ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2025 року

м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

представника потерпілої адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження № 0001343 від 29.07.2022 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, м.Рівне, Рівненської області, зареєстрованого та проживаючого, по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 , в період часу з 19.02.2021 по 15.04.2022, маючи умисел на заподіяння психологічних страждань своїй дружині ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій та передбачаючи негативні наслідки, систематично вчиняв відносно неї психологічне домашнє насильство, що призвело до її психологічних страждань та підтверджується притягненням останнього 19.02.2021, 19.10.2021, 25.03.2022 та 15.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи неодноразово притягнутим до відповідальності, на шлях виправлення не став та продовжив вчиняти тотожні та об`єднані спільним умислом дії, спрямовані на вчинення домашнього насильства.

Так, ОСОБА_4 , усвідомлюючи та продовжуючи свої умисні протиправні дії, діючи систематично, умисно та цілеспрямовано, 27.07.2022, приблизно о 19 год. 00 хв., перебуваючи в будинку за місцем спільного проживання, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 , яке виразилось у словесних образах, погрозах, приниженні та залякуванні останньої, та викликало у потерпілої побоювання за свою безпеку, спричинило емоційну невпевненість та призвело до психологічних страждань, погіршення якості життя останньої, а також, маючи умисел на заподіяння фізичних страждань та розладів фізичного здоров`я ОСОБА_6 , вчинив стосовно неї фізичне насильство, яке виразилось у застосуванні до останньої не менше п`яти травматичних дій у вигляді стискання обома руками лівого передпліччя та нанесенні одного удару правою ногою в стегно лівої ноги потерпілої, спричинивши ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців: по зовнішній поверхні у середній третині лівого плеча, по зовнішньо-задній поверхні у середній третині лівого плеча, по передній поверхні у середній третині лівого плеча, по внутрішній поверхні у середній третині лівого плеча, по передній поверхні у нижній третині лівого передпліччя, по внутрішній поверхні у нижній третині правого плеча, по передній поверхні у нижній третині правого передпліччя, по передній поверхні у середній третині лівого стегна, які, згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, що викликало у потерпілої фізичні страждання та завдало останній фізичної шкоди.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав повністю, заявлений потерпілою цивільний позов не визнав, та показав, що 27.07.2022 перебував вдома, дивився футбол по телевізору. З потерпілою конфлікту не було, він її в той вечір бачив декілька хвилин. Тілесних ушкоджень їй не наносив.

Вважає, що всі конфлікти з дружиною відбувалися у зв`язку з тим, що вона його постійно провукувала.

Незважаючи на невизнання обвинуваченим своєї вини, його вина підтверджується показами потерпілої.

Так, під час судового розгляду потерпіла ОСОБА_6 показала, що її чоловік ОСОБА_4 систематично, на протягі тривалого часу, вчиняє відносно неї домашнє насильство психологічного характеру. Систематично зловживає алкоголем. Вони проживають разом, одна окремих поверхах будинку. Чоловік обзиває і дітей, нічим не допомагає, періодично погрожує їй вбивством. Після таких його дій вона зверталася до психолога. На час розгляду справи в суді, такі дії останнього продовжувалися відносно неї. Підтвердила, що обвинувачений неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення відносно неї домашнього насильства, та відносно нього виносилися обмежувальні приписи. Вони виносилися і після направлення справи до суду. Також, складалися протоколи про вчинення домашнього насильства після направлення справи до суду.

27.07.2022 чоловік прийшов додому в нетверезому стані, розпочав конфлікт, схопив її сильно за передпліччя, вона впала, і після цього він вдарив її по лівій нозі, були тілесні ушкодження і синяки від його дій. Підтвердила ті тілесні ушкодження, які зазначені в висновку судового експерта. Від інших осіб не отримувала тілесних ушкоджень, а саме від обвинуваченого. Підтримала заявлений цивільний позов в повному обсязі.

Крім показів потерпілої, його вина у вчиненні кримінального правопорушення підтверджується показами свідків, допитаними в суді:

Так, свідок ОСОБА_8 показав, що він неодноразово виїжджав на виклики з приводу вчинення домашнього насильства ОСОБА_4 . Виїзди здійснювалися після надходження повідомлень потерпілої. Останній раз він був у них на виїзді взимку 2022 року, та складав тоді відносно ОСОБА_4 протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством. Зі слів потерпілоїї, ОСОБА_4 ображав її нецензурними словами. Було таке, що при їх виїзді, ОСОБА_4 теж лаявся на потерпілу. Також, діти підтверджували, що він кричав і матюкався в будинку.

Свідок ОСОБА_9 надав аналогічні покази, що і свідок ОСОБА_8 , та показав, що він теж складав протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з домашнім насильством, відносно ОСОБА_4 . Останній систематично вчиняє домашнє насильство.

Свідок ОСОБА_10 показала, що під час спілкування з потерпілою на роботі, остання показала, що чоловік ОСОБА_4 27.07.2022 вчинив відносно неї психологічне та фізичне насильство, вдарив по нозі. З її слів, чоловік вдарив її своєю ногою по нозі.

Свідок ОСОБА_11 показала, що на початку 2019 і в 2022 році вона 4 місяці проживала в сім`і Чорнобаїв. Фактів побиття вона не бачила, але синці на потерпілій ОСОБА_12 бачила, бачила між ними шарпанину, та те, що обвинувачений був п`яний. Знає, що він не допомагає дітям, потерпіла все оплачує. Чула, як він обзивав потерпілу нецензурними словами, коли був п`яний, і коли він був в такому стані, більшість виникали конфлікти. Щодо події, яка була в липні 2022 року, показала, що бачила потерпілу на наступний день, в неї були синці і гематоми на тілі. Вона сказала, що їх спричинив обвинувачений. Після конфліктів були випадки, що вона приносила потерпілій легкі ліки, щоб заспокоїтися від наслідків психологічного насильства.

Свідок ОСОБА_13 показала, що вона працює разом з потерпілою. Неодноразово чула від потерпілої, що ОСОБА_14 ображає її і дітей. Бачила відео з телефону потерпілої, як ОСОБА_14 відноситься до неї і дітей. Бачила побої і синці в неї на руках. Це було 29.07.2022. Також, 13.05.2022 ОСОБА_15 приходила на роботу з синцями. Ій відомо, що обвинувачений ображав потерпілу нецензурними словами, казав, що виселить і дітей також. Вчиняє це в стані алкогольного сп`яніння. Це все у них триває з 2017 року. Про те, що ОСОБА_14 зловживає алкоголем, їй відомо давно. Потерпіла плакала на роботі, була стривожена, переживала, бо їй було соромно, що таке відбувається. Також, потерпіла їй казала, що тілесні ушкодження в липні 2022 року їй спричинив чоловік.

Свідок ОСОБА_16 показав, що потерпіла ОСОБА_12 скаржилася на свого чоловіка, показувала йому синці, плакала, вона приходила до них додому. Скаржилася на обвинуваченого, що він вчиняє відносно неї неправомірні дії, з її слів, він був п`яний. Один раз ОСОБА_12 в них ночувала, бо в них вдома була нехороша ситуація. Особисто він не чув, а все зі слів ОСОБА_15 . Часто бачив, як до них приїжджали працівники поліції. Бачив в потерпілої на руках і плечах сліди тілесних ушкоджень. Зі слів потерпілої, тілесні ушкодження їй наносив чоловік ОСОБА_4 .

Крім показів потерпілої та свідків, вина обвинуваченого підтверджується письмовими та речовими доказами, дослідженими в суді, а саме:

Висновком експерта судово-медичної експертизи № 515 від 29.07.2022, згідно якого у потерпілої ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді синців: по зовнішній поверхні у середній третині лівого плеча, по зовнішньо-задній поверхні у середній третині лівого плеча, по передній поверхні у середній третині лівого плеча, по внутрішній поверхні у середній третині лівого плеча, по передній поверхні у нижній третині лівого передпліччя, по внутрішній поверхні у нижній третині правого плеча, по передній поверхні у нижній третині правого передпліччя, по передній поверхні у середній третині лівого стегна, які, згідно висновку експерта відносяться до легких тілесних ушкоджень, які виникли за 1-3 доби до моменту огляду та цілком могли утворитися 27 липня 2022 року. Та які не властиві для падіння з висоти власного росту (з прискоренням чи без прискорення) а.с.35-36;

Протоколом проведення слідчого експерименту з участю потерпілої від 09.08.2022, на якому зафіксовано мехінізм спричинення тілесних ушкоджень потерпілій обвинуваченим шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події, та фототаблицею до нього а.с.43-51;

Матеріалами кримінального провадження №0000935 від 01.06.2022, долученими до справи згідно ухвали суду про тимчасовий доступ до речей та документів від 15.08.2022, у яких зафіксовано факт вчинення ОСОБА_4 домашнього насильства відносно потерпілої а.с.59-188, в якому містяться наступні документи:

Витяги з ЄРДР за №0000935 від 01.06.2022 а.ас.59-60

Заява потерпілої ОСОБА_6 про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 а.с.61-65

Копії постанов ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП від 02.07.2021, 19.10.2021, 25.03.2022, 15.04.2022 а.с.66-70

Терміновий заборонний припис від 04.03.2022 а.с.71

лист КНП « ІНФОРМАЦІЯ_4 » від 07.06.2022, про звернення ОСОБА_6 за медичною допомогою а.с.96

Постанова про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження диску з записом, наданим потерпілою ОСОБА_6 та протокол огляду відео а.с.106-111

Копія висновку експерта №417 від 14.05.2021 відносно ОСОБА_6 а.с.121-123

Постанова про визнання речових доказів та приєднання до матеріалів кримінального провадження диску з записом, наданим потерпілою ОСОБА_6 та протокол огляду відео а.с.125-129

Копія рішення ІНФОРМАЦІЯ_3 від 06.06.2022 про винесення обмежувального припису відносно ОСОБА_4 а.с.130-133,

Протоколами перегляду відеозаписів з мобільного телефону, наданих потерпілою ОСОБА_12 , та постановами про визнання їх речовими доказами

Тимчасовим заборонним приписом, винесеним відносно ОСОБА_4 .

Постановами ІНФОРМАЦІЯ_3 від 15.04.2022, 25.03.2022, 19.02.2021, 19.10.2021 -а.с.172-176

Матеріалами Єдиного обліку Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області №24596 від 10.07.2022 за зверненням ОСОБА_6 а.с.185-187.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.126-1 КК України, доведена повністю, та його дії кваліфіковані вірно.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Статтею 126-1 КК України передбачено, що домашнім насильством є умисне систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства щодо подружжя чи колишнього подружжя або іншої особи, з якою винний перебуває (перебував) у сімейних або близьких відносинах, що призводить до фізичних або психологічних страждань, розладів здоров`я, втрати працездатності, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпіло особи.

Об`єктивну сторону зазначеного кримінального правопорушення складають діяння, що виражаються в систематичному насильстві в формах фізичного, психологічного та економічного насильства.

У постанові від 25 лютого 2021 року Верховний Суд (справа № 583/3295/19) зазначив, що словосполучення «систематичне вчинення фізичного, психологічного або економічного насильства» описує діяння. Закінченим кримінальне правопорушення вважається з моменту вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

При цьому не має значення, чи було відображено в адміністративному протоколі поліції, в обмежувальному приписі чи в іншому документі факт перших двох актів насильства. Факт документування має значення для доказування систематичності, але не більше ніж інші передбачені законом докази.

Таким чином, для кваліфікації дій особи за ст. 126-1 КК України потребує доведенню вчинення хоча б однієї із трьох форм насильства (фізичного, психологічного чи економічного) втретє, у результаті чого настав хоча б один із вказаних в законі наслідків.

Дослідженими доказами, поза будь-якими сумнівами, доведено, що ОСОБА_4 в період з 19.02.2021, 19.10.2021, 27.02.2022, 25.03.2022, 15.04.2022 систематично, вчиняв умисні дії, які виразились у вчиненні психологічного насильства щодо своєї дужини ОСОБА_6 чим вчинив домашнє насильство, що призвело до її психологічних страждань, погіршення якості життя.

Дії обвинуваченого суд розцінює саме як умисні дії психологічного характеру, які свідчать про те, що обвинувачений діяв з прямим умислом.

Отже, наведені вище докази отримані у порядку, встановленому КПК України, підтверджують існування обставин, які відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подію кримінального правопорушення (час, місце, спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення) та інші обставини, які мають значення для кримінального провадження, взаємоузгоджуються між собою, у зв`язку з чим відповідно до положень ст.ст. 84, 85, 86 КПК України, є належними, допустимими, достовірними та у своїй сукупності, поза розумним сумнівом доводять, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів. При призначенні покарання суд має врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Покарання має відповідати принципам справедливості, співмірності й індивідуалізації.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених ним кримінальних правопорушень, які згідно ст. 12 КК України відносяться та нетяжкого злочину (ст. 126-1 КК України), особу обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та психіатра, характеризується посередньо, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Згідно ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Врахувавши особу винного, позицію сторін кримінального провадження, та беручи до уваги думку потерпілої, а також обвинуваченого, який вину у вчиненні кримінального правопорушення не визнав, суд дійшов висновку, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання в межах санкції статті за цей вид кримінального правопорушення, передбаченої Особливою частиною КК України, у виді обмеження волі.

Враховуючи тяжкість та суспільну небезпеку кримінального правопорушення, особу винного, вважаю, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства.

Вирішуючи цивільний позов суд виходить з наступного.

За ч. 1 ст. 128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд враховує положення ст. 129 КПК України та бере до уваги доведеність підстав та розміру заявленого цивільного позову.

Також згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Згідно пунктів 6, 7, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із змінами та доповненнями), обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд враховує, що потерпілій ОСОБА_6 завдано моральну шкоду, яка полягає у душевних страждань, пов`язаних із вчиненням щодо неї систематичного домашнього насильства з боку обвинуваченого ОСОБА_4 що призвело до погіршення якості життя, постійного пребування у пригніченому тривожному стані , постійно потребує медичної допомоги та психологічної.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд врахував характер вчиненого кримінального прапорушення, яке є умисним нетяжким злочином, ступінь вини обвинуваченого, характер немайнових втрат, глибину фізичних та душевних страждань потерпілої, вимушені зміни ритму життя, тривалість неправомірних дій, та дійшов висновку, що заявлений потерпілою розмір моральної шкоди у сумі 50000 гривень є завищеним, і з обвинуваченого на користь потерпілої необхідно стягнути моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

До вступу вироку у законну силу запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Питання про речові докази вирішити в порядку ст.100 КПК України.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експерта відсутні.

Керуючись ст.ст. 100, 368-374 КПК України ,суд-

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 126-1 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) завдану моральну шкоду в розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Речовий доказ: Диск (а.с.106) залишити в матеріалах кримінального провадження.

Диск (а.с.125) залишити в матеріалах кримінального провадження.

На вирок суду може бути подана апеляція до Рівненського апеляційного суду протягом 30 днів моменту проголошення вироку через Рівненський міський суд.

Згідно ст. 376 ч 6 КПК України копія вироку вручається негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1