Справа № 309/44/25
Провадження № 1-кп/309/2/25
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 серпня 2025 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
Під час судового засідання прокурор подав клопотання про продовження строку запобіжного заходу у виді домашнього арешту обвинуваченому ОСОБА_4 .
Клопотання прокурора вмотивовано тим, що 6 жовтня 2024 року, о 20 годині, водій спеціалізованого легкового автомобіля медичної допомоги на базі «Citroen Jumper», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_4 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, перебуваючи на добовому чергуванні як водій спеціалізованого автомобіля Хустської станції екстреної медичної допомоги, отримавши виклик про надання медичної допомоги в с.Велятино Хустського району, попередньо узгодивши надання засобу ОСОБА_5 , а саме спеціального автомобіля, з метою безперешкодного перевезення осіб з метою подальшого їх переправлення через державний кордон України, яким, у зв`язку із введенням на території України «Воєнного стану» і обмеженням виїзду за кордон осіб чоловічої статі з числа громадян України віком від 18 до 60 років, у зв`язку з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69 «Про загальну мобілізацію», заборонено виїзд за кодон, та які мали намір виїхати за межі України, перевіз даних осіб через пост на якому знаходились правоохоронні органи з метою подальшого сприяння у незаконному перевезенні через державний кордон України.
За вказаних обставин ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України.
На даний час відносно ОСОБА_4 діє запобіжний захід у виді домашнього арешту в темну пору доби строк дії якого закінчується 03 листопада 2025 року.
Метою і підставами застосування запобіжного заходу, згідно ст.177 КПК України є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від суду; незаконно впливати на свідків та продовжити вчиняти інші кримінальні правопорушення. Вжитий відносно ОСОБА_4 запобіжний захід є обґрунтованим, а застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти ризикам.
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав подане ним клопотання та просив його задовольнити з підстав наведених у ньому.
У судовому засіданні захисник ОСОБА_6 вирішення даного питання залишив на розсуд суду. Однак просить врахувати, що ОСОБА_4 не порушує застосований до нього запобіжний захід.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 просить пом`якшити йому запобіжний захід. Хотів би знайти роботу, також йому треба пройти лікування.
У судовому засіданні інший обвинувачений ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_7 своєї позиції не висловили.
Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання, суд констатує наступне.
Як вбачається ухвалою слідчого Хустського районного суду Закарпатської області від 02.07.2025 продовжено обвинуваченому ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту в темну пору доби строком на 2 місяці, а саме по 3 вересня 2025 року.
Згідно ч. 1 ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження, у тому числі запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (ст. 177 КПК України).
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ст. 177 КПК України).
Відповідно до норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 - п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.
Відповідно до ст. 331 КПК України, до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Відповідно до ст. 29 Конституції України кожна людина має право на свободу та особисту недоторканність. Ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.
У вказаному кримінальному провадженні ОСОБА_4 було висунуто обвинувачення за ч.3 ст. 332 КК України.
Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 332 КК України, установлено попередніми ухвали слідчого судді та під сумнів не ставиться.
В ході обговорення питання доцільності обрання запобіжного заходу, відносно обвинуваченого, відповідно до обвинувального акту встановлено такі відомості: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, вдівець, раніше не судимий. Обвинувачений, на час вирішення даного питання за своїм віком і станом здоров`я не має специфічних особливостей стану здоров`я, має соціальні зв`язки. На цей час, всі свідки в даному кримінальному провадженні судом ще не допитані, обвинувачений обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до класифікації злочинів, визначеної ст. 12 КК України, є тяжким злочином, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до дев`яти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років з конфіскацією майна, докази передбачені ст. 84 КПК України з боку обвинувачення, у цей період, не досліджені, у світлі чого, з урахуванням наведених даних суд уважає, що обставини регламентовані п.п.1, 3 та 5 ч.1 ст. 177, п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 194, ст. 199 КПК України є дійсними. А посилання сторони захисту на недоведеність існування таких ризиків є недоречним.
При цьому, вони обумовлені у світлі, як вказаних відомостей, так і факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій він піддається до кримінальної відповідальності, з огляду на що об`єктивний спостерігач вважає, що, у даному конкретному випадку, обставини визначені ст. 177 КПК України щодо ризиків є обґрунтованими, оскільки вони підтверджуються наявними матеріалами, як і інші обставини визначені ч. 1 ст. 194 вказаного Кодексу.
Також, в судовому засіданні встановлено, що обвинуваченому ухвалою слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області було продовжено запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в темну пору доби, який, у цей період, закінчується, однак, на даний час, в зазначений строк неможливо закінчити судовий розгляд з огляду на наявність об`єктивних передумов.
Як наслідок, у цей період, є наявними обставини визначені п.п. 1-2 ч. 1 ст. 194, ст.ст. 199, 315 КПК України.
Будь-яких інших обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи обвинуваченого судом, на даному етапі, не встановлено та сторонами не доведено.
Щодо питання того чи є можливим уникнення наявним ризикам шляхом застосування іншого більш м`якого запобіжного заходу, то суд у світлі факторів пов`язаних з характером вказаної особи, її моральністю, місцем проживання, родом занять, майновим станом, сімейними зв`язками та усіма видами зв`язку з країною, в якій така особа піддається кримінальному переслідуванню, вважає недостатнім застосування більш м`який запобіжний заході для запобігання наявним ризикам.
Твердження сторони захисту жодним чином вказані висновки не спростовують.
Та обставина, що ОСОБА_4 не порушує застосований до нього запобіжний захід не є підставою для його пом`якшення, а лише свідчить про його дієвість. Щодо посилання на необхідність проходження ОСОБА_4 лікування у м.Ужгороді, то таке може бути забезпечено шляхом отримання відповідного дозволу у суду, і це не буде порушенням застосованого запобіжного заходу у виді домашнього арешту. Відносно твердження ОСОБА_4 про те, о хотів би знайти роботу, то суд зазначає, що належним чином не обґрунтовано, що обраний відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у виді домашнього арешту в темну пору доби якимось чином може перешкоджати його працевлаштуванню, і якихось доказів що обвинуваченому пропонувалася роботу з робочим часом у період, який попадає (хоча б частково) між з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби не надано. Відтак суд відхиляє такі доводи обвинуваченого.
А отже клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 184, 193, 194, 196, 197, 201, 202, 205, 331, 369 КПК України суд
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_4 строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту в темну пору доби задовольнити.
Продовжити ОСОБА_4 строк дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на два місяці, тобто до 03 листопада 2025 року.
Покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме: прибувати на виклики прокурора та суду за першою вимогою; не відлучатися за населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; не залишати місце постійного проживання за адресою, АДРЕСА_1 , без дозволу суду у темну пору доби, а саме з 20 год. 00 хв. до 06 год. 00 хв. наступної доби; повідомляти прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Строк дії ухвали суду про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під домашнім арештом у темну пору доби визначити два місяці, тобто до 03 листопада 2025 року.
Роз`яснити ОСОБА_4 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Ухвалу про продовження строку запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через прокурора для виконання органу УП за місцем проживання обвинуваченого.
По закінченню цього строку та за відсутністю клопотання прокурора в порядку, передбаченому ст.199 КПК України, ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід та обов`язок вважається скасованим.
На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали виготовлено та проголошено 27 серпня 2025 р. о 09 год. 30 хв.
Суддя Хустського
районного суду: ОСОБА_1