УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2024 Справа №607/6001/21 Провадження №1-кп/607/186/2025

м.Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря с/з ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

за участі захисника ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

під час розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінального провадження №0000258 від 04.03.2021 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Тернополя, українця, громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.ч.1,3 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебуває кримінальне провадження за №0000258 від 04 березня 2021 року про обвинувачення ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.186, ч.ч.1,3 ст.190, ч.2 ст.185 КК України.

Згідно з обвинувальними актами, ОСОБА_5 інкримінуються, зокрема, кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, та передбачене ч.1 ст.190 КК України, а саме заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство):

Так, 21 липня 2021 року, у вечірній час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, у ОСОБА_5 , який перебував поблизу компанії «Тропік», що по вул. Привокзальна, 1, м. Тернопіль, повторно виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, 21 липня 2021 року, у вечірній час доби, точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_5 , який перебував на лавці поблизу компанії «Тропік», що по вул. Привокзальна, 1, м. Тернопіль, переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає та його дії не будуть помічені сторонніми особами, скориставшись неуважністю ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з мотивів незаконного збагачення, усвідомлюючи суспільно - небезпечний характер своїх дій, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, відкрив барсетку, яка належить потерпілому ОСОБА_6 , яка стояла праворуч від ОСОБА_5 та витягнув правою рукою із неї мобільний телефон торговельної марки «Хіаоmі» Мі A1 модель «MDG2» вартістю 545 гривень 97 копійок.

Надалі ОСОБА_5 , не маючи наміру повертати викрадений телефон, покинув місце вчинення злочину, чим завдав ОСОБА_6 , майнову шкоду на суму 545 гривень 97 копійок.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Також, 12.05.2021, близько 23 год. 00 хв., у ОСОБА_5 , який перебував на території залізничного вокзалу в місті Тернопіль, що знаходиться за адресою: майдан Привокзальний, 1, винник злочинний умисел направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 , 12.05.2021, близько 23 год. 00 хв., який перебував на території залізничного вокзалу в місті Тернопіль за адресою: майдан Привокзальний, 1, з корисливих мотивів та ціллю особистого збагачення, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, підійшов до ОСОБА_7 та попросив останнього надати йому, належний потерпілому, мобільний телефон торгівельної марки «ZTE» моделі «BLADE L8», 1/16 GB, колір «Blue», ІМЕІ1: НОМЕР_1 , з якого ОСОБА_5 повинен був здійснити телефонний дзвінок.

На вказану пропозицію ОСОБА_7 будучи впевненим, що йому повернуть телефон, погодився, та одразу передав свій мобільний телефон ОСОБА_5 . Отримавши телефон, ОСОБА_5 не маючи наміру його повертати, покинув місце події, чим спричинив йому матеріальну шкоду на суму 1200 гривень 14 коп.

Таким чином, ОСОБА_5 , обвинувачується у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України - заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

Захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_4 у судовому засіданні заявила клопотання про закриття кримінального провадження у частині обвинувачення ОСОБА_5 за вказаними епізодами кримінальних правопорушень, які підлягають декриміналізації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 просить закрити кримінальне провадження за епізодами кримінальних правопорушень, які підлягають декриміналізації та надав згоду на закриття кримінального провадження.

Прокурор у судовому засіданні не заперечив щодо закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_5 за вказаними епізодами кримінальних правопорушень, які підлягають декриміналізації.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали справи, приходить до таких висновків.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», який набрав чинності 09.08.2024 року - ст.51 КУпАП викладено у новій редакцій та встановлено, що максимальний розмір викраденого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати для кваліфікації дій особи як дрібне викрадення чужого майна за ч.2 ст.51 КУпАП не може перевищувати двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пункт 5 підрозділу 1 розділу XX Податкового Кодексу України передбачає, що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року, тобто у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року.

З 09.08.2024 дрібною крадіжкою вважається адміністративне правопорушення, якщо вартість викраденого майна становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня 2024 року визначено розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць) у розмірі 3028 грн. Станом на 01 січня 2022 року - 2481 грн; 01 січня 2023 року - 2684 грн.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 4 КК України, злочинність, караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, який діяв на час його вчинення.

Згідно ст.58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

За змістом ч.6 ст.3 КК України зміни законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.5 КК України закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість.

Передбачені ч.1 ст.5 КК України підстави для закриття кримінальної справи не пов`язані із встановленням фактичних обставин справи, що свідчать про відсутність в діянні особи складу злочину, а пов`язані зі змінами законодавства про кримінальну відповідальність (постанова ВС від 09.09.2019 року в справі № 591/6379/16-ц).

Відповідно до п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження закривається у разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а саме 21.07.2021 року у потерпілого ОСОБА_6 545,97грн.; та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме 12.05.2021 року у потерпілого ОСОБА_7 1200,14грн.

Отже, враховуючи, що вартість викраденого майна, у тому числі шляхом шахрайства у викладенні якого обвинувачується ОСОБА_5 за вказаними вище епізодами кримінальних правопорушень, є меншою 2 неоподатковуваних мінімумів, який за нормами кримінального законодавства для кваліфікації злочинів встановлюється виходячи з суми неоподатковуваного мінімуму на рівні податкової соціальної пільги станом на 01.01.2021 року - 2270 грн, 01.01.2023 року - 2684 грн., на діяння обвинуваченого ОСОБА_5 поширюються норми Закону України №3886-IX, яким фактично декриміналізовано його кримінальну відповідальність за вказаними вище епізодами кримінальних правопорушень.

За змістом ч.1 ст.479-2 КПК України суд здійснює судове провадження щодо діяння, кримінальна протиправність якого була встановлена законом, що втратив чинність, у загальному порядку, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з ч. 3 ст. 479-2 КПК України якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 цього Кодексу. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

В судовому засіданні обвинуваченій роз`яснено, що вказана підстава для закриття провадження є нереабілітуючою, тому обвинувачена має право на продовження судового розгляду у загальному порядку. Судом встановлено згоду обвинуваченого ОСОБА_5 на закриття кримінального провадження у частині з підстави передбаченої п.4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Враховуючи наведене та те, що під час здійснення судового провадження у кримінальному провадженні, яке надійшло до суду з обвинувальними актами щодо ОСОБА_5 про обвинувачення у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність вищевказаних вчинених ним діянь, і обвинувачений ОСОБА_5 не заперечує щодо закриття кримінального провадження, суд доходить висновку про наявність правових підстав для закриття кримінального провадження №0000258 від 04 березня 2021 року у частині обвинувачення ОСОБА_5 за ч.1 ст.190, ч.2 ст.185 КК України за вищенаведеними епізодами заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство) та таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно.

Даних, які б перешкоджали закриттю кримінального провадження у частині обвинувачення за вказаними епізодами на підставі п.4 -1 ч.1 ст.284 КПК України, судом не встановлено.

При цьому суд звертає увагу на те, що закриття кримінального провадження з вищевказаної підстави не позбавляє потерпілих можливості звернутися до суду з цивільним позовом про відшкодування заподіяної внаслідок кримінального правопорушення шкоди в порядку цивільного судочинства. Зазначене узгоджується з висновком Верховного Суду у Постанові від 19.11.2019 у справі № 345/2618/16-к.

При цьому, суд продовжує судовий розгляд кримінального провадження №0000258 від 04 березня 2021 року, про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.186, ч.ч.1,3 ст.190 КК України, за рештою епізодів кримінальних правопорушень, які не підлягають декриміналізації.

Керуючись Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024, ст.58 Конституції України, ст.ст. 284, 336, 369-372, 376 КПК України, ст.ст.3, 5 КК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження, у його частині, на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України задовольнити.

Кримінальне провадження №0000258 від 04 березня 2021 року у його частині про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а саме 21.07.2021 року у потерпілого ОСОБА_6 545,97грн.; та у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.190 КК України, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), а саме 12.05.2021 року у потерпілого ОСОБА_7 1200,14грн., - закрити на підставі п.4-1 ч.1 ст.284 КПК України у зв`язку з втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом семи діб з дня її оголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1