Справа № 638/6222/25
Провадження № 1-кп/638/1538/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 червня 2025 року м. Харків

Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000079 від 12.01.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Ранжеве Одеського району Одеської області, громадянина України, військовослужбовець, до злочину перебував на посаді водія в/ч НОМЕР_1 , у званні старший солдат, розлучений, раніше не судимий, малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має, освіта повна середня, зареєстроване та фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зарахований до особового складу в/ч НОМЕР_1 .

Згідно ст. 68 Конституції України ОСОБА_5 зобов?язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно ст. 1 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції країни покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності. Органи військового управління забезпечують неухильне додержання вимог Конституції України стосовно того, що Збройні Сили України не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів державної влади чи перешкоджання їх діяльності. Ніякі надзвичайні обставини, накази чи розпорядження командирів і начальників не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій по відношенню до цивільного населення, його майна та навколишнього середовища. За віддання і виконання явно злочинного розпорядження чи наказу військовослужбовці несуть відповідальність згідно з законом. Права і обов?язки військовослужбовців, які залучаються до здійснення заходів, передбачених частиною четвертою цієї статті, визначаються законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 1, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України ОСОБА_5 був зобов?язаний додержуватись Конституції і Законів України, бути прикладом високої культури, скромності та витримки, з повагою відноситися до спів службовців, поважати чужу гідність, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення інших, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство, виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання та виконувати службові обов?язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, досконало володіти зброєю і технікою, тримати їх справними, чистими та готовими до бою, неухильно виконувати правила безпеки під час використання зброї.

Порушуючи вимоги вказаних вище нормативно-правових актів ОСОБА_5 , діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, став на шлях злочинної діяльності при наступних обставинах.

Так, 26.12.2024 приблизно о 02 год 30 хв, точний час в ході досудового розслідування не встановлено, солдат ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді водія в/ч НОМЕР_1 , що тимчасово дислокується в АДРЕСА_2 , знаходячись поряд з магазином «Посад» за адресою: вул. Івана Мазепи, буд. 35, м. Ізюм, Харківської області, в ході раптово виниклого конфлікту з раніш незнайомим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що виник на ґрунті неприязних відносин, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки, товкнув його в груди, від чого ОСОБА_6 впав, вдарившись потилицею об асфальт.

Після цього, реалізовуючи раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_5 посадив ОСОБА_6 до належного йому автомобіля «Mersedes Bens» «Vito» державний номер НОМЕР_2 реєстрації Грузії, та з ним прослідував до комплексу занедбаних нежитлових будівель на території Левківської сільської ради Ізюмської громади, яке належить ТОВ «Агро-компані» де близько 03.00 26.12.2024 завів ОСОБА_6 до приміщення непрацюючої ферми розведенню курей, де реалізуючи злочинний намір, діючи протиправно та з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки, наніс йому удари руками в область обличчя, після чого взяв камінь до правої руки та наніс не менше 2 ударів каменем в область голови, чим спричинив, згідно висновку судово-медичної експертизи:

- закриту черепно-мозкову травму голови з наявністю забійної рани в лівій лобній ділянці, наявність садна в лівій тім?яній ділянці, перелом кісток черепу та наявністю субарахноідального крововиливу, які могли утворитися від ударної дії тупого твердого предмету з поширеною поверхнею в область лівої скронево-тім?яної ділянки голови, які по ступеню тяжкості мають ознаки тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості по критеріям тривалого розладу здоров?я (згідно п.п. 2.2.1 «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» наказу № 6 Міністерства охорони здоров?я України від 17.01.95 р.). Забійні рани могли утворитися від неоднократної дії тупого предмету, які по ступеню тяжкості мають ознаки легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров?я (згідно п.п. 2.3.2 а «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» наказу № 6 Міністерства охорони здоров?я України від 17.01.95 р.).

В подальшому, ОСОБА_5 взяв з вказаного автомобіля ніж, та з метою спричинення смерті ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті останнього та бажаючи їх настання, умисно та протиправно завдав не менше 3 ударів ножем по шиї ОСОБА_6 , який лежав на підлозі, чим спричинив останньому, згідно висновку судово-медичної експертизи:

- 3 різані рани: рана № 1 на шиї по передній її поверхні у верхній третині у верхнього краю щитоподібного хряща горизонтально орієнтована довжиною 8 см, має рівні края та загострені кінці, в дні рани маються часточки грунту; рана № 2 на 1 см донизу від рани № 1 по правій боковій поверхні шиї на 2 см донизу від дуги нижньої щелепи та на 5,5 см вправо від умовної серединної лінії тіла бере свій початок та на відстані 3,5 см від початку переходить в рану № 1, від правого кінця даної рани з поширенням на праву бокову поверхню шиї мається поверхневий лінійної форми надріз слабо виражений довжиною 1,4 см і далі надріз має веретеноподібну форму, розмірами 1х0,2 см. На 0,2 см донизу від нижньої стінки рани № 1, на 1 см донизу від лівого його кінця та на 1,5 см вліво від умовної серединної лінії тіла мається лінійної форми поверхневий надріз який іде косовосхідне на ліву бокову поверхню шиї та закінчується на 4 см донизу від лівого сосцеподібного відростку; рана № 3 знаходиться на 0,7 см донизу від рани № 1 та рани № 2, яка є горизонтально орієнтована, бере свій початок по правій боковій поверхні шиї на 6 см вправо від умовної серединної лінії тіла та на 3,5 см донизу від дуги нижньої щелепи, розмірами 4,5?0,3 см, дана рана поверхнева з пошкодженням м?яких тканин, від лівого кінця на 4,5 см донизу від кута нижньої щелепи на ліву бокову поверхню шиї йде надріз поверхневий хвилеподібної форми, довжиною 8 см. Дном рани № l та рани № 2 являється органо комплекс шиї та підлягаючі тканини, в яких встановлено масивний крововилив. Також мається горизонтально орієнтоване пошкодження тіла щитоподібного хряща рівними краями з розділенням його на дві частини з масивним крововиливом, часткове відокремлення надгортанника в проекції голосової щілини, горизонтальне пошкодження глотки передньої та задньої її стінки більше справа, розмірами 3,8х0,5 см з рівними краями та масивним крововиливом, а також надщерблення 4 шийного хребця з масивним крововиливом.

Різані рани могли утворитися від неодноразового тиску і поступальних рухах (потягів, протягування) гострого краю або леза гостро ріжучого предмета (предметів). Дані пошкодження є прижиттєвими, утворилися в термін не більше 10-30 хвилин до настання смерті, що підтверджується результатами судово-гістологічного дослідження. По ступеню тяжкості враховуючи пошкодження судин, хрящів гортані та стінки глотки різані рани № 1 та № 2 мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень (згідно п.п. 2.1.1, 2.1.2, 2.1.3 і, о, п «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» наказу № 6 Міністерства охорони здоров?я України від 17.01.95 р.). Різана рана № 3 має ознаки тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров?я (згідно п.п. 2.3.2 а «Правил судово-медичного визначення ступенів тяжкості тілесних ушкоджень» наказу № 6 Міністерства охорони здоров?я України від 17.01.95 р.).

Від отриманих тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_6 помер на місці.

Причиною смерті ОСОБА_6 є гостра крововтрата в результаті множинних різаних ран шиї.

Потерпіла ОСОБА_7 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі. Зазначила, що претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнав повністю, підтвердивши вищезазначені обставнини скоєння кримінального правопорушення в повному обсязі, в скоєному щиро розкаявся.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

В постанові Об`єднаної Палати ККС ВС від 16 вересня 2024 року у справі № 444/870/22 Верховний Суд зазначив, що суд у конкретному кримінальному провадженні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, у тому числі, у разі часткового заперечення винуватості особи у вчиненні окремого кримінального правопорушення в сукупності кримінальних правопорушень, яке має окрему кваліфікацію, або є окремим епізодом кримінального правопорушення, чи невизнання цивільного позову, та у такому випадку щодо цих оспорюваних обставин провести судовий розгляд у загальному порядку, дослідивши докази, які підтверджують або спростовують ці обставини. Такий порядок розгляду кримінального провадження не звільняє суд від обов`язку встановити обставини, які підлягають доказуванню в кримінальному провадженні, визначені в ч. 1 ст. 91 КПК.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги те, що прокурор та інші учасники не оспорювали фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин, переконавшись у добровільності позиції останнього, роз`яснивши обвинуваченому про позбавлення в подальшому права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Вирішуючи питання про наявність умислу у ОСОБА_5 саме на позбавлення життя ОСОБА_6 , суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховує спосіб нанесення ушкоджень, знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, характер і локалізацію поранення, поведінку винного і потерпілого, що передувала події (поведінка ОСОБА_5 по відношенню до загиблого була викликана раптово викликаною агресією). Суд доходить висновку, що обвинувачений усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, направлених на заподіяння смерті людині, передбачав їх суспільно небезпечні наслідки і бажав їх настання.

Як зазначено в п. 20 постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» умисне вбивство без кваліфікуючих ознак, передбачених ч. 2 ст. 115 КК України, а також без ознак, передбачених статтями 116-118 КК України, зокрема в обопільній сварці чи бійці або з помсти, ревнощів, інших мотивів, викликаних особистими стосунками винного з потерпілим, підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 115 КК України.

Вина (яка встановлена судом у даному провадженні у формі прямого умислу) є основною й обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони будь-якого злочину. Мотив і мета - це факультативні ознаки суб`єктивної сторони злочину. Вони вимагають свого встановлення лише у тих випадках, коли про це прямо зазначено у законі (в диспозиції статті Особливої частини КК) або коли вони однозначно випливають із змісту злочину.

При цьому мотивів, які б спонукали ОСОБА_8 вчинити вбивство за обтяжуючих обставин, що передбачені диспозиціями норм частини 2 статті 115 КК України, судом не встановлено. Як і не встановлено пом`якшуючих обставин, що дають підстави для кваліфікації вбивства зі складом іншого злочину, зокрема, вбивства в стані сильного душевного хвилювання або при перевищенні меж необхідної оборони. В даному випадку вбивство на ґрунті особистої сварки за відсутності обтяжуючих обставин повинно кваліфікуватись як просте умисне вбивство, незалежно від того, за чиєю ініціативою виникла сварка.

Отже, при кваліфікації даного злочину за частиною 1 статті 115 КК України суд враховує мотив та характер його вчинення ОСОБА_5 під час сварки, поведінку учасників події, та відсутність інших кваліфікуючих ознак.

З урахуванням викладеного, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, дійшов висновку, що події правопорушення мали місце, винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальних актах та вироку суду, доведена повністю, його дії вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Суд враховує, що відповідно до ст. 50 КК України, складовими покарання є не тільки кара та виправлення засуджених, а й запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так й іншими особами, що є найбільш актуальним в обстановці, що склалася.

При призначені обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд відповідно до статей 50, 65-69 Кримінального кодексу України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, сукупність усіх обставин, що його характеризують, особу винного й обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 громадянин України, до вчинення злочину перебував на посаді водія в/ч НОМЕР_1 , у званні старший солдат, розлучений, раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, малолітніх дітей або осіб похилого віку на утриманні не має. Відповідно до службової характеристики, наданої командиром 1 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 зарекомендував себе з негативної сторони. За характером врівноважений, в стройому та фізичному відношенні підготовлений задовільно, стан здоров`я задовільний.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно до ст. 66 КК України є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням характеру і ступеня суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставин його вчинення та наслідків, даних про особу обвинуваченого, несення ним військової служби з 2020 року, визнання ним вини в повному обсязі, ставлення до скоєного та його подальшу поведінку під час досудового розслідування, наявність обставини, що пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, та в їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах минимального строку, передбаченого санкцією інкримінованої статті, оскільки саме таке покарання на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини у рішенні в справі «Стівен Вілкокс та Скотт Херфорд проти Сполученого Королівства, заяви № 43759/10 та 43771/12», зазначає, що хоча, в принципі, питання належної практики з призначення покарань в значній мірі виходить за рамки Конвенції, суд допускає, що грубо непропорційний вирок (діяння та покарання) може кваліфікуватися, як жорстоке поводження, що суперечить статті 3 Конвенції, в момент його винесення.

Дане ж покарання, на переконання суду, відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності через призму того, що втручання держави в приватне життя особи повинно спрямовуватись на досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та потребою захисту основоположних прав особи, - воно має бути законним (несвавільним), пропорційним (не становити надмірного тягаря для особи) (справи «Бакланов проти Росії» від 09.06.2005 року, «Фрізен проти Росії» від 24.03.2005 року, «Ісмайлова проти Росії» від 29.11.2007 року).

Таке покарання перебуває у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного, адже справедливість розглядається, як властивість права, виражена, зокрема, в рівному юридичному масштабі поведінки й у пропорційності юридичної відповідальності вчиненому порушенню, так як Конституційний Суд України у Рішенні від 2 листопада 2004 року № 15-рп/2004 зазначив, що: «Справедливе застосування норм права - є передусім недискримінаційний підхід, неупередженість. Це означає не тільки те, що передбачений законом склад злочину та рамки покарання відповідатимуть один одному, а й те, що покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного. Адекватність покарання ступеню тяжкості злочину випливає з принципу правової держави, із суті конституційних прав та свобод людини і громадянина, зокрема, права на свободу, які не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Окремим виявом справедливості є питання відповідності покарання вчиненому злочину; категорія справедливості передбачає, що покарання за злочин повинно бути домірним злочину».

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.01.2025 року у справі № 638/620/25 (провадження № 1-кс/638/354/25) ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався. Строк тримання під вартою ОСОБА_5 необхідно рахувати з моменту фактичного затримання, тобто з 15 січня 2025 року. Вказаний запобіжний захід суд вважає таким, яким необхідно залишити без змін до набрання даним вироком законної сили.

Згідно зі ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

Арешт, накладений на майно ухвалами Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2025 року у справі № 638/620/25 (провадження 1-кс/638/389/23), від 21.01.2025 року у справі № 638/620/25 (провадження 1-кс/638/369/23), необхідно скасувати.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні, цивільний позов не заявлено.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 368, 370, 374, 376, 395 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, та призначити йому покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 15.01.2025 року.

Зарахувати у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з моменту фактичного затримання, тобто з 15.01.2025 року з урахуванням вимог ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України, згідно яких один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор» до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Арешт, накладений на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від від 21.01.2025 року у справі № 638/620/25 (провадження 1-кс/638/389/23) на майно, а саме: берці пісочного кольору з жовтою підошвою марки «ARNAS», які поміщено до картонної коробки, опечатано біркою «NPU-2345303» та завірено підписами учасників слідчої дії; кофту флісову пісочного кольору з карманами на застібці по середині зі слідами РБК, яку поміщено до картонної коробки, опечатано біркою «NPU-2345303» та завірено підписами учасників слідчої дії; штани тактичні забарвлення мультикам зі слідами РБК з написом «Штани тактичні виготовлено в Україні Rip-stop» розміру ХЛ34, які поміщено до картонної коробки, опечатано біркою «NPU-2345303» та завірено підписами учасників слідчої дії скасувати.

Арешт, накладений на підставі ухвали Дзержинського районного суду м. Харкова від від 21.01.2025 року у справі № 638/620/25 (провадження 1-кс/638/369/23) на майно, а саме: кросівки білі з чорною підошвою із назвою «X-tep», флісовий костюм сірого кольору з проекцією, підштаники сірі, труси сірі, шкарпетки в`язані сірого кольору, куртка плащова сірого, гольф з комірцем кольору графіт; складний металевий ніж марки «BROWNING; куртку оливкового кольору; штани оливкового кольору; автомобіль «Мерседес» Vіто, чорного кольору, із номером рами НОМЕР_3 , а також ключі від даного автомобіля; телефон марки «APPLE» моделі IPHONE 14, чорного кольору скасувати.

Речові докази, а саме:

кофта флісова пісочного кольору з карманами на застібці по середині зі слідами РБК, які поміщені до картонної коробки скріплено клейкою стрічкою, опечатано біркою та завірено підписами учасників слідчої дії закріплено пломбою «NPU-2345303»;

штани тактичні забарвлення мультикам зі слідами РБК з надписом «Штани тактичні виготовлено в Україні Rip-stop» розміру ХЛ34, які поміщені до картонної коробки скріплено клейкою стрічкою, опечатано біркою та завірено підписами учасників слідчої дії та закріплено пломбою «NPU-22345302»;

рюкзак чорного кольору із особистими речами та документами в приміщенні біля трупа, який поміщено до картонної коробки НПУ, опечатано біркою № NPU0618921 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

документація на ім?я ОСОБА_6 , яка поміщена до паперового конверту НПУ, опечатано біркою № NPU0618920 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

особистий документ на ім?я ОСОБА_6 , який було поміщено до сейф - пакету № ICR0055706, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії;

складний металевий ніж марки «BROWNING», який в подальшому поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано біркою NPU0618926 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

куртку оливкового кольору, яку в подальшому було поміщено до коробки, скріплено, опечатано біркою NPU0618927 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

штани оливкового кольору, які в подальшому було поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано пломбою NPU0618928 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

телефон марки «APPLE» моделі IPHONE 14, чорного кольору, який було поміщено до сейф-пакету № RIC2149097;

взуття, а саме берці пісочного кольору з жовтою підошвою марки «ARNAS» які поміщено до картонної коробки, що склеїна липкою стрічкою та скріплено біркою з підписами усіх учасників слідчої дії залишити в камері зберігання речових доказів Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області.

Речові докази, а саме:

кепка чорного кольору із нашаруванням речовини бурого кольору, яку поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано біркою № NPU0618914 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

зразок грунту з підлоги в приміщені, який поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано експертною біркою № NPU0618918 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

фрагмент деревини із нашаруванням речовини бурого кольору в приміщенні біля трупа, який поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано біркою № NPU0618922 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

фрагмент деревини із нашаруванням речовини бурого кольору в приміщенні біля трупа, які поміщено до паперового конверту, опечатано експертною біркою №NPU0618923 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

фрагмент деревини із нашаруванням речовини бурого кольору в приміщенні біля трупа, який поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано біркою № NPU0618924 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

змив речовини бурого кольору з ложе трупа, який поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано біркою № NPU0618917 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

змив на марлевий тампон із лівої сторони шиї трупу біля рани, який поміщено до паперового конверту НПУ №NPU0618915, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії;

змив на марлевий тампон із правої сторони шиї трупу біля рани, який поміщено до паперового конверту НПУ № NPU0618916, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії;

порожня металева банка з-під пива з написом «Чайка», зі слідами розриву, із поверхні землі при вході в приміщення, яку поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано біркою № NPUO618925 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

зразок грунту на відстані 50 см від правої руки трупа з підлоги в приміщенні, який поміщено до паперового конверту НПУ, опечатано біркою № NPU0618919 та завірено усіма учасниками слідчої дії;

кришка задньої панелі мобільного телефону «Nokia», яку було поміщено до сейф пакету № ICR0055705, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії;

мобільний телефон «Sigma» чорного кольору, належний ОСОБА_6 , який було поміщено до сейф - пакету № ICR0055704, опечатано та завірено усіма учасниками слідчої дії;

кросівки білі з чорною підошвою із назвою «X-tep», флісовий костюм сірого кольору з проекцією, підштаники сірі, труси сірі, шкарпетки в?язані сірого кольору, куртка плащовка сірого кольору, гольф з комірцем кольору графіт, які поміщені до картонної коробки скріплено клейкою стрічкою, опечатано біркою та завірено підписами учасників слідчої дії та в подальшому було перепаковано до картонних коробок та паперових конвертів з підписами усіх учасників процесуальної дії (згідно протоколу огляду речей від 11.02.2025);

зріз нігтів з правої та лівої руки, які поміщено до паперового конверту НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії;

змиви на марлеву серветку з правої руки, які поміщено до паперового конверту НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії;

змиви на марлевій серветці з лівої руки, які поміщено до паперового конверту НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії;

скріб бруду в сухому вигляді з обличчя трупу, які поміщено до паперового конверту НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії;

змиви на марлеву серветку з лівої руки, які поміщено до паперового конверту НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії;

зразки волосся, а саме права та ліва тім?яна ділянка; права та ліва скроневі ділянки, які поміщено до паперового конверту НПУ, та завірено підписами учасників слідчої дії;

два зразки крові на марлеву серветку трупа, які поміщено у два різні паперові пакети НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії;

змив рідини зовні схожої на РБК з ручки перемикання, який було відібрано на марлевий тампон, які поміщено до паперового конверту НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії;

змив рідини зовні схожої на РБК з пластикової частини з правої сторони водійського місця, який було відібрано на марлевий тампон, які поміщено до паперового конверту НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії;

змив рідини зовні схожої на РБК з пластикової частини з нижче рулю зі сторони водійського місця, який було відібрано на марлевий тампон, які поміщено до паперового конверту НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії;

змив з рулю автомобіля, який було відібрано на спеціальну ватну палочку, яку поміщено до паперового конверту НПУ та скріплено підписами учасників слідчої дії знищити після набрання вироком законної сили.

Речовий доказ: автомобіль «Мерседес» Vіто, чорного кольору, із номером рами НОМЕР_3 , а також ключі від даного автомобіля - зберігати на штраф майданчику Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області до передачі його володільцу.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів: засудженому з дня отримання копії вироку, іншим учасникам судового провадження з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_1