Єдиний унікальний номер 725/2392/25
Номер провадження 1-кп/725/94/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.05.2025 року

Чернівецький районний суд міста Чернівців

в складі колегії суддів:

головуючої судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5 ,

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці кримінальне провадження, внесене до ЄРДС № 0000190 від 1 серпня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України, та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Чернівецького районного суду міста Чернівців перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000190 від 1 серпня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, яке призначено до судового розгляду.

Обвинувачений ОСОБА_8 подав на адресу суду письмове клопотання про відвід колегії суддів, вказуючи на те, що не довіряє складу суду, вважаючи його неупередженим, необ`єктивним та заангажованим, що виключає їх участь в розгляді даного кримінального провадження.

При цьому, в обґрунтування заявленого клопотання вказував, що колегія суддів під час розгляду даного кримінального провадження не дотримуються принципів змагальності, диспозитивності, рівності перед законом усіх учасників кримінального провадження з підстав наявності власних інтересів, оскільки при вирішення питання щодо продовження строків дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, колегія суддів надала перевагу лише доводам прокурора, які є виключно його припущеннями та не підтвердженні доказами й відповідно не взяла до уваги наведені ним заперечення щодо законності пред`явлення йому обвинувачення та відсутності доказів його вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення. Крім того, також вказував, що судом не було дотримано строків, визначених КПК щодо 10-денного строку призначення даного кримінального провадження до судового розгляду, а також порушено його право на розгляд даного кримінального провадження судом присяжних.

Також обвинувачений заявив відвід прокурору ОСОБА_5 , з підстав зловживання прокурором своїм службовим становищем, подання до суду сфальшованого обвинувального акту після завершення досудового розслідування, а також непогодження із пред`явленим обвинуваченням, що викликають обґрунтовані сумніви у його неупередженості.

В ході розгляду судом поданого клопотання обвинувачений ОСОБА_8 не навів доводів у обгрунтування поданого ним клопотання в частині наявності підстав для відводу колегії суддів.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_6 клопотання свого підзахисного залишила на розсуд суду.

Інший обвинувачений ОСОБА_9 та його захисник в судовому засіданні підтримали подане клопотання та просили про його задоволення.

Прокурор в судовому засіданні проти задоволення клопотання про відвід членів колегії суддів заперечив, з огляду на безпідставність такого відводу та не наведення обвинуваченим підстав та мотивів недовіри складу суду. Також прокурор заперечив проти задоволення заявленого клопотання щодо наявності підстав для його відводу вказуючи на його необґрунтованість.

Заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Так, кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини(ст.8 КПК України).

Статтею 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимогКонституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно статті 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 81 КПК України визначено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

При цьому, згідно Закону України «Про судоустрій та статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Можливість неупередженого та об`єктивного розгляду справи є однією із фундаментальних засад здійснення правосуддя, та з метою дотримання цієї гарантії учасники судового провадження мають право заявити відвід, який повинен бути вмотивованим (частина 5 статті 80 КПК).

При цьому, перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1,2,5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України та є вичерпним.

Зокрема, положеннями ч.1 ст.75 КПК України визначено, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Статтею 2 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод(надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При цьому, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

У своїх рішеннях «Тимошенко проти України», «Ходорковський проти Росії», ЄСПЛ зазначив, що структура Конвенції ґрунтується на презумпції добросовісності дій органів державної влади країн - учасниць. Будь-яка державна політика чи окремий захід може мати «прихований мотив», а презумпція добросовісності є спростованою. Заявник, який стверджує, що його права і свободи були обмежені з неналежних підстав, повинен переконливо довести, що справжня мета державних органів була не такою, як її було проголошено (або яка може обґрунтовано припускатись, виходячи з контексту). Простої підозри про те, що державні органи користувались своєю владою для іншої мети, ніж та, що передбачена Конвенцією, недостатньо.

Отже, відповідно до практики ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Суд вважає відвід необґрунтованим, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Аналіз вказаних вимог закону вказує на те, що існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18).

Так, на думку Верховного суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Таким чином, за окремою підставою відводу визначеною саме як наявність «інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді», особа яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи. Водночас відвід повинен бути вмотивований, з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

Разом з тим, детальний аналіз наведених підстав, які, на переконання обвинуваченого, викликають сумніви в неупередженості колегії суддів, вказує на те, що поданою заявою фактично оспорюються постановлені за їх участю судові рішення в ході проведення підготовчого судового розгляду даного кримінального провадження та при продовженні строків дії обраного обвинуваченому запобіжного заходу та висловлюється певна незгода з процесуальними рішеннями за їх участі.

Крім того, оцінюючи, чи наявні підстави для відводу суддів, колегія суд констатує, що відсутні будь-які підстави стверджувати, що судді мають та виявляють особисту упередженість під час розгляду цієї справи. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного. Достатніх та належних доказів протилежного заявником не надано й судом не здобутой відповідно заявлений обвинуваченим відвід в цій частині не містять належних та достатніх даних щодо необ`єктивності, упередженості або особистої зацікавленості суддів, а ґрунтуються виключно на власних припущеннях заявника та непогодження із процесуальними рішеннями суду та не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.У заяві про відвід відсутні об`єктивні факти, які можуть свідчити про заінтересованість суддів та викликати сумніви у їх неупередженості при розгляді даного кримінального провадження.

Безпідставними є й доводи заявника як підстава для відводу колегії суддів в частині розгляду кримінального провадження неналежним складом суду та порушення його прав на розгляд даного кримінального провадження судом присяжних, оскільки згідно ч.3 ст. 31, ч.10 ст. 615 КПК України, кримінальне провадження в суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких передбачено довічне позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох суддів.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що клопотання обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід колегії суддів є необґрунтованим, оскільки висловлення недовіри складу суду без наведення підстав не може слугувати підставою для відводу членів колегії суддів згідно з чинним кримінальним процесуальним законом й відповідно обставини, на які обвинувачений посилається у своїй заяві про відвід, мають суто суб`єктивний характер, свідчать про незгоду обвинуваченого з процесуальними діями і рішеннями суду та не містять переконливих даних, які б дозволили зробити висновок про наявність передбачених законом підстав для відводу колегії суддів .

Щодо наявності підстав для відводу прокурора, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 77 КПК України прокурор, слідчий не може брати участь у кримінальному провадженні якщо є підстави для відводу прокурора, слідчого, а саме: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, членом сім`ї або близьким родичем сторони, заявника, потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому ж провадженні як слідчий суддя, суддя, захисник або представник, свідок, експерт, спеціаліст, перекладач; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його неупередженості.

Аналізуючи вищевказані вимоги закону, колегія суддів приходить до висновку, що для відводу прокурора необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути мотивовані та відповідати підставам для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Разом з тим, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що прокурор ОСОБА_5 є упередженим та зацікавленим не ґрунтуються на положеннях закону і не підтверджується наявністю беззаперечних доказів.

Сама по собі незгода з процесуальними діями прокурора як в ході досудового розслідування, так і в судовому засіданні, у тому числі внесення відомостей до ЄРДР про вчинення кримінального правопорушення, які внесені у 2023 року, а затримання відбулося в жовтні 2024 року та обвинувальний акт скеровано до суду у 2025 році, не може бути підставою для відводу прокурора в даному кримінальному провадженні.

Таким чином, вказані у заяві підстави для відводу не підпадають під обставини, які визначені в законі, тому в задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід прокурора також слід відмовити.

При цьому, колегія суддів наголошує на важливості інституту відводу судді для забезпечення безстороннього розгляду справи, але вмотивованість заяви про відвід судді є процесуальним обов`язком учасника, який повинен добросовісно реалізовувати надане йому право, а необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Керуючись статтями 75, 77, 80,81 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_8 про відвід членів колегії суддів та прокурора ОСОБА_5 у розгляді обвинувального акту у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000190 від 1 серпня 2023 року по обвинуваченню ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 114-2 КК України, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст складено 12.05.2025 року.

Головуюча суддя Чернівецького районного

суду міста Чернівців ОСОБА_1

Суддя Чернівецького

районного суду міста Чернівців ОСОБА_2 .

Суддя Чернівецького

районного суду міста Чернівців ОСОБА_3