не бачив і взагалі залишив місце події. Крім того, з боку компанії ОСОБА_7 та ОСОБА_12 з дружиною до ОСОБА_13 застосовано було фізичне насильство у виді удару, що узгоджується з озвученим ним проханням не бити його. Ці дані не були озвучені в показаннях обох обвинувачених, але вони узгоджуються з показаннями свідка ОСОБА_15 про продовжуваний характер насильства та з показаннями свідка ОСОБА_31 , які суд визнав достовірними.

Крім того, оцінивши між собою показання обвинуваченого ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_15 , яка є його цивільною дружиною, з одного боку, та обвинуваченого ОСОБА_7 - з іншого, суд констатував те, що повідомлені кожним з них версії подій як збігаються з фактичного боку (щодо часу, місця та загальної динаміки самої події (зустріч компанії ОСОБА_12 з ОСОБА_7 , а потім із ОСОБА_13 , конфлікт з останнім, його подальше перебування з тяжкими травмами та евакуація швидкою медичною допомогою), її чітко обмеженого кола учасників (ОСОБА_12, ОСОБА_25, ОСОБА_24 та ОСОБА_13) та єдиного стороннього очевидця - свідка ОСОБА_31 , самого факту конфлікту з ОСОБА_13 , до якого мали претензії як ОСОБА_7 , так і ОСОБА_12 з підтримкою з боку ОСОБА_15 тощо), так і в окремих, проте ключових, деталях істотно різняться між собою.

Відтак, показання всіх вказаних осіб, які узгоджуються між собою, оскільки вони не суперечать іншим об`єктивним даним, показанням свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_40 та ОСОБА_41 , які суд визнав достовірними і беззаперечно поклав в основу оскаржуваного вироку.

Також, ухвалюючи обвинувальний вирок суд першої інстанції дослідив інші письмові докази у провадженні, а саме:

- за протоколом огляду відеозапису від 07 грудня 2021 року, до якого компільовані фото таблиці, даними наданого керівництвом магазину «Продукти» відеозапису подій, достовірність якого не оспорювали сторони, які відбувалися з 23 год. 14 хв. 28 листопада по 02 год. 21 хв. 29 листопада 2021 року біля входу до приміщення торгового залу магазину «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Генерала Потапова, 1/5, на останніх безперервно зафіксовано:

а) особа чоловічої статі в червоній курточці разом з особою жіночої статі в світлій хутряній шубці, які безспірно ідентифіковані в суді всіма свідками та обома обвинуваченими як відповідно обвинувачений ОСОБА_12 та свідок ОСОБА_15 , в компанії з іншими особами розпивають спиртні напої навпроти входу до магазину «Продукти» за адресою: м. Київ, вул. Генерала Потапова, 1/5, періодично заходячи до магазину (диск № 1 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_5958…», запис з 01 год. 13 хв. 56 сек. до кінця, диск № 2 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_ 3437…», запис з початку по 42 хв. 02 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - з 23 год. 14 хв. 30 сек. 28 листопада по 00 год. 17 хв. 15 сек. 29 листопада 2021 року);

б) в компанії ОСОБА_12 та ОСОБА_15 з`являється особа чоловічої статі в пісочній курточці з капюшоном з хутра, кепочці, світлих джинсах та білих кросівках, який безспірно ідентифікований в суді всіма свідками та обома обвинуваченими як обвинувачений ОСОБА_7 , який приєднується до цієї компанії і разом з ними вживає спиртні напої (диск № 2 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_ 3437…», запис з 42 хв. 02 сек. по 01 год. 15 хв. 45 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 00 год. з 17 хв. 15 сек. по 50 хв. 58 сек. 29 листопада 2021 року);

в) до компанії ОСОБА_12 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 наближається особа чоловічої статі в темних кепочці, джинсах, взутті та курточці, який безспірно ідентифікований в суді всіма свідками та обома обвинуваченими як потерпілий ОСОБА_13 , який приєднується до цієї компанії, ОСОБА_7 не відразу подає останньому руку для вітання, спочатку щось висловлює на його адресу, а потім знімає кепку з голови потерпілого та перешкоджає його рухам її повернути (відвертається в бік, руку з кепкою заводить за спину), після повернення кепки ОСОБА_15 відштовхує ОСОБА_13 від компанії, ОСОБА_12 з ОСОБА_13 відходять в бік, а коли через декілька хвилин повертаються, до ОСОБА_13 відразу швидко наближається ОСОБА_7 , між ними стає ОСОБА_12 , ОСОБА_7 заспокоює ОСОБА_15 , у подальшому ОСОБА_12 , ОСОБА_7 та ОСОБА_13 продовжують спілкуватися, після чого ОСОБА_12 штовхає перед собою ОСОБА_13 , прикриваючи останнього від ОСОБА_7 , ОСОБА_13 заходить до магазину, згодом туди заходять ОСОБА_7 і ОСОБА_12 (диск № 2 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_ 3437…», запис з 01 год. 15 хв. 45 сек. по 01 год. 21 хв. 37 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 00 год. з 50 хв. 58 сек. по 56 хв. 50 сек.);

г) ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_7 виходять з магазину, при цьому ОСОБА_42 сильно хитається, йому щось висловлює ОСОБА_12 , одночасно ОСОБА_7 заходить за спину ОСОБА_13 та наносить один удар долонею правої руки йому по голові, ОСОБА_13 падає, лишаючи кепку на асфальті, ОСОБА_7 намагається продовжити бійку, ОСОБА_13 намагається піти геть, але ОСОБА_12 його притримує, далі всі втрьох зникають за межі об`єктива, а коли з`являються, то ОСОБА_12 робить різкий характерний для удару рух правою ногою (01 год. 23 хв. 35 сек. запису), ОСОБА_7 та ОСОБА_15 при цьому перебувають поруч з боку, відтак об`єктом завдання такого удару міг бути тільки потеплілий, до ОСОБА_12 приєднується і ОСОБА_7 , якого намагається зупинити ОСОБА_15 , далі всі чотири учасники конфлікту зникають за межі об`єктива (диск № 2 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_ 3437…», запис з 01 год. 23 хв. 04 сек. по 01 год. 23 хв. 46 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 00 год. з 58 хв. 17 сек. по 58 хв. 59 сек.);

ґ) з`являється ОСОБА_12 , який забирає з дороги кепку ОСОБА_13 і повертається у зворотному напрямку (диск № 2 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_ 3437…», запис 01 год. 25 хв. 18 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 01 год. 00 хв. 31 сек.);

д) знову з`являється ОСОБА_12 , який витирає руки, забирає пляшку та стаканчик і повертається у зворотному напрямку (диск № 2 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_ 3437…», запис 01 год. 27 хв. 34 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 01 год. 02 хв. 47 сек.);

е) з`являється особа жіночої статі у смугастій теплій довгополій кофті, яка безспірно ідентифікована в суді всіма свідками та обома обвинуваченими як свідок ОСОБА_30 і яка відразу спостерігає за місцевістю, в бік якої змістилися всі учасники конфлікту, з якої двічі виходив ОСОБА_12 і куди він знову повертався (диск № 2 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_ 3437…», запис з 01 год. 28 хв. 18 сек. до кінця, диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», запис з початку по 40 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 01 год. з 03 хв. 31 сек. по 10 хв. 33 сек.);

є) знову з`являється ОСОБА_12 , який декілька секунд постояв і повертається у зворотному напрямку (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео»», запис 07 хв. 40 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 01 год. 17 хв. 33 сек.);

ж) з`являється ОСОБА_12 , а за ним - ОСОБА_15 , які покидають місце події (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», запис 15 хв. 45 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 01 год. 25 хв. 37 сек.);

з) знову з`являється ОСОБА_30 , яка продовжує спостерігати за місцевістю, з якої пішли ОСОБА_12 з ОСОБА_15 , та сама декілька разів йде туди, на незначний час заходить до магазину і знову виходить з марлею (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», запис з 40 хв. 59 сек. по 47 хв. 21 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 01 год. з 50 хв. 52 сек. по 57 хв. 14 сек.);

и) знову з`являється ОСОБА_30 , яка продовжує спостерігати за місцевістю, з якої пішли ОСОБА_12 з ОСОБА_15 , та сама декілька разів йде туди (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», запис з 40 хв. 59 сек. по 48 хв. 46 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 01 год. з 50 хв. 52 сек. по 58 хв. 39 сек.);

і) візуалізується прибуття автомобіля швидкої медичної допомоги з проблисковими маячками (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», запис з 56 хв. 37 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 02 год. з 06 хв. 30 сек.);

ї) ОСОБА_30 спілкується з лікарем швидкої медичної допомоги в уніформі (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», запис з 01 год. 01 хв. 06 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 02 год. з 10 хв. 59 сек.);

й) з`являються особа жіночої статі у червоній курточці та особа чоловічої статі у світлій курточці, які безспірно ідентифіковані в суді обома обвинуваченими як свідки ОСОБА_35 та ОСОБА_32 відповідно, яка продовжує спостерігати за місцевістю, з якої пішли ОСОБА_12 з ОСОБА_15 , та сама декілька разів йде туди (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», запис з 01 год. 01 хв. 28 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 02 год. з 11 хв. 21 сек.);

к) з`являється у стані сильного сп`яніння ОСОБА_7 з руками в крові, на взутті та штанях лівої ноги також візуалізуються великі плями крові, від нього всі відходять (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», запис з 01 год. 01 хв. 40 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 02 год. з 11 хв. 33 сек.);

л) ОСОБА_32 та ОСОБА_35 супроводжують ОСОБА_7 додому (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», запис з 01 год. 02 хв. 12 сек., акцентований на відео астрономічний час подій - 02 год. з 12 хв. 05 сек.);

м) автомобіль швидкої медичної допомоги з проблисковими маячками видаляється (диск № 3 файл «IP Camera1_ОСОБА_45_ОСОБА_45_3-відео», акцентований на відео астрономічний час подій - 02 год. 20 хв. 55 сек.).

- документованими даними картки виїзду швидкої медичної допомоги № 6159 від 29 листопад 2021 року, узгодужються показання ОСОБА_7 щодо виклику ним швидкої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_13 та її очікування та з показаннями свідка ОСОБА_31 , за якою прийом виклику мав місце о 01 год. 51 хв. 29 листопада 2021 року, а прибуття лікарів на місце та виїзд на госпіталізацію до КМКЛ № 17 - о 02 год. 05 хв. та о 02 год. 20 хв. відповідно. При цьому, ОСОБА_13 був у комі, зафіксована підозра алкогольного сп`яніння, попередній діагноз ЗЧМТ тощо, поряд перебував чоловік, який чекав швидку допомогу та повідомив, що потерпілий лежав у калюжі крові, є незнайомим, свідків подій немає.

- за протоколом огляду місця події (трупа) від 04 грудня 2021 року та висновком судового експерта медика № 012-228-5787-2021 від 10 лютого 2022 року з додатками у виді додаткових експертних досліджень, на тілі ОСОБА_13 були виявлені такі тілесні ушкодження:

А) садна та синці на обличчі; рана на нижній губі; крововиливи в м`яких покривах голови в тім`яно-скроневій ділянці справа, в лобній ділянці по центру, в тім`яно-скроневій ділянці зліва; субдуральна гематома зліва; тромбоз верхнього повздовжнього (сагітального) синуса; ділянка посттравматичного розм`якшення речовини головного мозку обох гемісфер великого мозку та мозочку з формуванням брудно-червоного детриту та вторинних внутрішньомозкових крововиливів; нерівномірно-виражені обмежено-дифузні субарахноїдальні крововиливи в лобній частці правої півкулі, тім`яних частках правої і лівої півкуль; набряк-набухання головного мозку з вклиненням мигдаликів мозочка в потиличний отвір.

Б) синець в надлопатковій ділянці справа; крововиливи в підшкірно-жировій клітковині, в надлопатковій і лопатковій і міжлопатковій ділянках справа і зліва; крововилив в поперековій ділянці по центру.

В) синці на лівому плечі, передпліччі та кисті, а також на правому передпліччі.

Смерть ОСОБА_13 настала 04 грудня 2021 року близько 14 год. 30 хв. від внутрішньочерепної травми з крововиливами під оболонки та речовину головного мозку, з розвитком тромбозу верхнього повздовжнього (сагітального) синусу, набряку-набухання головного мозку з вклиненням мигдаликів мозочка в потиличний отвір та посттравматичним розм`якшенням обох гемісфер головного мозку, на що вказують ушкодження групи А).

Виявлені ушкодження виникли в один часовий проміжок, приблизно за 6 діб до настання смерті, що може відповідати 29 листопада 2021 року, могли утворитися в результаті дії тупого (тупих) предмету (предметів) з обмеженою контактуючою поверхнею, індивідуальні ознаки якої не відобразилися, за механізмом удару та тертя, дія травмуючої сили відбувалася в передню, бічну та задню частини тіал 9голова, руки, спина), н менше 20 травмуючих впливів. Скоєння активних дій останнім виключалося, оскільки потерпілий весь час перебував без свідомості.

Комплекс ушкоджень групи А), який сформував внутрішньочерепну травму, має ознаки тяжкого тілесного ушкодження за критерієм небезпеки для життя та знаходиться у прямому причинно-наслідковому зв`язку із настанням смерті.

Синці та садна, а також забійна рана на обличчі, мають ознаки легкого тілесного ушкодження, в тому числі, яке спричиняє короткочасний розлад здоров`я (забійна рана), не знаходяться у причинновому зв`язку із настанням смерті.

ОСОБА_13 був у стані алкогольного сп`яніння - знайдено етиловий спирт в концентрації 1,24 проміле. Кров ОСОБА_13 відноситься до групи О з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В.

Крім того, в порядку ч. 1 ст. 89 КПК України з підстав, передбачених п. п. 3 та 4 ч. 2 ст. 87 КПК України, суд визнав недопустимими доказами всі дані, які були встановлені (одержані) органом досудового розслідування під час огляду місця події за участі фактично затриманих ОСОБА_7 та ОСОБА_12 і відображені у протоколах огляду місця події від 30 листопада 2021 року , оскільки в порушення вимог ч. 4 ст. 208 КПК України вказані огляди та фактичні особисті обшуки (вилучені елементи одягу) були проведені з особами, які були фактично затримані, без роз`яснення їх процесуальних прав, в тому числі прав на захист та на відмову свідчити проти себе, відтак наявне істотне порушення прав і свобод людини - порушення права на захист.

Керуючись ч. 2 ст. 86 КПК України суд першої інстанції не використав всі вказані недопустимі докази, зокрема, і вилучені як речові докази предмети та сліди (відомості), що вони містять на собі (висновок експерта - а. 136-141), при поставленні даного вироку суду і не посилається на них, оскільки такі докази отримані з істотним порушенням порядку, встановленого КПК України.

Крім того, колегія суддів вважає законним та обґрунтованим рішення суду першої інстанції в частині:

- виключення з обсягу обвинувачення вказівку в обвинувальному акті на конкретний предмет конфлікту, який виник між обвинуваченими та ОСОБА_23 , оскільки такий безспірно не встановлено, а його встановлення не впливає на правову кваліфікацію діяння, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_7 ;

- виключення з обсягу обвинувачення вказівку в обвинувальному акті на заздалегідь виниклий умисел заподіяти потерпілому тілесні ушкодження з боку ОСОБА_22 та його наближення для цього до потерпілого разом зі ОСОБА_7 , оскільки застосовувати фізичне насильство розпочав ОСОБА_7 одноособово, а потім до нього приєднався ОСОБА_22 , хоча ця обставина не впливає на оцінку дій обох обвинувачених як вчинених у групі без попередньої змови на такі дії;

- виключає з обсягу обвинувачення опис послідовності завдання ударів потерпілому (спочатку кулаками рук, а потім лежачого - кулаками рук та ногами тощо), оскільки поданими доказами ці фактичні обставини не встановлені. Натомість, суд прийшов до висновку, що відсутність даних про чітку послідовність, черговість та належність кожного з нанесених ударів по голові потерпілого при їх значній множинності з боку, зокрема, обвинуваченого ОСОБА_7 , не впливає на оцінку їх спільних дій як таких, що спільно спричинили комплекс заподіяних у такий спосіб тілесних ушкоджень на голові потерпілого;

- виключаення з обсягу обвинувачення вказівку в обвинувальному акті на бажання з боку обох обвинувачених заподіяти потерпілому саме тяжкі тілесні ушкодження, оскільки таке бажання з їх боку не доведене поза розумним сумнівом. Натомість, кількість та локалізація нанесених ними ударів по тілу потерпілого вказували беззаперечно на те, що вони обидва і кожний окремо, зокрема ОСОБА_7 , маючи неконкретизований спільний умисел на завдання потерпілому тілесних ушкоджень взагалі та підтримуючи насильницькі дії один одного, що не залишало шансу потерпілому на захист, свідомо допускав настання тяжких тілесних ушкоджень як наслідку цих своїх дій, тобто діяли з непрямим умислом, ставлячись з протиправною недбалістю до настання смерті потерпілого.

Колегія суддів за результатами апеляційного розгляду, з об`єктивністю констатує, що суд першої інстанції ретельно дослідивши й зіставивши зібрані у даному кримінальному провадженні фактичні дані, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості та достовірності, дійшов правильного висновку про те, що вони в їх сукупності та взаємозв`язку є достатніми для ухвалення обвинувального вироку стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 .

Порушень порядку збирання (формування) й оцінки доказів в аспекті ст. 94 КПК судом допущено не було, вирок суду першої інстанції достатньо умотивований та відповідає вимогам ст. 374 КПК.

Доводи захисника про те, що матеріали кримінальної справи не містять жодного належного, допустимого і достовірного доказу, який би вказував на винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Колегія суддів критично ставиться до доводів захисника про те, що жоден зі свідків допитаних у суді показання яких були визнані належними, допустимими і достовірними доказами, не вказав на те, що бачив як ОСОБА_7 наносив удари потерпілому ОСОБА_13 , що могли би спричинити тяжке тілесне ушкодження, а на відео з камери спостереження, яке досліджувалося судом першої інстанції, відсутні такі дії з боку ОСОБА_7 , тому висновки суду щодо імовірності протиправних дій з боку обвинуваченого є лише припущенням.

Так, як встановлено судом першої інстанції та знайшло своє підтвердження під час апеляційного розгляду, відомості, які містить відеозапис з камери спостереження, повністю узгоджуються:

- з усіма показаннями свідків ОСОБА_31 , ОСОБА_32 та ОСОБА_37 ;

- з показаннями обвинуваченого ОСОБА_12 та ОСОБА_15 про агресивне із самого початку ставлення ОСОБА_7 до потерпілого, про побиття останнього ОСОБА_7 , це узгоджується з попередніми висновками суду про нещирість показань ОСОБА_7 , який ініціативу у конфлікті з потерпілим намагався перекласти на ОСОБА_12 ;

- з даними про евакуацію ОСОБА_13 лікарями швидкої медичної допомоги з 02 год. 05 хв. до 02 год. 20 хв. 29 листопада 2021 року та їх очікування ОСОБА_7 , відтак і за часовими параметрами.

Крім того, суд визнав спростованими відео записом твердження ОСОБА_7 про те, що він, не мав жодних претензій до потерпілого і з ним не конфліктував, а вдарив його один раз, емоційно раптово реагуючи на образу. На відео запису чітко зафіксовано, що ОСОБА_7 відразу демонстрував своєю поведінкою неприязнь до потерпілого, якого принижував, вдарив, і намагався продовжити його побиття, що, власне, судячи з наслідків, йому і вдалося досягти згодом. Під час дослідження даних вказаного відеозапису ОСОБА_7 не зміг пояснити свою агресивну поведінку, коли він тримав за одяг потерпілого, зняв з його голови кепку та не віддавав ще перед тим, як зайти з ним до магазину.

Судом першої інстанції окремо звернуто увагу на те, що ОСОБА_7 із самого початку намагався приховати свою причетність до події, повідомивши свідкам ОСОБА_43 та ОСОБА_44 те, що він випадково побачив побитого потерпілого, якого нібито взагалі не знає. Аналогічна інформація, а також дані про відсутність ймовірних свідків події, зафіксована зі слів ОСОБА_7 і медиками швидкої медичної допомоги в карточці виїзду швидкої медичної допомоги № 6159. При тому, що за пів години перед цим ОСОБА_7 емоційно та активно реагував на присутність саме цієї особи у своїй компанії, як це зафіксовано на дослідженому відеозаписі.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що за даними відео запису з 00 год. 58 хв. 29 листопада 2021 року об`єктивно візуалізується початок побиття потерпілого ОСОБА_13 , обвинуваченими, зокрема ОСОБА_7 .

Апеляцйіний суд окремо звертає увагу на те, що з огляду на показання обох обвинувачених, кожний з них виключав свою причетність до заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, одночасно не виключаючи при цьому причетності до цього іншого з обвинувачених.

Також необхідно зазначити, що показання свідків узгоджуються і взаємодоповнюють один одного, будь-яких підстав сумніватися у правдивості таких показань немає, а тому вони абсолютно обґрунтовано покладені судом в основу вироку та по суті, з урахуванням письмових доказів спростовують версію сторони захисту про непричетність ОСОБА_7 до вчинення вказаного злочину.

Доводи захисника про те, що під час досудового розслідування на ОСОБА_7 здійснювався тиск і постійні погрози, в тому числі невідворотного притягнення до кримінальної відповідальності за дії, які він не вчиняв, цілком і повністю були спростовані судом першої інстанції, обгунтовуючи це тим, що таких, нібито здобутих саме у такій спосіб, суду не подано взагалі, а надавати показання слідчому ОСОБА_7 відмовився у присутності свого захисника. Крім того, ОСОБА_7 , будучи не затриманим, до медичних закладів задля фіксації побоїв не звертався, скарг не подавав, а вперше про такі дії з боку поліції заявив у суді наприкінці самого судового розгляду.

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки матеріали провадження фактично не містять у собі доказів винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, констатуються ним формально, по суті спростовується змістом оскаржуваного вироку та матеріалами кримінального провадження.

При обранні покарання обвинуваченому суд, як видно з вироку, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, наслідком якого було позбавлено життя людини, особу ОСОБА_7 , який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання та в побуті характеризується задовільно, має на утриманні неповнолітню дитину, врахувавши поведінку ОСОБА_7 , який відразу після вчиненого викликав швидку медичну допомогу, відсутність обставин, що пом`якшують покарання та обставину, яка обтяжує покарання, а саме вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, і призначив ОСОБА_7 за скоєне покарання, передбачене ч. 2 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 8 (вісім) років, є обгрунтованим, вмотивованим і справедливим та таким, що відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України

Враховуючи вищевикладене, вирок Святошинського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 є законним, обгрунтованим та вмотивованим, у зв?'язку з чим, колегія суддів залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_11 - залишити без задоволення.

Вирок Святошинського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2022 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим в той самий строк з моменту отримання судового рішення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4