ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2025 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

підозрюваного ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В

22 липня 2025 року о 21 год 54 хв ОСОБА_9 затримано за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, 23 липня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України.

Ухвалою слідчого судді цього ж суду від 24 липня 2025 року стосовно підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 50 днів, до 09 вересня 2025 року включно, без визначення на підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України розміру застави, а ухвалою від 26 серпня 2025 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні (ЄРДР № 0000536 від 19 грудня 2024 року) продовжено строком до шести місяців, тобто до 09 листопада 2025 року включно.

У подальшому, оскаржуваною ухвалою слідчого судді від 08 вересня 2025 року, за клопотанням старшого слідчого відділу розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості СУ ГУНП у Волинській області ОСОБА_10 , підозрюваному продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 06 листопада 2025 року без визначення, на підставі п. 5 ч. 4 ст. 183 КПК України, розміру застави.

Не погоджуючись із такою ухвалою слідчого судді, захисник ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу, у якій стверджує про її незаконність та необгрунтованість, покликаючись, при цьому, на наявність у останнього міцних соціальних звязків, постійного місця проживання, за яким може виконуватись запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, неофіційного заробітку, а також неповнолітньої дитини, яка перебуває на його утриманні. Наркотики були придбані ним виключно для власного споживання, оскільки він є наркозалежною особою. У звязку із цим, просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали клопотання, заслухавши думку учасників судового провадження, колегія суддів доходить такого висновку.

Відповідно до положень ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у ст. 184 цього Кодексу, повинно містити виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, так і обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою. Слідчий суддя зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Згідно з ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосовування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За вимогами ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Крім наявності зазначених у статті 177 КПК України ризиків слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі, передбачені ст. 178 КПК України.

При оцінці доводів апеляційної скарги захисника ОСОБА_8 та перевірці обґрунтування ухвали слідчого судді в частині підставності заявленого клопотання про продовження існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків, колегія суддів встановила належне та детальне обґрунтування слідчим суддею наявності кожного із зазначених в оскаржуваній ухвалі ризиків, які першочергово слугували підставою для застосування стосовно підозрюваного ОСОБА_9 такого запобіжного заходу як тримання під вартою та, у подальшому, не змінились. Зокрема, тяжкість кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 307 КК України, у якому він підозрюється, яке у відповідності до ст. 12 КК України, відноситься до категорії особливо тяжкого. І у разі доведення його винуватості у вчиненому, йому може бути призначений судом безальтернативний вид покарання у виді позбавлення волі на строк від девяти до дванадцяти років з конфіскацією належного йому на праві приватної власності майна. Це, у тому числі, обумовлює ризик здійснення ним спроби переховування від органу досудового розслідування чи суду з метою уникнення відповідальності за вчинене, знищити, сховати або спотворити речі та документи, що мають істотне значення для встановлення обставин даного кримінального провадження, також може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, повязані із незаконним збутом психотропних речовин через відсутність постійного джерела прибутку та офіційного працевлаштування.

Тоді як усі доводи захисника, викладені нею у поданій апеляційній скарзі, у тому числі, стосовно непричетності підозрюваного саме до збуту предмета даного злочину, є лише нічим не підтвердженими судженнями, які правильність висновків судді у жодному із зазначених у оскаржуваній ухвалі аспектів, не спростовують.

Через те, що запобіжний захід підозрюваного ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою продовжено цілком законно та обгрунтовано, у межах строку досудового розслідування, з покликанням на визначені ст. 177 КПК України ризики які, на момент розгляду заявленого клопотання, не зменшились та не змінились, відтак апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення. а ухвала слідчого судді без зміни.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, Волинський апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , подану в інтересах підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2025 року про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_9 без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: