Провадження №1-кс/592/6198/25

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2025 року м.Суми

Слідчий суддя Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , без фіксації процесуальної дії технічними засобами, розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого Четвертого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000080 від 05.08.2022 р. за ч. 3 ст. 413, ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий своє клопотання мотивує тим, що 25.02.2022 р. близько 13 год. 00 хв., більш точного часу під час досудового розслідування не встановлено, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ солдат ОСОБА_4 , перебуваючи на службі, діючи зі злочинною недбалістю, достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок зберігання зброї та боєприпасів та відповідальність, яка передбачена, залишаючи територію військової частини НОМЕР_2 в АДРЕСА_1 через ракетний обстріл території та приміщень вказаної частини, у невстановленому під час досудового розслідування місці в м. Охтирка Сумської області, допустив втрату наявного у нього майна та озброєння, а саме: перехідник, обойма в кількості 4 шт., 5,45 мм набої 7Н6 в кількості 120 шт., магазини АК-74 в кількості 4 шт., сумка для магазинів АК-74, 5,45 мм автомат АКС-74 № НОМЕР_3 , шолом протикульовий «Каска-ІМ», Бронежилет «Корсар Мзм-1-6», шомпол до АКС-74. Пошукові заходи результата не дали, зброя та майно станом на даний час не знайдені.

Згідно довідки, наданої військової частиною НОМЕР_1 НГУ, балансова вартість перехідника становить 0,68 грн.. балансова вартість обойми в кількості 4 шт. становить 10,20 грн., балансова вартість 5,45 мм набої 7Н6 в кількості 120 шт. становить 36 грн, балансова вартість магазинів АК-74 в кількості 4 шт. становить 32,20 грн., балансова вартість сумки для магазинів АК-74 становить 3,43 грн., балансова вартість 5,45 мм автомата АКС-74 №1433616-81 - 441 грн., балансова вартість шолома протикульовий «Каска-ЇМ» становить 2250 грн., балансова вартість бронежилета «Корсар Мзм-1-6» становить 9950 грн., балансова вартість шомпола до АКС-74 становить 2.03 грн. на загальну суму 12725,56 грн.

Крім того, 27.06.2025 р. близько 19 год. 45 хв. військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ ОСОБА_4 , знаходячись біля магазину за адресою: АДРЕСА_1 , перебуваючи в цивільному одязі, поза службою, побачив раніше малознайомого ОСОБА_5 , військовослужбовця ЗСУ військової частини НОМЕР_4 , який перебував у цивільному одязі та поза службою, що стояв біля входу у вказаний магазин та спілкувався зі сторонніми особами. В цей час ОСОБА_4 , маючи негативне особисте ставлення до ОСОБА_5 , яке виникло через негативну характеристику під спілкування з їх спільними знайомими, маючи намір на заподіяння тілесних ушкоджень останньому, підійшов до потерпілого та діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та їх наслідки, передбачаючи суспільно небезпечний характер своїх дій та бажаючи при цьому настання відповідних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень потерпілому, тримаючи в правій руці предмет зовні схожий на кастет, раптово для ОСОБА_5 , наніс йому удар правою рукою, стиснутою в кулак, в якій знаходився предмет, схожий на кастет, в ділянку правої потиличної частини голови. ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що для спричинення серйозніших тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , йому необхідне значно більше знаряддя, підійшов та взяв з салону автомобіля «Део Ланос», на якому він попередньо приїхав до магазину зі своїм знайомим ОСОБА_6 , бейсбольну дерев`яну биту та почав бігти за ОСОБА_5 з метою спричинення йому тілесних ушкоджень. Наздогнавши ОСОБА_5 , який впав на землю біля будинку № 11 по вул. Олійника, на відстані близько 70 метрів від вказаного магазину. ОСОБА_4 наніс не менше чотирьох ударів битою по рукам ОСОБА_5 який захищав голову та не менше трьох ударів по гомілці лівої ноги. В подальшому ОСОБА_4 , побачивши, що своїми умисними діями, він спричинив ОСОБА_5 відкритий перелом ноги, припинив свої протиправні дії. Після цього ОСОБА_7 каретою швидкої допомоги доставлений до КПП ОМР «Охтирська центральна районна лікарня» для надання медичної допомоги.

28.06.2025 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України.

12.09.2025 р. ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 413 КК України.

Злочинами, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 заподіяно матеріальний збиток на суму 12725 грн. 56 коп.

В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_4 має у власності мотоцикл «VDV TEKKEN 250», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 .

На цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою його забезпечення.

На вказаній стадії кримінального провадження на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зібрано достатньо матеріалів для застосування в рамках цього кримінального провадження заходів його забезпечення, одним із яких і є накладання арешту на майно.

Таким чином, з метою недопущення відчуження об`єкту речових прав, з метою уникнення від відповідальності та унеможливлення стягнення збитків за матеріалами кримінального провадження, завданої внаслідок кримінального правопорушення, а також всебічного, повного й неупередженого розслідування, встановлення всіх обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, виникла необхідність застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як накладення арешту на мотоцикл «VDV TEKKEN 250», VIN: НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 .

Таким чином, слідчий суддя має всі законні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження шляхом накладення арешту на зазначене вище майно з метою його збереження для забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення у відповідності до п. 4 ч. 2 ст. 170 КПК України.

У судове засідання слідчий не з`явився.

Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали клопотання, перевіривши додані до нього матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що 05.08.2022 р. у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000080 зареєстровано кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 413, ч. 1 ст. 121 КК України, досудове розслідування у якому здійснює Четвертий відділ (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві.

Відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є арешт майна.

Застосування заходів забезпечення кримінального провадження, зокрема і арешту майна, можливе за таких умов: існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора; може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням (ч. 3 ст. 132 КПК України).

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Частиною 2 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна, як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України, у випадку передбаченому п. 4 ч. 2 цієї статті, тобто з метою відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

У відповідності до ч. 1 та ч. 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Слідчий у судовому засіданні зазначив, що мета накладення арешту на нерухоме майно, що належить підозрюваному ОСОБА_4 , є його збереження для забезпечення цивільного позову.

Крім того, слідчий суддя розглядаючи клопотання про арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), не встановлює остаточний розмір шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів врахувати заявлений стороною обвинувачення можливий розмір шкоди та перевірити співмірність ціни позову розміру шкоди, завданої внаслідок вчинення злочину.

Проте, матеріали клопотання не містять та слідчим не підтверджено, що прокурором подано цивільний позов про відшкодування на користь держави збитків у сумі 12725 грн. 56 коп. завданих внаслідок кримінального правопорушення.

Тобто, відомості про ціну позову, а саме вартість рухомого майна, яке належить підозрюваному ОСОБА_4 , для визначення співмірності заходу забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, у матеріалах клопотання відсутні.

Таким чином, слідчий суддя приходить до переконання, що потреби у такому заході забезпечення кримінального провадження як арешт майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, на даному етапі досудового розслідування відсутні, а також на цьому етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування не виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення для запобігання можливості його відчуження чи передання на користь третіх осіб з метою приховування.

З урахуванням вищевикладеного, слідчим не доведено необхідність накладення арешту на майно ОСОБА_4 , а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 КПК України.

Керуючись ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого Четвертого відділу (з дислокацією у м. Сумах) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Полтаві ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000080 від 05.08.2022 р. за ч. 3 ст. 413, ч. 1 ст. 121 КК України відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1