ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Одеса

Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000859 від 23.11.2024 року відносно:

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Чорна, Красноокнянського району Одеської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, без інвалідності, неодруженого та неповнолітніх (непрацездатних) осіб на утриманні не маючого, до затримання не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на теперішній час без постійного місця проживання, до затримання проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого, а саме:

- 31.01.2013 року вироком Саратського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки;

- 10.02.2015 року вироком Саратського районного суду Одеської області за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ст. 70, ст. 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців;

- 17.09.2024 року вироком Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду Хаджибейський районний суд м. Одеси) за ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 360, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням строком на 2 роки,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, суд

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до Указу Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року та Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 2102-ІХ від 24.02.2022 року введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався в установленому законом порядку, а на момент вчинення кримінального правопорушення - Указом Президента України № 740/2024 від 28.10.2024 року, затвердженого Законом України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» № 4024-IX від 29.10.2024 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 10 листопада 2024 року строком на 90 діб.

Так, ОСОБА_5 , будучи раніше судимою особою та особою, до якої застосовано випробувальний термін, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та знов вчинив кримінальне правопорушення проти власності, в період дії воєнного стану, за наступних обставин.

21.11.2024 року, приблизно об 11 годині 07 хвилин, більш точний час встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 прибув до першого під?їзду будинку № 141 по вул. Балківській в м. Одесі, де, ліворуч від вхідних дверей до під?їзду, побачив дитячий велосипед-коляску марки «Crosser one» та в цей момент у останнього раптово виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна - дитячого велосипеду-коляски марки «Crosser one», що належить ОСОБА_6 .

У подальшому, ОСОБА_5 , впевнившись у тому, що за ним ніхто не спостерігає та його дії залишаться непоміченими, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, покидаючи під?їзд та проходячи повз дитячого велосипеда-коляски марки «Crosser one», діючи повторно, з корисливих мотивів, в умовах воєнного стану, шляхом вільного доступу, таємно, незаконно заволодів вищевказаним велосипедом-коляскою марки «Crosser one», який належить ОСОБА_6 , вартістю 3 556 гривень 60 копійок.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 зник, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив майнову шкоду потерпілій ОСОБА_6 на суму 3 556 гривень 60 копійок.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 4 ст. 185 КК України визнав повністю та надав аналогічні показання щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, що викладені в обвинувальному акті, а саме те, що він в кінці листопада 2024 року (точної дати не пам`ятає), перебуваючи в під`їзді багатоповерхового будинку, що розташований по вул. Балківська, в м. Одесі, пересвідчившись, що за ним ніхто не спостерігає та його дію залишаться непоміченими, викрав дитячий велосипед та зник разом із викраденим майном з місця злочину. Кваліфікацію своїх дій, суму завданого збитку, назву та якісні характеристики викраденого майна не оскаржує. Розуміє, що діяв під час воєнного стану та під час іспитового строку. У вчиненому розкаявся, просив вибачення у потерпілої, завдані збитки відшкодував шляхом повернення викраденого майна, та просив суд суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засіданні участі не приймала, матеріали провадження містять її заяву про розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 без її участі. Матеріальних та моральних претензій до обвинуваченого не має, покарання просить призначити на розсуд суду.

Прокурор під час судового розгляду просила обмежитись допитом обвинуваченого і дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження, та відповідно до вимог статті 349 КПК України, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Отже, за згодою учасників судового провадження, які, під час судового розгляду, не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, крім того, судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст обставин даного провадження, отже, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, і обмежився допитом обвинуваченого, а також дослідженням документів, що характеризують його особу, документів, що стосуються вирішення долі речових доказів, заходів забезпечення кримінального провадження.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння учасниками судового провадження обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність їх позицій, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Під час допиту обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив, що саме він, будучи раніше судимим за злочини проти власності, за викладених в обвинувальному акті обставин, під час діє воєнного стану, таємно вчинив крадіжку чужого майна.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції, тому зважаючи на викладене та те, що обвинувачений підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини, і беззаперечно визнав свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, суд вважає доведеним пред`явлене йому обвинувачення і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, в умовах воєнного стану.

Відповідно до ст. 66 КК України, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття.

Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , судом не встановлено.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином; особу ОСОБА_5 , його вік (44 роки); соціальне положення (неодружений, дітей не має, без постійного місця проживання, працездатний, проте до затримання не працевлаштований); стан здоров`я (особа осудна, на обліку лікарів психіатра та нарколога не перебуває, інвалідності чи тяжких захворювань не має); те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, вчинив кримінальне правопорушення у даному провадженні під час іспитового строку, повністю та беззаперечно визнає вину у вчиненому у даному провадженні, відсутність будь-яких претензій у потерпілої та має обставину, що пом`якшує покарання.

На підставі викладеного, враховуючи в сукупності обставини кримінального правопорушення, відомості про особу обвинуваченого та його ставлення до скоєного, а також наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд погоджується з думкою прокурора в судових дебатах та вважає, що обвинуваченому ОСОБА_5 необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі.

Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України суд не знаходить.

Поряд з цим, судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення у даному провадженні в період випробувального терміну, призначеного на підставі вироку Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 17.09.2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 360, ст. 70 КК України, остаточне покарання ОСОБА_5 слід призначити за сукупністю вироків з дотриманням вимог ч. 1 ст. 71 КК України, за принципом часткового складання покарань.

Вироком Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 17.09.2024 року ОСОБА_5 визнано винним за ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 360 КК України та на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України, звільнено від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням строком на 2 (два) роки та покладено обов`язки, передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 02.12.2024 року, скасувати.

Питання щодо речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати у даному провадженні відсутні.

Вирішуючи питання, які відповідно до положень пп. 2 п. 4 ст. 374 КПК України повинен вирішити суд при ухваленні вироку, у тому числі щодо заходів забезпечення кримінального провадження, до яких відноситься і питання запобіжного заходу, встановивши можливість вчинення ОСОБА_5 дій, передбачених ст. 177 КПК України, з метою забезпечення належної процесуальної поведінки останнього до набрання вироком законної сили та забезпечення виконання вироку, суд вважає за необхідне обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили залишити без змін.

В рамках даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 29.11.2024 року було застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який продовжено в передбаченому КПК України порядку й до теперішнього часу, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України, ОСОБА_5 слід зарахувати у строк відбуття покарання, строк його знаходження під вартою у даному кримінальному провадженні, а саме період з 29 листопада 2024 року до дня набрання цим вироком законної сили включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 349, 368-371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати винним ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 17.09.2024 року за ч. 4 ст. 185, ч. ч. 1, 2 ст. 360, ст. 70 КК України (справа 521/8576/23, Провадження 1-кп/521/820/24), та за сукупністю вироків призначити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років 1(один) місяць.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі, призначене за сукупністю вироків, обчислювати з дня набрання цим вироком законної сили.

Обраний відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишити без змін. Запобіжний захід у виді тримання під вартою припиняє свою дію після набрання вироком суду законної сили.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в строк відбуття покарання, строк його попереднього ув`язнення в рамках даного кримінального провадження, а саме період з 29.11.2024року (з моменту застосування) до дня набрання цим вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення відповідає одному дню позбавлення волі.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси (нова назва суду Хаджибейський районний суд м. Одеси) від 02.12.2024 року.

Речовий доказ, відповідно до постанови слідчого від 23.11.2024 року, який зберігається в камері схову Відділення поліції № 3 ОРУП № 1 ГУНП в Одеській області за квитанцією № 001941, а саме:

- дитячий велосипед-коляску марки «Crosser one» з рамою чорного кольору та елементами зеленого кольору повернути власниці за належністю або уповноваженій нею особі.

Вирок суду може бути оскаржений до Одеського апеляційного суду через Хаджибейський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили з моменту закінчення строку апеляційного оскарження.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 3 ст. 349 КПК України.

Копія вироку після його проголошення негайно вручається прокурору та надсилається обвинуваченому. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1