Справа № 163/1481/25
Провадження № 1-кп/163/203/25
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2025 року Любомльський районний суд Волинської області

в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Любомль Ковельського району Волинської області кримінальне провадження № 0000203 про обвинувачення

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села

Мшанець Любомльського району Волин-

ської області, зареєстрованого та прожи-

ваючого по

АДРЕСА_1 , українця, громадянина Укра-

їни, середньої освіти, розлученого, непра-

цюючого, інваліда 3-ї групи, згідно ст.89

КК України не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.1261 КК України,

в с т а н о в и в :

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він 06.03.2025, 09.03.2025, 12.04.2025 та 27.05.2025 вчиняв домашнє насильство щодо своєї дочки ОСОБА_4 , з якою перебуває у сімейних відносинах, і постановами Любомльського районного суду Волинської області від 27.03.2025, 24.04.2025, 12.06.2025 визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.ч.1, 3 ст.1732 КУпАП, проте належних висновків не зробив та продовжив систематично вчиняти домашнє насильство при таких обставинах.

Так, ОСОБА_5 , в порушення вимог ст.28 Конституції України, Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07 грудня 2017 року №2229-VIII, умисно та безпричинно близько 16:40 години 09.05.2025, перебуваючи за місцем проживання своєї дочки ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно останньої, з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, словесних образах, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Крім цього, ОСОБА_5 близько 09:00 години 21.05.2025 умисно та безпричинно, перебуваючи за місцем проживання своєї дочки ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 , вчинив домашнє насильство відносно останньої, з якою перебуває у сімейних відносинах, а саме вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, словесних образах, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Крім цього, ОСОБА_5 близько 08:30 години 22.05.2025 умисно та безпричинно, перебуваючи за місцем проживання своєї дочки ОСОБА_4 , по АДРЕСА_2 , з якою перебуває у сімейних відносинах, вчинив домашнє насильство відносно останньої, а саме вчинив умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, словесних образах, погрозах фізичною розправою, що призвело до психологічних страждань потерпілої.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст.1261КК України.

У суд кримінальне провадження надійшло у формі обвинувального акта.

В підготовчому засіданні сторони подали угоду про примирення.

Згідно із цією угодою ОСОБА_5 повністю визнає вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення за фактичними обставинами і погоджується з кваліфікацією його дій.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками її укладення та невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_5 буде призначене покарання за ст.1261 КК України у вигляді пробаційного нагляду строком на два роки з покладенням обов`язків, передбачених ч.2 ст.591 КК України, та на підставі ст.911 КК України буде застосовано до ОСОБА_5 обмежувальні заходи та покладено обов`язки:

- заборони наближатися на визначену відстань до місця, де ОСОБА_4 , як особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- заборони листування, телефонних переговорів з ОСОБА_4 , як з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

- направлення обвинуваченого для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з такого.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України віднесений до категорії нетяжких. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст.1261 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений і потерпіла цілком розуміють положення ч.5 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявили в судовому засіданні обвинувачений і потерпіла, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження.

Передбачених ч.7 ст.474 КПК України обставин, що перешкоджали б затвердженню угоди, суд не виявив.

В підготовчому засіданні прокурор вважала за необхідне затвердити угоду, обвинувачений і потерпіла проти цього не заперечили і погодились на призначення узгодженого покарання.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що угода відповідає приписам ст.471 КПК України, не суперечить іншим вимогам КПК України та КК України і підлягає затвердженню.

Долю речових доказів - вирішити згідно вимог ст.100 КПК України.

На підставі ст.124 КПК України судові витрати на проведення експертизи слід покласти на обвинуваченого.

Під час досудового розслідування запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_5 застосовано у вигляді особистого зобов`язання, строк якого збіг 30 серпня 2025 року і у встановленому порядку не продовжувався. Клопотання про обрання запобіжного заходу в підготовчому судовому засіданні не заявлено, а суд не вбачає підстав для його застосування з власної ініціативи.

Керуючись ст.ст.373, 374, 474, 475, ч.15 ст.615 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про примирення від 17 вересня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000203, укладену потерпілою ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.1261 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 2 (два) роки.

Покласти на ОСОБА_5 , відповідно до ч.2 ст.591 КК України, наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

На підставі ст.911 КК України застосувати до ОСОБА_5 обмежувальні заходи та покласти на нього такі обов`язки:

- заборона наближатися на визначену відстань до місця, де ОСОБА_4 , як особа, яка постраждала від домашнього насильства, може постійно чи тимчасово проживати, тимчасово чи систематично перебувати у зв`язку з роботою, навчанням, лікуванням чи з інших причин;

- заборона листування, телефонних переговорів з ОСОБА_4 , як з особою, яка постраждала від домашнього насильства, інших контактів через засоби зв`язку чи електронних комунікацій особисто або через третіх осіб;

- направлення ОСОБА_5 для проходження програми для кривдників на строк 3 (три) місяці та покласти на нього обов`язок пройти цю програму.

Речові докази: оптичний носій інформації (диск) DVD-R із заводським маркуванням «Verbatim з 9-ма відеофайлами з нагрудних боді-камер; оптичний носій інформації (диск) DVD-R із заводським маркуванням «Verbatim з 9-ма аудіофайлами, які зберігаються в матеріалах кримінального провадження № 0000203, - залишити в матеріалах цього провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 в користь ФОП « ОСОБА_6 » (IBAN: НОМЕР_1 ; ЄДРПОУ: ) 4000 (чотири тисячі) гривень судових витрат на проведення психологічної експертизи.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів із дня його проголошення, а засудженим протягом 30 днів із часу вручення копії даного вироку через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуюча : суддя ОСОБА_1