Справа № 461/6397/24
Провадження № 1-кс/461/4101/25
УХВАЛА

30.06.2025 м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника власника майна адвоката ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ» про скасування арешту майна, -

в с т а н о в и в :

27.06.2025 до Галицького районного суду м. Львова надійшло клопотання адвоката ОСОБА_4 , подане в інтересах ТОВ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ», в якому просить скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду міста Львова від 06.08.2024 на автомобіль марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ТОВ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ», що за адресою: 79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд.226-ж.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що 06.08.2024 ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова у справі №1-кс/461/4733/24 накладено арешт на транспортний засіб марки «ЗІЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000779 від 02.08.2024, з метою забезпечення збереження речового доказу. Вказаний автомобіль зареєстрований на ПАТ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ», , юридична адреса: м. Львів, вул. Перфецького, 21. Водночас, відповідно до протоколу зборів засновників ТОВ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ» від 23.01.2024, ПАТ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ» було реорганізовано шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ». Таким чином, правонаступником майна, прав і обов`язків ПАТ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ» є ТОВ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ». Арешт на автомобіль було накладено у зв`язку з тим, що останній став учасником ДТП за участі водія ОСОБА_5 та двох пасажирів - ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які отримали тілесні ушкодження. Станом на дату подання цього клопотання, слідством не повідомлено про підозру жодній особі, обставини ДТП встановлено, слідчі дії завершені, експертизи проведено. Зазначене майно не використовувалося для вчинення злочину, а відтак не створює жодної процесуальної цінності для подальшого досудового розслідування, а його подальше перебування під арештом порушує право власності ТОВ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ».

Слідчий ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просить розглядати справу без його участі. До судового засідання подав письмові заперечення, в яких повідомив, що на даний час транспортний засіб експертом оглянуто, проте висновок судової експертизи по дослідженню даного транспортного засобу ще не отримано. Таким чином, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні триває, орган досудового розслідування заперечує щодо зняття арешту з вказаного автомобіля.

В судовому засіданні представник власника майна адвокат ОСОБА_3 клопотання підтримав в повному обсязі, з підстав у такому наведених, просив задоволити в повному обсязі.

Заслухавши думку представника власника майна, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що таке підлягає до часткового задоволення, виходячи із наступного.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції у Львівській області за процесуального керівництва Львівської обласної прокуратури здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 02.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000779, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

Згідно протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 02.08.2024, в ході огляду виявлений і описаний автомобіль марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ВАТ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ», що за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 21.

Постановою слідчого ВРЗСТ СУ ГУ НП у Львівській області ОСОБА_8 від 02.08.2024 автомобіль марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , визнано речовим доказом в даному кримінальному провадженні та передано на зберігання на територію автостоянки, що за адресою: м. Львів, вул. Авіаційна, 7.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.08.2024 у справі №461/6397/24, провадження №1-кс/461/4733/24, накладено арешт на автомобіль марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить ВАТ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ», що за адресою: Львівська область, м. Львів, вул. Перфецького, 21.

Як вбачається із вказаної ухвали, метою накладення арешту є те, що на вказаному автомобілі наявні сліди злочину та він є речовим доказом і в подальшому буде залучений для проведення слідчих експериментів та проведення автотехнічних та транспортно-трасологічних експертиз.

Відповідно до протоколу зборів засновників ТОВ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ» від 23.01.2024, ПАТ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ» було реорганізовано шляхом перетворення у Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ», що знаходиться за адресою: 79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд.226-ж.

Як передбачено ч.1 ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.

У відповідності до ст.174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та /або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно до ч.10 ст.170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно ч.2 ст.173 ПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт накладався у випадку, передбаченому п.1 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння,що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт накладається у випадках, передбачених п.3, 4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.2 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому п.4 ч.2 ст.170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним.

Згідно зі ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно із ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Слідчий суддя враховує, що арешт на транспортний засіб був накладений ще 06.08.2024, а відтак, вже пройшов достатній час для проведення необхідних слідчих дій з арештованим майном, зокрема, огляду транспортного засобу та фіксації його пошкоджень згідно вимог частини 2 статті 100 КПК України, якою визначено, що речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду.

Більше того, в поданих письмових запереченнях слідчий ОСОБА_8 зазначив, що на даний час транспортний засіб оглянуто експертом.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.100 КПК України речовий доказ, який був наданий стороні кримінального провадження або нею вилучений, повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, крім випадків, передбачених статтями 160-166, 170-174 цього Кодексу. Речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок зберігання речових доказів врегульовано Інструкцією про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженою наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної Податкової адміністрації України, Службої Безпеки України, Верховного Суду України, Державної Судової Адміністрації України 27.08.2010 № 51/401/649/471/23/125, якою визначено, що речові докази можуть зберігатися в тому числі у власника, якому роз`яснюється його відповідальність за зберігання прийнятого майна, про що у нього відбирається розписка.

Як вже було встановлено, ТОВ «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ» є власником транспортного засобу марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , відповідно, передача речового доказу транспортного засобу на зберігання власнику відповідає вимогам вказаної Інструкції.

Також, слідчий суддя звертає увагу на те, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, продовження заходів забезпечення кримінального провадження, як упродовж досудового розслідування так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження, відповідно зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються та їх аналіз, як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі щодо позбавлення або обмеження права власності.

Згідно з практикою Європейського суду, для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Розумна рівновага має зберігатися між загальними інтересами суспільства та вимогами дотримання основних прав особи (рішення у справі «АГОСі проти Сполученого Королівства» (AGOSI v. theUnitedKingdom від 24.10.1986, серія А, №108. п.52). Іншими словами, заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування.

Доказів, які б спростовували доводи клопотання заявника та підтверджували обставини, які є підставою для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною користування, слідчому судді не надано.

Таким чином, оскільки обставини, які були враховані при накладені арешту на майно, на даний час частково перестали існувати, враховуючи положення ст.100 КПК України, якими передбачена можливість передання на відповідальне зберігання речових доказів власнику, слідчий суддя вважає за необхідне в подальшому застосувати найменш обтяжливий спосіб арешту майна, а саме скасувати накладений на транспортний засіб арешт в частині заборони користування та передати це майно його власнику на відповідальне зберігання.

Разом з тим, беручи до уваги, що у кримінальному провадженні, внесеному 02.08.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000779, триває досудове розслідування, а вказаний у клопотанні транспортний засіб визнаний речовим доказом, тому питання щодо скасування арешту майна може бути вирішене слідчим при постановленні на досудовому слідстві постанови про закриття кримінального провадження або суддею під час судового розгляду при ухваленні вироку по справі, а тому клопотання про скасування арешту майна підлягає частковому задоволенню, в частині скасування заборони користування транспортним засобом.

Окрім цього, слідчий суддя звертає увагу, що у випадку розтрати, відчуження, приховування, підміни, пошкодження, знищення майна або інших незаконних дій з таким майном, власник, якому майно передане на відповідальне зберігання, може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.1 ст.388 КК України.

Слідчий суддя зазначає, що згідно з правовою позицією Верховного Суду України від 23 січня 2024 року (справа №569/19829/21), ухвала слідчого судді про скасування арешту майна або про відмову у такому скасуванні призводить до таких же правових наслідків, як і ухвала про арешт майна або відмову в арешті майна, тому положення пункту 9 частини 1 статті 309 у їх взаємозв`язку зі статтями 170, 173, 174 КПК передбачають право на апеляційне оскарження не лише ухвали слідчого судді про арешт майна або відмову у ньому, а також і ухвали про скасування або про відмову у скасуванні арешту майна.

Керуючись ст.ст.2, 7, 98, 100, 131, 132, 170-174, 309, 372, 376 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ» про скасування арешту майна задовольнити частково.

Скасувати арешт на майно в частині заборони користування, накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 06.08.2024, а саме: автомобіль марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який на праві власності належить Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ», що знаходиться за адресою: 79071, м. Львів, вул. Кульпарківська, буд.226-ж, - та передати такий на відповідальне зберігання Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ».

Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу марки «ЗИЛ 131», реєстраційний номер НОМЕР_1 , та ключі до вказаного автомобіля повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ГЕОТЕХНІЧНИЙ ІНСТИТУТ».

В задоволенні решти вимог клопотання відмовити.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Повний текст ухвали складений 03.07.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1