Номер провадження: 11-сс/813/1112/25
Справа № 521/6959/25 1-кс/521/2026/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.06.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , на ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26.05.2025, якою в межах к/п № 0000324 від 03.04.2025 стосовно:

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Іллічівськ Одеської області, громадянина України, директора ТОВ «КРЮІНГОВЕ АГЕНСТВО АТЛАНТІС», з повною вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 21.07.2025, з визначенням розміру застави

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскарженою ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області ОСОБА_9 та стосовно підозрюваного ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 57 днів в межах строку досудового розслідування з триманням його в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 21.07.2025 включно із визначенням застави у розмірі 1500 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 4542000 грн.

Обґрунтовуючи ухвалу, слідчий суддя зазначив, що в матеріалах клопотання достатньо наявних даних, які вказують на факти, що ОСОБА_8 міг вчинити вказане у клопотанні правопорушення і такі є переконливим для суду, підозра є обґрунтованою та слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. При визначені розміру застави слідчий суддя виходив із врахування обставин кримінального правопорушення, які пов`язані із одержанням неправомірної вигоди, тяжкості інкримінованого злочину, відомості про матеріальний стан підозрюваного, зокрема наявність у підозрюваного у користуванні автомобіля, який належить його матері та іншого майна.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на її необґрунтованість, оскільки за обставинами кримінального провадження відсутня обґрунтована підозра, при ухваленні судового рішення не були враховані належним чином обставини, передбачені ст. 178 КПК, а визначений слідчим суддею розмір застави є необґрунтованим. Окремо, захисник зауважує, що слідчим суддею не повідомлено учасників судового провадження про дату, час і місце засідання, в якому вирішувалось питання про внесення виправлень в ухвалу.

За таких обставин захисник ОСОБА_7 просить скасувати оскаржувану ухвалу та винести нову про відмову в задоволенні клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_8 .

У судовому засіданні захисник ОСОБА_7 підтримав свою апеляційну скаргу у повному обсязі та просив її задовольнити, натомість прокурор ОСОБА_6 заперечував проти її задоволення.

Заслухавши доповідь судді, з`ясувавши позиції учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Частина 1 ст. 404 КПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Разом з тим, ч. 1 ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

За наслідками апеляційного провадження, колегія суддів вважає, що суд 1-ої інстанції зазначених вище вимог кримінального процесуального закону дотримався не в повній мірі з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

За приписами ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» апеляційний суд застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі «Конвенція») та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Пунктами 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод і практики ЄСПЛ передбачено, що обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» від 21.04.2011, заява №42310/04, ЄСПЛ повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Як вбачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України - одержання неправомірної вигоди для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави, поєднане з вимаганням такої вигоди. Підозра полягає в тому, що до ОСОБА_8 , який займає посаду директора ТОВ «КРЮІНГОВЕ АГЕНСТВО «АТЛАНТІС» (основний вид діяльності якого за КВЕДом 78.10 Діяльність агентств працевлаштування), звернувся знайомий ОСОБА_10 з проханням надати консультацію для отримання оновлених кваліфікаційних документів моряка, а саме професійних дипломів, медичного сертифікату, а також підтвердження до них. Під час розмови ОСОБА_8 попросив надати йому копії наявних у ОСОБА_10 документів моряка для ознайомлення з ними. Після ознайомлення з документами ОСОБА_8 повідомив, що дійсно може допомогти в оформленні та виготовленні необхідних документів, однак йому необхідно надати за вирішення цього питання в Державній службі морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України кошти, в іншому випадку ОСОБА_10 не отримає вказаних документів, на вказану вимогу останній погодився.

В подальшому ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_10 , що забезпечить оформлення кваліфікаційних документів моряка за два етапи: перший етап включає в себе отримання медичного сертифікату та 8 сертифікатів безпеки судноплавства (що являють собою підтвердження отримання моряком основних знань і вмінь у сфері безпеки на морі), за що на користь ОСОБА_8 необхідно надати кошти в сумі 40 000 грн за сертифікати та 200 доларів США за виготовлення медичного сертифікату, обов`язкового перед подачею документів до Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, наголосивши на тому, що усі документи він зробить за один день без його присутності. А другий етап отримання неправомірної вигоди включає в себе необхідність надання на користь ОСОБА_8 коштів в сумі 2 600 доларів США за вплив на прийняття членами ДККМ Адміністрації судноплавства позитивного рішення, з видачі кваліфікаційних документів, таких як диплом оператора глобальної морської системи зв`язку під час лиха GMDSS (що являє собою міжнародну систему, що використовує сучасні наземні, супутникові та суднові системи радіозв`язку) та робочого диплому штурмана малого плавання.

Згодом, ОСОБА_8 через додаток для обміну миттєвими повідомленнями «Whatsapp» почав підтримувати з ОСОБА_10 зв`язок, зазначаючи про необхідність надання йому копій особистих документів та фотознімків.

22.04.2025 приблизно об 14:00 годині ОСОБА_8 знаходячись в салоні автомобіля марки Nissan Pathfinder д.з. НОМЕР_1 припаркованим біля буд. №104 по вул. Мечникова в м. Одесі, діючи умисно, з корисливих мотивів одержав від ОСОБА_10 першу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 40 000 гривень та 200 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 8 280 грн. За вказівкою ОСОБА_8 друга частина грошових коштів а саме 2600 доларів США підлягала передачі після отримання ОСОБА_10 диплома оператора GMDSS та робочого диплому штурмана малого плавання. 24.04.2025 приблизно об 14:30 годині ОСОБА_8 зустрівся з ОСОБА_10 та надав останньому «Свідоцтво фахівця про початкову підготовку з питань безпеки №01529/2025», видане закладом з підготовки моряків ТОВ «Учбово-тренажерний комплекс «Адмірал» на його ім`я, датоване 23.04.2025 і дійсне до 23.04.2030, а також медичний сертифікат №DP361155873, виданий медичним центром ТОВ «ОДЕСА МЕДІКАЛ», розташованим на вул. Ніжинській, 37 в м. Одесі 24.04.2025 і дійсний до 24.04.2026, також на його ім`я.

В подальшому, ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_10 другу частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 2 600 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 107 380 гривень, за вплив на прийняття посадовими особами Адміністрації судноплавства, які входять до складу ДККМ, рішення з видачі ОСОБА_10 кваліфікаційних документів моряка.

Окрім цього, ОСОБА_8 висунув вимогу ОСОБА_10 про необхідність надання йому більшої суми грошових коштів у розмірі ще 950 доларів США за вирішення ним питання з оформлення кваліфікаційних документів моряка, у зв`язку з ніби то підняттям цін на вказані документи, в іншому випадку зазначені документи ОСОБА_10 не отримає, на що останній погодився.

21.05.2025 ОСОБА_8 приблизно об 15 год. в салоні автомобіля марки Nissan Pathfinder д.з. НОМЕР_1 припаркованим біля буд. №106 по вул. Мечникова в м. Одесі, передав ОСОБА_10 диплом НОМЕР_2 та підтвердження до нього, посада загальний оператор GMDSS (що являє собою міжнародну систему, що використовує сучасні наземні, супутникові та суднові системи радіозв`язку), датований 07.05.2025 та диплом НОМЕР_3 та підтвердження до нього, посада вахтовий помічник капітана суден валовою місткістю 500 або більше, датований 07.05.2025, а також 6 «Свідоцтв фахівця» НОМЕР_4, НОМЕР_5, НОМЕР_6, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9», видані закладом з підготовки моряків ТОВ «Учбово-тренажерний комплекс «Адмірал» на ім`я останнього.

ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_10 решту частину раніше обумовленої неправомірної вигоди в розмірі 950 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 39 425 грн. Так, у період з 22.04.2025 по 23.05.2025 ОСОБА_8 одержав від ОСОБА_10 неправомірну вигоду в загальній сумі 195 085 грн, поєднане з вимаганням, для себе за вплив на прийняття рішення особою, уповноваженою на виконання функцій держави.

Апеляційний суд зауважує, що обґрунтованість підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України на даному етапі досудового розслідування підтверджується долученими до клопотання матеріалами провадження в їх сукупності, а саме:

- повідомленням УСБУ в Одеській обл. про виявлення ознак кримінального правопорушення за участю головного спеціаліста відділу контролю суден Південно-Східного регіону Управління інспекції суден Державної служби морського і внутрішнього водного транспорту та судноплавства України, члена Державної кваліфікаційної комісії Морської Адміністрації та директора ТОВ «КРЮІНГОВЕ АГЕНСТВО «АТЛАНТІС» ОСОБА_8 ;

- протоколами допиту (в тому числі додатковими допитами) свідка ОСОБА_10 від 04.04.2025, 14.04.2025, 22.04.2025, 24.04.2025, 23.05.2025 який повідомив про те, що йому надали контакти ОСОБА_8 , який займається допомогою в оформленні документів морякам. Свідок зателефонував ОСОБА_8 та останній призначив зустріч за адресою: м. Одеса, вул. Мечникова, 98. 26.03.2025 свідок прибув за вказаною адресою, ОСОБА_8 сказав сідати в автомобіль. Петро подивився документи, які приніс з собою свідок та сказав, що частину документів потрібно оновити, частину зробити і сказав, що самостійно в Морській адміністрації свідок не зможе отримати морські документи та почав пропонувати передати йому неправомірну вигоду у розмірі 4800 доларів США за сприяння свідку в отриманні робочого диплому ГМЗЛБ та виготовленні диплому штурмана малого плавання, а за неправомірну вигоду у розмірі 42 000 грн він сприятиме в отримані сертифікатів НБЖС без будь-якого проходження навчання у кількості 8 штук, необхідних для штурмана. В подальшому підозрюваний повідомив, що необхідно додати ще 950 доларів США, обґрунтовуючи це тим, що виготовлення даних документів щодня дорожчає і суми змінюються. Свідок зазначив, що ОСОБА_8 постійно наголошував на тому, що самостійно свідок ніколи не зможе зробити весь пакет необхідних документів та отримати їх в Морській адміністрації;

- протоколами огляду предметів від 29.04.2025 та від 24.05.2025, на яких зафіксований огляд документів, добровільно наданих свідком ОСОБА_10 : «Свідоцтво фахівця про початкову підготовку з питань безпеки № НОМЕР_10», медичний сертифікат, «Свідоцтво фахівця про ознайомлювальну підготовку з питань охорони судна № НОМЕР_11», «Свідоцтво фахівця про розширену підготовку з боротьби з пожежею № НОМЕР_12», «Свідоцтво фахівця з охорони судна № НОМЕР_13», «Свідоцтво фахівця, відповідального за охорону судна № НОМЕР_14 «Свідоцтво фахівця з надання домедичної допомоги № НОМЕР_15», «Свідоцтво фахівця з індивідуальних рятувальних засобів та рятувальних шлюпок (крім швидкісних рятувальних катерів) № НОМЕР_16», Диплом № НОМЕР_17 виданий на підставі положень міжнародної конвенції про підготовку і дипломування моряків та несення вахти 1978 року з поправками з підтвердження диплому (функція радіозв`язок), а також Диплом № НОМЕР_18 з підтвердження диплому (функція судноводіння);

- протокол огляду предметів від 24.05.2025, на якому за допомогою цифрового фотоапарату проведена фіксація мобільного телефону ОСОБА_10 , а саме матеріали листування між ним та підозрюваним ОСОБА_8 у мобільному додатку «WahtsApp», відповідно до яких між свідком та підозрюваним відбувались домовленості, обмін документами в цифровому форматі тощо;

- протоколами вручення грошових коштів від 22.04.2025 та 24.04.2025, якими зафіксована передача грошових коштів ОСОБА_10 для передачі ОСОБА_8 , який вимагає неправомірну вигоду у вигляді грошових коштів за здійснення впливу на прийняття посадовими особами позитивного рішення щодо видачі диплому штурмана та радіооператора, а також підтвердження до них, в ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту в межах кримінального провадження № 0000324;

- протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення від 23.05.2025, яким зафіксовано затримання ОСОБА_8 ;

- протоколом обшуку від 23.05.2025 за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_8 , в ході якого були вилучені ноутбук, мобільні телефони, цифрові носії інформації, грошові купюри різних номіналів, чорнові записи, бланки висновку за підсумками періодичного медичного огляду, 45 арк., бланки медичних вимог для моряків, Свідоцтва фахівців, Дипломи, підтвердження, посвідчення моряка, медичні свідоцтва та сертифікати, тимчасові перепустки до адміністрації Одеського морського порту, банківські картки та іншими матеріалами.

На переконання апеляційного суду, в даному випадку сукупності зібраних органом досудового розслідування доказів на даній стадії розслідування достатньо для формування стійкого переконання про наявність в діях ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, тобто на даному етапі досудового розслідування наявна обґрунтована підозра.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає передчасними твердження захисника щодо необґрунтованості підозри ОСОБА_8 , оскільки на теперішній час досудове розслідування кримінального провадження триває, здійснюються відповідні слідчі (процесуальні) дії задля збирання відповідних доказів, на підставі оцінки яких можливо буде дійти висновку стосовно наявності або відсутності в діях підозрюваного ознак складу інкримінованого йому злочину.

Апеляційний суд у контексті доводів захисника про необґрунтованість підозри зауважує, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.

Що стосується ризиків у зазначеному кримінальному провадженні, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 1 ст. 177 КПК України визначено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до рішення ЄСПЛ у справі «Клішин проти України» наявність кожного ризику повинна носити не абстрактний, а конкретний характер та доводитися відповідними доказами.

Висновки про наявність ризиків та неможливість запобігання їм шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

У рішенні ЄСПЛ по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») №31315/96 від 25.04.2000 зазначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Санкція ч. 3 ст. 369-2 КК України, що інкримінується підозрюваному ОСОБА_8 , раніше не судимому, передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з конфіскацією майна, що відповідно до ст. 12 КК України класифікується як тяжкий злочин.

Апеляційний суд констатує, що суворість передбаченого законом покарання у системному взаємозв`язку з долученими до клопотання слідчого матеріалами провадження, якими підтверджується обґрунтованість підозри в сукупності підтверджують існування ризику переховування підозрюваного ОСОБА_8 від органів досудового розслідування та/або суду.

При цьому, апеляційний суд зауважує, що ризик переховування від органу досудового розслідування та суду є актуальним безвідносно до стадії кримінального провадження та обумовлений, серед іншого, можливістю притягнення до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями), зокрема і суворістю передбаченого покарання, та обставинами вчинення інкримінованого злочину.

Одночасно, апеляційний суд враховує, що особливість злочину, інкримінованого підозрюваному, передбачає взаємодію (вплив) з представником державного органу з метою отримання позитивного рішення та, відповідно, свідчить про наявність підвищеного ризику незаконного впливу на потерпілого, свідка, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.

Крім того, в ході проведених обшуків у підозрюваного була вилучена велика кількість документів, пов`язаних з проходженням процедури кваліфікації моряків. Досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні триває, а тому в ході розслідування може виникнути необхідність проведення експертиз та інших слідчих дій з метою збору доказів можливого вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення.

Колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 володіє інформацією про кримінальне провадження стосовно нього, обставин, що є предметом доказування у кримінальному провадженні, а тому може використати відповідну інформацію з метою знищення речей та документів, які можуть мати значення та використатися в ході розслідування та створювати перешкоди кримінальному провадженню.

Ризик вчинення підозрюваним ОСОБА_8 , іншого злочину на переконання апеляційного суду не доведений, оскільки він раніше не притягувався до кримінальної відповідальності.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя дійшов обґрунтованих висновків про наявність ризиків та необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Отже, з врахуванням викладеного апеляційний суд констатує, що стосовно підозрюваногоОСОБА_8 необхідно застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою, оскільки жоден із більш м`яких не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Разом з тим, апеляційний суд не погоджується з висновками слідчого судді щодо визначення підозрюваному ОСОБА_8 розміру застави.

За обставинами даного провадження, слідчий в своєму клопотанні, обґрунтовуючи розмір застави посилався на системний характер протиправної діяльності підозрюваного, та зазначив, що ОСОБА_8 може накопичити значні грошові кошти, які використаються для сплати застави та не вплинуть на добросовісність виконання покладених на нього обов`язків (підозрюваний за виготовлення одного повного пакету морських документів для однієї особи отримав 195 085 грн) та просив встановити розмір застави - 1700 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

За результатами розгляду клопотання слідчий суддя врахував відомості про матеріальний стан підозрюваного, зокрема наявність у його користуванні автомобіля, який належить його матері та іншого майна, відсутність доказів догляду за членами родини та встановив заставу у розмірі 1500 прожиткових мінімумів для працездатної особи, що складає 4 542 000 грн.

Разом з тим, на переконання апеляційного суду, слідчий суддя належним чином не обґрунтував визначення розміру застави саме в 1500 прожиткових мінімумів для працездатної особи.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із абз. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України у виключних випадках, якщо слідчий суддя, суд встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється, обвинувачується у вчиненні тяжкого або особливо тяжкого злочину, покладених на неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят чи триста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно.

Приписи КПК України та практика ЄСПЛ орієнтують суд на такі критерії, які слід врахувати при визначенні розміру застави: обставини кримінального правопорушення; особливий характер справи; майновий стан підозрюваного; його сімейний стан, у тому числі матеріальне становище близьких осіб; масштаб його фінансових операцій; дані про особу підозрюваного; встановлені ризики, відповідно до ст. 177 КПК України; «професійне середовище» підозрюваного; помірність обраного розміру застави та можливість її виконання, а також за певних обставин шкода, завдана кримінальним правопорушенням.

Сума шкоди у справі може бути одним із факторів, що виправдовує вищу суму застави, але лише у поєднанні з іншими критеріями - серйозністю вчиненого злочину, ризику втечі та ін. (рішення ЄСПЛ в справі «Істоміна проти України»).

За матеріалами кримінального провадження підозрюваний у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України за виготовлення одного повного пакету морських документів для однієї особи отримав 195 085 грн. Також відомо, що підозрюваний ОСОБА_8 одружений, має на утриманні малолітнього сина та вагітну дружину.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Мангурас проти Іспанії» від 20.11.2010 суд вказав, «що гарантії, передбачені п. 3 ст. 5 Конвенції, покликані забезпечити не компенсацію втрат, а, зокрема, явку обвинуваченого на судове засідання. Таким чином, сума (застави) повинна бути оцінена враховуючи самого обвинуваченого, його активи та його взаємовідносини з особами, які мають забезпечить його безпеку, іншими словами, розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри (впевненості), при якому перспектива втрати застави, у випадку відсутності на суді, буде достатнім стримуючим засобом, щоб унеможливити перешкоджання особою встановленню істини у кримінальному провадженні. При цьому має бути враховано наявність грошових засобів у обвинуваченого».

Водночас, на переконання колегії суддів, розмір застави повинен бути таким, щоб загроза її втрати утримувала підозрюваного від намірів та спроб порушити покладені на нього обов`язки.

Враховуючи обставини вчиненого інкримінованого тяжкого злочину, активні дії підозрюваного, його характеристики, майновий стан, розмір отриманої неправомірної вигоди, факт вилучення у нього значної кількості документів, пов`язаних з проходженням процедури кваліфікації моряків, що може свідчити про їх можливу фіктивність, апеляційний суд дійшов висновку, що на даній стадії досудового розслідування зазначені обставини слугують тими виключними випадками, які на підставі приписів ч. 5 ст. 182 КПК України дозволяють при визначенні підозрюваному ОСОБА_8 застави вийти за межі її розміру, передбаченого законом для осіб, підозрюваних у вчиненні тяжких злочинів та встановити йому заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, який забезпечить його належну процесуальну поведінку.

Водночас, апеляційний суд додатково зауважує на тому, що запобіжні заходи є попереджувальними, і їх метою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків в разі, якщо є побоювання здійснення підозрюваним будь-яких дій, що заважають встановленню істини у кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника задовольнити частково, скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задовольнити частково та застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб та у разі внесення застави покладанням на нього відповідних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 24, 177, 182, 183, 194, 199, 370, 404, 405, 407, 409, 412, 419, 422, 532, 615 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 - задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 26.05.2025, якою стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою із визначенням розміру застави - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого СВ ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу стосовно ОСОБА_8 у вигляді тримання під вартою - задовольнити частково.

Застосувати стосовно ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, із утриманням в ДУ «Одеський слідчий ізолятор», строком до 21.07.2025.

Визначити підозрюваному ОСОБА_8 заставу в якості альтернативного запобіжного заходу в розмірі 300 (трьохсот) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 908 400 (дев`ятсот вісім тисяч чотириста) грн.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу на депозитний рахунок для зарахування заставних сум за наступними реквізитами:

Отримувач: Одеський апеляційний суд; Код отримувача за

Банк отримувача: ДКСУ, м. Київ; Код банку отримувача: 820172

Рахунок отримувача: UA1086720

Призначення платежу: згідно ухвали суду від 09.06.2026, заставна сума за ОСОБА_8 , судді: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

У разі внесення застави у зазначеному розмірі підозрюваного ОСОБА_8 звільнити з-під варти та, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на нього строком до 21.07.2025 наступні обов`язки:

- не відлучатися з м. Одеси, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- утримуватись від спілкування зі свідками у даному кримінальному провадженні визначеними слідчим;

- здати на зберігання до ГУ ДМС в Одеській обл. свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України та в`їзд в Україну.

Роз`яснити заставодавцю та підозрюваному ОСОБА_8 наслідки невиконання вимог ч.ч. 8, 10, 11 ст. 182 КПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4