Справа № 522/8690/25
Провадження по справі №1-кс/522/2792/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши клопотаннядізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , поданого в рамках кримінального провадження № 0000112 від 21.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

Сектором дізнання ВП №5 ОРУП №1 ГУНП в Одеській областіздійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні за № 0000112 від 21.04.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 21.04.2025 надійшло повідомлення від "Океан", при поверхневому огляді ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою АДРЕСА_1 , санаторій "Красні Зорі" виявлено наркотичну речовину. (ЄО 8633 від 21.04.2025).

У подальшому на підставі ч. 3 ст. 233, 234 КПК України, з метою недопущення знищення, приховання речового доказу та його збереження у кримінальному провадженні, врятування вказаного майна, 21.04.2025 за адресою: м.Одеса, вул. Бернардацці 4/6, проведено обшук за участю гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив про те, що зберігає при собі заборонену наркотичну речовину, після чого самостійно надав працівникам поліції, один поліетиленовий зіп-пакет. Також повідомив, що надав працівникам поліції документ, а саме Посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане Інститутом Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 06 липня 2024 року зі зміненим фотознімком на свій.

Під час огляду вказаного одного поліетиленового зіп-пакету, всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ №CRI1222371. Також під час огляду вказаного Посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане Інститутом Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 06 липня 2024 року, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ №CRI1222372.

Згідно п. 2 ст. 167 КПК України, тимчасовому вилученню підлягає майно у вигляді речей, документів, грошей, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Підставою тимчасового вилучення майна, згідно п. 1 ч. 2 ст. 167 КПК України, є те, що тимчасово вилучене майно, відноситься до речей, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення.

Підставами для арешту майна відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України є наявність розумних підозр, які свідчать про те, що тимчасово вилучене майно є доказом у вказаному кримінальному провадженні. Завданням арешту майна є запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження речових доказів у кримінальному провадженні.

Якщо речовий доказ буде перебувати у користуванні особи, яка зацікавлена в кінцевому рішенні у кримінальному провадженні, або до нього буде доступ сторонніх осіб існує реальна загроза відчуження, зміни або знищення вказаного майна, а його втрата у свою чергу може призвести до втрати доказової бази у кримінальному провадженні.

У матеріалах кримінального провадження наявні достатні підстави вважати, що вилучені предмети а саме: одного поліетиленового зіп-пакету, всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ № CRI1222371, Посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане Інститутом Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 06 липня 2024 року, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ № CRI1222372 мають суттєве значення для встановлення обставин у кримінальному провадженні, що потребує накладення на нього арешту.

У зв`язку з цим, єдиною доцільною процесуальною дією, яка може бути ефективною для запобігання використанню, перетворенню, передачі, відчуженню вилученого майна, а також знищенню слідової інформації, що негативно вплине на ефективність досудового розслідування, з метою збереження речових доказів та подальшого забезпечення відшкодування збитків є накладення арешту на тимчасово вилучене в ході обшуку майно, а саме: одного поліетиленового зіп-пакету, всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ №CRI1222371, Посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане Інститутом Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 06 липня 2024 року, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ №CRI1222372.

У зв`язку з вищевикладеним, дізнавач звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Позиція учасників судового розгляду.

У судове засідання дізнавач не з`явився, звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд клопотання за його відсутності, вимоги клопотання підтримав в повному обсязі.

Вивчивши надані матеріали, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Мотиви суду.

Вилучені предмети, відповідно до ст. 98 ч. 1 КПК України, містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Згідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову. стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку необхідності збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що вказане майно є знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди або містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні сектору дізнання відділу поліції №5 Одеського районного управління поліції №1 ГУНП в Одеській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про, яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000112 від 21.04.2025, за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що є достатньо підстав вважати, що документи та предмети, які були виявлені та вилучені 21.04.2025 в ході проведення обшуку можуть містити відомості про обставини вчинення кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, тому мають значення речового доказу у кримінальному провадженні.

Метою накладення арешту є збереження вказаного майна в якості речового доказу у кримінальному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про можливість задоволення клопотання та накладення арешту на зазначене в клопотанні прокурора майно.

Керуючись ст. ст. 167-173 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно - задовольнити.

Накласти арешт на вилучене під час проведеного 21.04.2025 обшуку за адресою: м. Одеса, вул. Бернардацці 4/6, під час у громадянина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 було виявлено та вилучено однин поліетиленовий зіп-пакет, всередині якого знаходиться порошкоподібна речовина білого кольору, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ №CRI1222371, та Посвідчення офіцера серії НОМЕР_1 видане на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , видане Інститутом Військово Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 06 липня 2024 року, який було вилучено та запаковано до полімерного сейф-пакету НПУ №CRI1222372.

Виконання ухвали покласти на дізнавача сектору дізнання відділу поліції № 5 Одеського районного управління поліції № 1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 , та/або інших дізнавачів з групи дізнавачів у вказаному кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_6

24.04.2025