Справа № 592/8622/25
Провадження № 1-кп/592/557/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в закритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за клопотанням прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру до

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Кам`янське, Липовецького району Вінницької області, громадянин України, не одружений, з середньою освітою, не працюючий, перебуває на обліку у лікаря психіатра КНП «Клінічна лікарня Святого Пантелеймона» СМР з 2019 року з діагнозом «Органічний галюциноз», на обліку у лікаря нарколога не перебуває, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресами: АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 ; АДРЕСА_4 , в силу ст. 89 КК України не судимий,

за вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України у кримінальному провадженні № 20000408 від 19.04.2025

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

особи, стосовно якої або вирішувалося питання про їх примусових заходів медичного характеру ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6 ,

встановив:

Згідно з клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру обвинувальним актом 18.04.2025 близько 11:30 ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебували за адресою: м. Суми, проспект Перемоги, неподалік буд. 103 та в ході словесного конфлікту ОСОБА_3 наніс ОСОБА_6 один удар кулаком правої руки в лобну ділянку з правої сторони та один удар цієї ж руки і ділянку лівого вуха, чим спричинив ОСОБА_6 наступні тілесні ушкодження: в міжбрівній ділянці синець неправильної овальної форми, розміром 2,5*2 см, червоного кольору, набряк м`яких тканин. В правій надбрівній ділянці (над внутрішнім краєм брови), в ділянці зовнішнього слухового проходу лівої вушної раковини садна смугасті, розміром 1,3х0,3 см та 0,8х0,4 см вкриті червоним згортком крові, які згідно з висновком судово-медичного експерта № 676 від 23.04.2025, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

Відповідно висновку судово-психіатричного експерта № 375 від 23.05.2025, ОСОБА_3 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому правопорушення, страждав хронічним психічним захворюванням у вигляді шизофренії, параноїдна форма, безперервний перебіг з наростаючим дефектом, не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Дії ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування як суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 заявив, що не бажає притягнення ОСОБА_3 до кримінальної відповідальності, оскільки примирився з ним та претензій не має.

Заслухавши думку учасників судового провадження, які погодилися із заявою потерпілого, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття кримінального провадження.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.477 КПК України кримінальним провадженням у формі приватного обвинувачення є, зокрема, провадження, яке було розпочате на підставі заяви потерпілого щодо кримінального правопорушення, передбаченого ст.125 (умисне легке тілесне ушкодження) КК України.

Відповідно до п.7 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо потерпілий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, його представник відмовився від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством.

Згідно з ч.7 ст.284 КПК України якщо обставини, передбачені п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, виявляються під час судового провадження, суд постановляє ухвалу про закриття кримінального провадження.

Положеннями ч.4 ст.26 КПК України визначено, що відмова потерпілого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття кримінального провадження у формі приватного обвинувачення.

Кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, як свідчить зміст глави 36 КПК України, має особливість стосовно початку такого провадження та його завершення. Жодних інших особливостей кримінального провадження у формі приватного обвинувачення ані главою 36 КПК України, ані іншими положеннями КПК України не передбачено. Тобто, після того, як кримінальне провадження розпочато за заявою потерпілого про вчинення кримінального правопорушення, що міститься у переліку таких правопорушень у ст. 477 КПК України, задіюється державно-владний ресурс органів досудового розслідування та прокуратури, який слугує подальшою рушійною силою здійснення досудового розслідування та підтримання обвинувачення під час судового розгляду.

Водночас, за нормами чинного КПК України особливістю такого кримінального провадження є лише те, що необхідною умовою його здійснення є виражене у процесуальній формі бажання потерпілого щодо кримінального переслідування винного: провадження розпочинається лише за заявою потерпілого, відмова якого від обвинувачення є безумовною підставою для закриття справи (крім кримінального провадження щодо кримінального правопорушення, пов`язаного з домашнім насильством).

При цьому, зміст ч. 1 ст. 477 КПК України у системному зв`язку із ч. 4 ст. 26 і п. 7 ч. 1 ст. 284 зазначеного Кодексу зводиться до того, що обов`язковою умовою здійснення кримінального провадження у формі приватного обвинувачення є заява потерпілого як волевиявлення про притягнення винного до кримінальної відповідальності. Подана до правоохоронних органів та/або суду заява потерпілого є вираженням його ставлення до події злочину, особи, що його вчинила, й обраного способу реагування. Відповідне волевиявлення є свідченням того, що особа, котрій завдано шкоди, звертається до держави з метою захисту своїх порушених прав та законних інтересів шляхом кримінального переслідування винного, не вважаючи належними й достатніми інші способи досягнення цієї мети.

У розумінні наведених положень кримінального процесуального закону під відмовою потерпілого від обвинувачення у кримінальних правопорушеннях, перелік яких міститься у ч. 1 ст. 477 КПК України, є непритягнення винного до кримінальної відповідальності і припинення розпочатої процедури його кримінального переслідування. Відповідна заява є проявом того, що потерпілий не бажає втручання держави у кримінально-правовий конфлікт і обирає альтернативний шлях його вирішення.

Зазначені правові висновки викладені в ухвалі Верховного Суду від 09.01.2025 у справі №712/8159/17.

На підставі викладеного, враховуючи, що дане кримінальне провадження було розпочато в формі приватного обвинувачення, суд приходить до висновку, що клопотання потерпілого підлягає задоволенню, а кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_3 за вчинення суспільно небезпечного діяння, яке має ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, закриттю у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України, на підставі ч. 4 ст. 26 КПК України, у зв`язку з відмовою потерпілого від обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись п.7 ч.1 ст.284, ч.7 ст.284, ст.477, 369-372, 392 КПК України,

постановив:

Закрити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 125 КК України у зв`язку з відмовою потерпілого ОСОБА_8 від обвинувачення у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга до Сумського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1