КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
справа №367/3601/19 Головуючий суддя у 1 інстанції: ОСОБА_1
провадження №11-кп/824/3105/2025 Головуючий суддя: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

за участі прокурора ОСОБА_6 ,

адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду матеріали судового провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2024 року у кримінальному провадженні

№ 0002223 від 10.11.2018 року по обвинуваченню ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Київ, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Буча Київської області, громадянина України, не одруженого, офіційно не працюючого, з середньою-спеціальною освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, -

в с т а н о в и в :

Вироком Ірпінського районного суду Київської області від 10 грудня 2024 року ОСОБА_10 та ОСОБА_9 визнано винуватими у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та призначено їм покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком 5 років.

На підставі статтей 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_11 та ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком тривалістю в 2 роки.

На підставі статті 76 КК України покладено на ОСОБА_10 та ОСОБА_9 обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання, не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

Не погоджуючись з вироком суду, захисник обвинуваченого ОСОБА_9 - адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок Ірпінського районного суду Київської області від 10 грудня 2024 року скасувати та закрити кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_9 за обвинуваченням по ч. 2 ст. 121 КК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора ОСОБА_6 , адвокатів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ,вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга до задоволенняне підлягає з наступних підстав

Відповідно до ст.370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Відповідно до ст.ст.84-85 КПК України доказами у кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому КПК України порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставини, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Передбачених процесуальним законом підстав для визнання вищенаведених письмових доказів неналежними або недопустимими суд не вбачає.

Відповідно до положень ст. 23 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. В силу ст. 24 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Показання учасників кримінального провадження суд отримує усно.

Згідно Витягу з ЄРДР за №002223 від 10.11.2018 року, 10.11.2018 року (11:58 год.) було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, відповідно до фабули якого, 10.11.2018 року о 09 год. за адресою м. Ірпінь вул. Покровська 1 неподалік військового госпіталю виявлено тіло без ознак життя ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився в м. Київ, без реєстрації, тіло направлено до Бучанського відділення КОБ СМЕ. (ЄО-25679).

Відповідно до Витягу з ЄРДР за №002223 від 10.11.2018р. (зі змінами від 27.11.2018 року) вбачається що 10.11.2018р. (11:58 год.) було внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, на підставі усної заяви про кримінальне правопорушення та відповідно до фабули якого, 09.11.2018 року близько 16 год. 00 хв., в м. Ірпінь Київської області між ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3. та неповнолітніми ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які перебували на озері, що розташовано на відстані 150 метрів від гаражного кооперативну «ІНФОРМАЦІЯ_6», який знаходиться по АДРЕСА_3, під час розпивання спиртних напоїв, відбувся словесний конфлікт, у ході якого у неповнолітніх ОСОБА_10 та ОСОБА_9 виник злочинний умисел на заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. З метою реалізації свого злочинного умислу неповнолітній ОСОБА_10 перебуваючи в тому ж місці в той же час, усвідомлюючи суспільно- небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння потерпілому ОСОБА_12 , та бажаючи їх настання, стоячи обличчям до потерпілого ОСОБА_12 , який сидів біля вогнища умисно наніс останньому один удар в область голови, від якого потерпілий впав на землю на спину. Продовжуючи свою злочинну діяльність неповнолітній ОСОБА_13 підійшов збоку до потерпілого, продовжив наносити удари ногами по голові та тулубу останнього. В цей час неповнолітній ОСОБА_9 також став з іншого боку до потерпілого ОСОБА_12 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння потерпілому, та бажаючи їх настання, стоячи з іншого боку від ОСОБА_12 , також ногами став наносити чисельні удари по голові та тулубу потерпілого, чим спричинили ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді крововиливу у м`які тканини справа в скроневій ділянці голови, набряк ліворуч проекції надбрівної дуги, забій мозку справа, крововиливи губи, синці на зовнішній поверхні лівого вуха, розрив в куті лівого ока, перелом 7-8 ребра ліворуч, 4 та 5 ліворуч по середньо-ключичній лінії, підкапсульний розрив з крововиливом печінки, крововилив та розрив підшлункової залози, крововилив в підкишківник, що відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя на час заподіяння. Після вчинення злочину неповнолітні ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 з місця вчинення злочину зникли, залишивши ОСОБА_12 на місці події, де останній помер.

У постанові Верховного Суду у справі №761/28347/15-к від 09.09.2020, суд вказав, що реєстр є лише електронною базою даних, відповідно до якої здійснюється збирання, зберігання, захист, облік, пошук, узагальнення даних, а також надання інформації про відомості, внесені до реєстру та, згідно з частиною 2 статті 84 КПК України, витяг з ЄРДР не є процесуальним джерелом доказів.

Відповідно вказаний витяг, долучений прокурором до матеріалів кримінального провадження, суд вірно вважав електронною базою даних, даний витяг засвідчує факт внесення відомостей до ЄРДР і належність та допустимість доказів, отриманих після внесення вказаних відомостей до реєстру.

Згідно Рапорту поліцейського Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_14 від 10.11.2018р. на ім`я Начальника Ірпінського ВП ОСОБА_15 10.11.2018р. о 09.11 годин надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 10.11.2018р. о 09.11 в м. Ірпінь біля військового госпіталю в сторону озера на АЗС заявник ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_4 очікує наряд поліції, оскільки в лісі виявив труп чоловіка, у якого обличчя в крові. Дзвінок надійшов 09.11.2018р. о 09:09 годині.

Згідно постанов Верховного Суду у справі №606/1634/15-к від 12.04.2019 та Верховного Суду у справі №225/1952/17 від 15.10.2020 рапорт немає самостійного значення, однак оцінюється в сукупності з іншими доказами у справі, а відтак вказаний рапорт, долучений прокурором до матеріалів кримінального провадження вірно взято судом до уваги.

Як вбачається з письмових доказів, наданих стороною обвинувачення, всі процесуальні дії по даному кримінальному провадженню проводились уповноваженими слідчими ОСОБА_17 ОСОБА_18 та ОСОБА_19 крім затримання обвинувачених та складання протоколу затримання. Так, з протоколів затримання від 10.11.2018р. вбачається, що вказані протоколи складені слідчим ОСОБА_20 , яким під час затримання й було встановлено особи підозрюваних та їх неповнолітній вік.

Враховуючи викладене, суд вважає, що доводи сторони захисту не заслуговують на увагу, оскільки саме під час фактичного затримання слідчими було встановлено неповнолітній вік підозрюваних, тобто вже після винесення постанови про призначення групи слідчих та після фактичного початку слідчих дій у вказаному кримінальному провадженню. Після цього всі слідчі дії по даному кримінальному провадженню проводились слідчими, які відповідно до вищевказаних наказів мали повноваження на здійснення слідчих процесуальних дій в кримінальному провадженні за участі неповнолітніх.

Відповідно до протоколу огляду місця події, проведеного слідчим СВ Бучанського ВП Ірпінського ВП ОСОБА_21 від 10.11.2018 року, який проводився з 10 години 00 хвилин до 12 години 30 хвилин та ілюстративної таблиці до нього, місцем огляду була відкрита ділянка місцевості, розміщена на березі озера, розташованого на відстані 100 метрів від гаражного кооперативу, розташованого по вул. Покровського, буд. 1 в м. Ірпінь. На вказаній ділянці було виявлено дерев`яний шалаш з побутовими речами, жіночим та чоловічим одягом, продуктами харчування та два ліжака. На відстані два метри від «шалашу», на землі , виявлено труп чоловічої статті, який належить ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 . Труп знаходився в положенні лежачі на спині, руки розташовані прямо вздовж тіла, ліва нога пряма, права нога зігнута в колінному суглобі. Виявлений труп одягнутий в джинси темного кольору, кросівки сірого кольору, куртку чорного кольору. При огляді встановлена наявність на обличчі плями речовини бурого кольору, а саме на лівому оці, носі, на губах ліворуч, у вушній раковині лівого вуха, на фаланзі вказівного пальця правої руки. Виявлений труп направляється на проведення дослідження у відділення КОБ СМЕ.

Згідно протоколу огляду місця події від 10.11.2018 р., який проводився з 15.50 до 17.00 години, та ілюстративної таблиці до нього, місцем огляду є приміщення Ірпінського відділення КУ КОР «КОБ СМЕ», розташоване за адресою: м. Буча, вул. Польова, 19. При огляді трупа чоловічої статті, який належить ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 встановлено: при розтині черепної коробки виявлені крововиливи в м`які тканини справа в скроньовій ділянці голови, в лобній ліворуч в проекції надбрівної дуги, забій мозку справа; синці на зовнішній поверхні вушної раковини лівого вуха, розрив барабанної перетинки лівого вуха; розрив в колі зовнішнього лівого ока; при розтині черевної порожнини встановлено, що 7 і 8 пара ребер ліворуч зламані, 4 і 5 пара ребер праворуч зламані; підкапсульний розрив, крововиливи печінки, розрив печінки по передній поверхні, крововиливи у підшлункову та розрив підшлункової, крововиливи у кішківник. В ході огляду трупа було відібрано змиви обох рук та відібрано зрізи нігтів, які були поміщені до паперових конвертів, також вилучено одяг в який був одягнутий труп та поміщено до спецпакетів №03346851, №03346852, №03346849, №03346850.

Відповідно до Додаткового протоколу огляду місця події від 04.04.2019 р., ілюстративної таблиці до нього, який проводився з 13.40 по 14.20 годин старшим слідчим СВ Ірпінського ВП ОСОБА_17 за участі криміналіста ОСОБА_22 встановлено, що місцем огляду є берег озера в м. Ірпінь Київської області, яке розташоване вздовж АДРЕСА_4. Ліворуч від асфальтної та грунтової дороги від перехрестя вул. Гостомельське шосе, розташовано приміщення з ремонту та обслуговування автомобілів СТО «ІНФОРМАЦІЯ_7», за адресою: АДРЕСА_4, поряд з яким приміщення кафе. За приміщенням СТО знаходиться територія земельної ділянки, де розташований гаражний кооператив «ІНФОРМАЦІЯ_6», офіційна адреса: АДРЕСА_4, на території якого вибудовано гаражі, які розташовані в ряди. Загальна кількість гаражів 811. Напроти останнього гаража НОМЕР_2 через асфальтовану дорогу знаходиться стежка в лісосмугі до озера, де на відстані приблизно 50 метрів на березі розташована «беседка» із стовбурів, на території на ґрунті розкидано пляшки, пакети одягу, пластиковий посуд.

Особа потерпілого ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , також підтверджується копією паспорту громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Бердичівським МВ УМВС України в Житомирській області 27.07.2012 року.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 615 від 31.01.2019 р. смерть ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 насильницька, настала за 28-48 годин до проведення розтину (10.11.2018р.) від отриманої множинної травми: травми голови з синцями та ранами повік, крововиливами та ранами губ, синцем лівої вушної раковини та розривом барабанної перетинки зліва, крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під м`які оболонки головного мозку, забою речовини головного мозку та крововиливом в шлункову систему, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день); травму грудної клітки з синцем, крововиливами в м`язи грудної клітки, переломами ребер та забоєм легенів, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), травму живота з розривами печінки, брижі товстої кишки, підшлункової залози, з розвитком внутрішньої та заочеревинної кровотечі, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Ушкодження могли утворитися від дії тупого (их) предмету(ів) незадовго до смерті та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням.

За висновком судово-медичної експертизи №3331 від 19.11.2018р. при судово-токсикологічній експертизі в крові трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено етиловий спирт в концентрації - 2,88%о.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 67/615 від 31.01.2019р., проведеного на підставі ухвали слідчого судді від 19.11.2018р. смерть ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є насильницькою, настала за 28-48 годин до проведення розтину (10.11.2018р.) від отриманої множинної травми: травми голови з синцями та ранами повік, крововиливами та ранами губ, синцем лівої вушної раковини та розривом барабанної перетинки зліва, крововиливами в м`які тканини голови, крововиливами під м`які оболонки головного мозку, забою речовини головного мозку та крововиливом в шлункову систему, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день); травму грудної клітки з синцем, крововиливами в м`язи грудної клітки, переломами ребер та забоєм легенів, що відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що зазвичай, викликає тривалий розлад здоров`я (понад 21 день), травму живота з розривами печінки, брижі товстої кишки, підшлункової залози, з розвитком внутрішньої та заочеревинної кровотечі, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння. Ушкодження могли утворитися від дії тупого (их) предмету(ів) незадовго до смерті та знаходяться в прямому причинному зв`язку з її настанням. При судово-токсикологічній експертизі в крові трупа ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 виявлено етиловий спирт в концентрації - 2,88%о, що відповідає сильному алкогольному сп`янінню, по відношенню до живих осіб. Виникнення ушкоджень у ОСОБА_12 від падіння мало вірогідно. Ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_12 , могли утворитись у час та за обставин на які вказала свідок ОСОБА_23 при її допиті та проведенні слідчого експерименту 10.11.2018 р.

Згідно висновку судово-медичного експертного дослідження №1521 від 29.01.2019 р., було проведено судове медичне дослідження гістологічних препаратів ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та в м`яких тканинах голови крупноосередкові крововиливи з одиничними лейкоцитами по периферії, крупноосередкові субарахноїдальні крововиливи, де-не-де з розповсюдженням на речовину без перифокальної клітинної реакції, периваскулярний і перицеллюлярний набряк, гіперплазія глії, дистрофічні зміни нервових клітин в головному мозку; деякі морфологічні ознаки токсико-гіпоксичної енцефалопатії; субплевральні внутрішньо альвеолярні крововиливи; дрібно осередковий інтерстиціальний набряк в легені; ознаки спазму артерій, осередки набряку, фрагментація, периваскулярний склероз і ліпоматоз в міокарді; осередкові крововиливи в підшлунковій залозі і селезінки; осередковий мезангіо-проліферативний гломерулонефріт з помірно вираженим артеріолоартеріосклерозом, аденома коркового слою, осередкова деліпідизація спонгіоцитів в наднирках.

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту, та долученого до нього відеозапису від 10.11.2018 року, який проводився з 15 год. 50 хв. до 16 год. 43 хв. слідчим слідчого відділу Ірпінського відділу поліції ГУНП в Київській області ОСОБА_18 за участі свідка ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , статистів та в присутності понятих, де свідок ОСОБА_23 за допомогою статистів слідчому показала, що 09.11.2018 року близько 16 год. 00 хв., вона перебувала за місцем свого тимчасового проживання біля озера в м. Ірпінь Київської області біля дерев`яної бесідки, також із нею в цьому місці знаходився її знайомий чоловік на ім`я ОСОБА_24 на прізвисько « ОСОБА_25 ». В цей момент до них прийшли два молодих хлопця, одягнутих в темні куртки і темні штани. Хлопці прийшли із своїм алкоголем, а саме з пивом та горілкою та попросили стакан. Одного хлопця ОСОБА_23 знала і декілька разів бачила раніше, це був хлопець із чорними очима та чорним волоссям з незвичайним ім`ям, яке свідок не запам`ятала, а інший хлопець був із світлим волоссям та світлими очима і вона його бачила колись одного разу на день міста. Хлопці почали вживати біля бесідки алкоголь та розбудили «ОСОБА_25» та налили йому теж. Він встав і присів біля вогнища напроти них і випив з ними горілки. Після цього чоловік на прізвисько « ОСОБА_25 » почав сваритися в її бік, а хлопець з чорним волоссям зробив йому зауваження та вдарив його ногою в обличчя від чого той впав на землю. Після цього хлопець з чорним волоссям підійшов до «ОСОБА_25» зліва та почав бити його ногами по голові та тулубу. Ударів було багато, точну кількість свідок не пригадує. В тому числі він наносив удари в область живота. Світлий хлопець теж підійшов до «ОСОБА_25» з права, та почав наносити удари ногами по голові та тулубу. Вони били його приблизно 3-5 хвилин. Хто з них скільки наносив ударів точно сказати свідок не змогла. Свідок пояснила, що знаходилась біля бесідки близько 2 метра від того місця, де хлопці били чоловіка на прізвисько « ОСОБА_25 » і бачила все дуже чітко. Також вона пояснила, що бачила що після нанесення ударів у «ОСОБА_25» пішла кров з носа та з брові. Після закінчення нанесення ударів хлопець з чорним волоссям сказав своєму другу, що «ОСОБА_25» треба перевернути на бік, що вони і зробили. Після цього, вони разом з хлопцями пішли з відти в напрямку гаражів. Вона залишилась стояти біля гаражів, а хлопці пішли до заправки. Через 15-20 хвилин хлопці повернулися та вони разом пішли знову до бесідки у озера, де залишили «ОСОБА_25». Коли вони прийшли туди хлопці допили горілку підійшли до «ОСОБА_25» та хлопець із чорним волоссям сказав, що той підняв голову. Після чого, вони знову разом почали наносити йому удари ногами по всьому тулубу ще декілька хвилин. Коли хлопець із чорним волоссям сказав, що все, що вони його, потушили вони обидва припинили наносити удари. Також вони сказали, що треба уходити поки їх ніхто не побачив, щоб не приїхала поліція і пішли. Також вони сказали свідку, що «ОСОБА_25» живий та на ранок він проспиться. Після цього ОСОБА_23 також пішла з відти щоб знайти свого співмешканця ОСОБА_26 та розповісти про те, що сталося. Поліцію вона не викликала, оскільки не має телефону та злякалась. Далі вона знайшла свого співмешканця ОСОБА_26 та розповіла йому, що сталося. Вони разом із ОСОБА_27 прийшли до бесідки. ОСОБА_28 підійшов до «ОСОБА_25» полив йому на обличчя води, щоб той прийшов до тями, послухав і сказав що той дихає і що буде жити. Вони забрали свої речі і пішли додому до ОСОБА_26 , де залишились на ніч.

Як вбачається з вищевказаного протоколу та відеозапису його проведення під час слідчого експерименту свідок ОСОБА_23 показала обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, і викладеного в даному вироку суду, а саме час, місце та спосіб вчинення даного кримінального правопорушення (кількість та механізм нанесення ударів), послідовність дій та розташування кожного з них.

Як вбачається з висновку судово-медичного експерта № 67/№615 від 31.01.2019 року, експертом ОСОБА_29 було досліджено протокол слідчого експерименту із свідком ОСОБА_23 , яка під час проведення слідчого експерименту за допомогою статистів показала механізм і спосіб нанесення ударів ОСОБА_12 двома молодими хлопцями. Експерт з врахуванням медичних даних про характер та особливості пошкоджень встановлених при експертизі потерпілого ОСОБА_12 в своєму висновку зазначив, що ушкодження, виявлені на трупі ОСОБА_12 могли утворитись у час та за обставин, на які вказала свідок ОСОБА_23 при проведенні слідчого експерименту 10.11.2018р..

Відповідно до ст. 240 КПК України, з метою перевірки і уточнення відомостей, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, слідчий, прокурор має право провести слідчий експеримент шляхом відтворення дій, обстановки, обставин певної події, проведення необхідних дослідів чи випробувань. За необхідності слідчий експеримент може проводитися за участю спеціаліста. Під час проведення слідчого експерименту можуть проводитися вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складатися плани і схеми, виготовлятися графічні зображення, відбитки та зліпки, які додаються до протоколу.

Як вбачається з відеозапису слідчого експерименту, дана слідча дія проводилась у відповідності до вимог КПК України, містить ознаки відтворення дій, обстановки, обставин події, при цьому відсутнє виключно проголошення свідком лише показань про обставини кримінального правопорушення з метою їх процесуального закріплення, тому суд не розцінив слідчий експеримент як допит, а тому даний протокол має доказове значення з огляду на зміст ч. 4 ст. 95 КПК України.

Так, якщо відомості повідомлено свідком під час проведення процесуальних дій, то вони є складовим компонентом змісту документа, як окремого процесуального джерела доказів, зокрема протоколу слідчого експерименту, де фіксуються його хід та результати. Отже, показання і протокол слідчого експерименту є окремими самостійними процесуальними джерелами доказів, які суд оцінює за правилами ст. 95 КПК.

За встановленим кримінальним процесуальним законом порядком належна правова процедура проведення слідчого експерименту містить низку процесуальних гарантій, дотримання яких виключає обґрунтовані сумніви щодо правомірного отримання відомостей від суб`єкта, за його волею та вільним волевиявленням. До системи таких гарантій належить також участь понятих, здійснення безперервного відеозапису слідчої дії, як складової судового контролю за дотриманням засад кримінального провадження, детальне і ґрунтовне роз`яснення прав та процесуальних наслідків участі особи в проведенні слідчого експерименту тощо.

Відповідно до нормативного змісту засади безпосередності (ст. 23 КПК) суд досліджує докази безпосередньо з метою встановлення обставин вчинення кримінального правопорушення, де протокол слідчого експерименту є предметом оцінки суду за правилами, визначеними ст. 94 цього Кодексу. Отже, як вірно зазначено судом у вироку, протокол слідчого експерименту після його оцінки судом із точки зору належності, допустимості й достовірності набуває значення судового доказу.

Таким чином, у цьому випадку відсутні підстави для ототожнення показань та протоколу слідчого експерименту, які є окремими процесуальними джерелами доказів для встановлення обставин, що підлягають доказуванню в кримінальному провадженні відповідно до ст. 91 КПК.

Вищевказана позиція суду узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у справі № 740/3597/17 (провадження № 51-6070кмо19).

Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.11.2018 року, впізнання було розпочато о 15 год. 50 хв. та закінчено о 16 год. хв.. Так, дане впізнання проводилось слідчим СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_17 у присутності двох понятих, законного представника, ОСОБА_30 , педагога ОСОБА_31 та фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації, а саме на фотокамеру «Саnon 3000». Дане впізнання проводилось з свідком ОСОБА_23 .. Так, під час, пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_23 , остання впізнала особу, яка нанесла чисельні удари ногами по голові і тулубу потерпілого ОСОБА_12 09.11.2018 о 16.00 в м. Ірпінь року під № 2, який був обраний ОСОБА_10 (Пред`явлення для впізнання були представлені наступні особи: 1. ОСОБА_32 , 2. ОСОБА_10 , 3. ОСОБА_33 , 4. ОСОБА_34 , та дані особи для впізнання були розміщені по цих номерах в такому порядку зліва на право)

В судовому засіданні також було досліджено відеозапис вищевказаного пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_23 . На даному відеозаписі видно, як свідок ОСОБА_23 , при впізнанні особи, одразу, не вагаючись, вказує на ОСОБА_10 , як на молодого хлопця з чорним волоссям та чорними очима, який 09.11.2018р. о 16.00 годин наніс численні удари ногами по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_12 .

Відповідно до протоколу пред`явлення особи для впізнання від 10.11.2018 року, впізнання було розпочато о 18 год. 16 хв. та закінчено о 18 год. 40 хв.. Так, дане впізнання проводилось слідчим СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області ОСОБА_17 у присутності двох понятих, законного представника, ОСОБА_35 , педагога ОСОБА_31 та фіксувалось за допомогою технічних засобів фіксації, а саме, на фотокамеру «Sony». Дане впізнання проводилось зі свідком ОСОБА_23 .. Так, під час пред`явлення особи для впізнання свідку ОСОБА_23 , остання впізнала особу, яка нанесла чисельні удари ногами по голові і тулубу потерпілого ОСОБА_12 09.11.2018 о 16.00 в м. Ірпінь року під № 3, який був обраний ОСОБА_9 (Пред`явлення для впізнання були представлені наступні особи: 1. ОСОБА_36 , 2. ОСОБА_37 , 3. ОСОБА_9 , 4. ОСОБА_33 , та дані особи для впізнання були розміщені по цих номерах в такому порядку зліва на право).

В судовому засіданні також було досліджено відеозапис вищевказаного пред`явлення особи для впізнання за участі свідка ОСОБА_23 . На даному відеозаписі видно, як свідок ОСОБА_23 , при впізнанні особи, одразу, не вагаючись, вказує на ОСОБА_9 , як на молодого хлопця зі світлим волоссям і світлими очима, який 09.11.2018 р. о 16.00 годині наніс численні удари ногами по голові та тулубу потерпілого ОСОБА_12 .

Згідно показань, які зафіксовані в протоколах вказаних процесуальних дій свідок ОСОБА_23 прямо вказала на обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , як на осіб, які за її поясненнями, наданими при проведенні слідчого експерименту, вчинили побиття потерпілого ОСОБА_12 09.11.2018 р. о 16:00 год. в м. Ірпінь за місцем її тимчасового проживання, в ході якого завдали йому численних ударів ногами по голові та тулубу.

Вказані показання свідка ОСОБА_23 не були спростовані в судовому засіданні стороною захисту. Так, у засіданні стороною захисту не було доведено, що свідок була особисто знайома з обвинуваченими, перебувала з ними в будь-яких відносинах, мала підстави для особистої неприязні та їх обмови. Тому, суд вірно не вбачав підстав для визнання показань свідка при проведенні даних слідчих дій недостовірними та неправдивими.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_38 , який здійснював захист обвинувачених до мобілізації до лав ЗСУ просив визнати протоколи впізнання обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 недопустимими доказами, оскільки при їх проведенні не був присутній захисник, тобто через порушення права на захист неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , однак суд вірно не погодився з таким доводом захисника, виходячи наступних підстав.

За приписами ч. 1 ст. 228 КПК України перед тим, як пред`явити особу для впізнання, слідчий, прокурор попередньо з`ясовує, чи може особа, яка впізнає, впізнати цю особу, опитує її про зовнішній вигляд і прикмети цієї особи, а також про обставини, за яких вона бачила цю особу, про що складає протокол. Якщо особа заявляє, що вона не може назвати прикмети, за якими впізнає особу, проте може впізнати її за сукупністю ознак, у протоколі зазначається, за сукупністю яких саме ознак вона може впізнати особу. Забороняється попередньо показувати особі, яка впізнає, особу, яка повинна бути пред`явлена для впізнання, та надавати інші відомості про прикмети цієї особи.

Частиною 2 ст. 228 КПК України передбачено, що особа, яка підлягає впізнанню, пред`являється особі, яка впізнає, разом з іншими особами тієї ж статі, яких має бути не менше трьох і які не мають різких відмінностей у віці, зовнішності та одязі. Перед тим як пред`явити особу для впізнання, їй пропонується у відсутності особи, яка впізнає, зайняти будь-яке місце серед інших осіб, які пред`являються.

Так, як вбачається з протоколів пред`явлення особи для впізнання від 10 листопада 2018 року за участю свідка ОСОБА_23 , слідчий ОСОБА_17 , який зазначений у протоколі, у присутності двох понятих, яким у відповідності до вимог чинного законодавства роз`яснені їх права й обов`язки, а також за участю матері неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_39 , неповнолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_30 та педагога ОСОБА_40 , провів пред`явлення особи для впізнання. Перед пред`явленням особи для впізнання слідчий з`ясував у свідка ОСОБА_23 чи може вона впізнати особу. На запитання слідчого під відеозапис свідок ОСОБА_23 зазначила, що впізнала неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за рисами обличчя та кольором волосся. Зазначений факт зафіксовано в протоколі за участю свідка ОСОБА_23 , яка попереджена про кримінальну відповідальність за відмову від дачі показань за ст.385 КК України і за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України. Зауважень та доповнень до протоколу від учасників слідчої дії не надходило.

Разом з цим, відповідно до положень ст.52 КПК України, участь захисника є обов`язковою у кримінальному провадженні щодо особливо тяжких злочинів. У цьому випадку участь захисника забезпечується з моменту набуття особою статусу підозрюваного. В інших випадках обов`язкова участь захисника забезпечується у кримінальному провадженні: щодо осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні кримінального правопорушення у віці до 18 років, - з моменту встановлення факту неповноліття або виникнення будь-яких сумнівів у тому, що особа є повнолітньою.

Згідно матеріалів кримінального провадження перед пред`явленням особи для впізнання в слідчого не було підстав для забезпечення захисником неповнолітніх, оскільки на час проведення вказаної слідчої дії останні не були у статусі підозрюваних, оскільки про підозру неповнолітнім було повідомлено лише 11.11.2018 р.

Крім того, дана слідча дія була проведена за участі педагога ОСОБА_40 та матері неповнолітнього ОСОБА_9 - ОСОБА_35 , неповнолітнього ОСОБА_10 - ОСОБА_30 , що підтверджується відповідними протоколами, які містяться в матеріалах кримінального провадження.

При цьому, суд вірно звернув увагу на те, що така процесуальна дія, як пред`явленням особи для впізнання, пов`язана з необхідністю отримання доказів, які носять об`єктивний характер, тобто таких, що не залежать від волі особи, а тому вона не могла розглядатися як така, що порушує право особи зберігати мовчання. Присутність чи відсутність захисника у цьому випадку не могла позначитися на змісті отриманих під час цієї дії результатів.

Отже, доводи сторони захисту щодо недопустимості як доказів протоколів пред`явлення особи для впізнання від 10 листопада 2018 року у зв`язку з тим, що вказана слідча дія була проведена із неповнолітніми без обов`язкової участі захисника та у результаті чого було порушено право засудженого на захист спростовується наведеним вище та матеріалами даного кримінального провадження.

Вищевказана позиція суду узгоджується з висновком, викладеним колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду, у справі № 164/154/20 (провадження № 51-2529км21).

Крім того, судом досліджено висновок судово-психіатричного експерта №150 від 03.04.2019 року, яка проведена на підставі ухвали слідчого судді Ірпінського міського суду Київської області від 25.03.2019 р. з якого вбачається, що під час відтворення подій, що мали місце 09.11.2018 р. в ході проведення слідчого експерименту 10.11.2018 р. за участю свідка ОСОБА_23 із застосуванням відеозапису, свідок має наступні індивідуально-психологічні особливості: увага активна протягом всієї процедури допиту. Емоційний фон рівний, настрій не пригнічений. Зорового контакту не уникає. Відповіді дає змістовні, переважно лаконічні. Наявна цілеспрямованість до співпраці. Комунікативна діяльність ОСОБА_23 під час слідчого експерименту із застосуванням відеозапису характеризується психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у неї на той період внутрішньо суперечливих моделей (схем мислення) власної поведінки стосовно свідчень нею особливостей обставин події, про які вона повідомляє. Вказані особливості є психологічною підставою, що дозволяє визнати її поведінку, як самостійну. Ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального (мовного) та невербального інтонаційного, жестово-знакового) комунікативного процесу, який би здійснювався на ОСОБА_23 з боку жодного з учасників слідчої дії не визначено. Усі запитання, які були поставлені ОСОБА_23 , мали переважно уточнюючий характер. Інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містять емоційного залучення. Побудова слідчого експерименту дала можливість ОСОБА_23 відповідати у вільному темпі і довільної формі, а також самостійно переміщатися в межах проведення слідчого експерименту.

Крім того, з вищевказаного висновку експерта вбачається, що процес впізнання особи за участю свідка ОСОБА_23 10.11.2018р. в період часу з 18 год. 16хв по 18год.40хв. із застосуванням відеозапису має наступні індивідуально-психологічні особливості: увага активна протягом всієї процедури допиту. Емоційний фон рівний, настрій не пригнічений, зорового контакту не уникає. Відповіді дає змістовні, переважно лаконічні. Наявна цілеспрямованість до співпраці. ОСОБА_23 досить швидко вказала на особу, ознаки якої вона описала під час надання свідчень напередодні слідчої дії впізнання. Комунікативна діяльність ОСОБА_23 в процесі впізнання особи за участю свідка ОСОБА_23 10.11.2018 р. характеризується психологічною конгруентністю, тобто такою, що свідчить про відсутність у неї на той період внутрішньо-суперечливих моделей (схем мислення) власної поведінки стосовно свідчень нею особливостей обставин подій, про які вона повідомляє. Вказані особливості є психологічною підставою, що дозволяє визнати її поведінку як самостійну. Ознак психологічного впливу (чи тиску) з боку вербального (мовного) та невербального (інтонаційного, жестово-знакового) комунікативного процесу, який би здійснювався на ОСОБА_23 з боку жодного з учасників слідчої дії не визначено. Усі питання, які були поставлені ОСОБА_23 , мали переважно уточнюючий характер. Інтонації поставлених запитань були рівні, вони не містять емоційного залучення.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №577 від 26.12.2018 року, ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності. ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_10 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_10 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_10 не потребує.

Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №13 від 13.02.2019 року, ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, в тому числі не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, а перебував в стані алкогольного сп?яніння. ОСОБА_9 під час скоєння інкримінованих йому дій міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. У ОСОБА_9 під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання не виявлено. ОСОБА_9 в даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_9 не потребує.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, суд також вірно вважав, що скарги подані захисником ОСОБА_41 про не роз`яснення при повідомленні про підозру неповнолітнім ОСОБА_9 та ОСОБА_10 всіх прав та обов`язків неповнолітніх підозрюваних, а саме: право на допомогу законного представника під час проведення процесуальних дій за його участі, право вимагати проведення процесуальних дій в порядку, що найменше порушує його звичайний уклад життя, право вимагати проведення процесуальних дій в порядку, що відповідає його віковим психологічним особливостям, право на роз`яснення суті процесуальних дій, рішень та їх значення та право не бути присутнім під час дослідження обставин, що можуть негативно вплинути на нього, не знайшли своє підтвердження, оскільки судом встановлено, що неповнолітнім у присутності захисника, законних представників, педагога було роз`яснено права та обов`язки при повідомленні про підозру та зміну підозри та було забезпечено участь вказаних осіб в усіх процесуальних діях, де їх участь була обов`язковою.

Також, суд вірно вважав, що не заслуговували на увагу доводи скарги захисника про безпідставність заміни законного представника підозрюваному ОСОБА_10 під час досудового розслідування. Як вбачається з постанови слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області від 02.01.2018р. (яка фактично була винесена 02.01.2019р.) ОСОБА_17 законний представник ОСОБА_42 , яка була залучена на початку досудового розслідування, припинила з`являтися на виклики слідчого та відповідати на дзвінки, вжитими заходами та неодноразовими виїздами працівників поліції за місцем проживання та місцем роботи встановити місцезнаходження законного представника не вдалося. Таким чином, такі дії законного представника були розцінені як зловживання її своїми правами та нехтування своїми обов`язками, та її було усунуто від участі у кримінальному провадженні. Постановою слідчого СВ Ірпінського ВП ГУНП в Київській області від 04.01.2019р. на підставі ст. 44 КПК України було залучено в якості законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Ірпінської міської ради Київської області, які в подальшому приймали участь в усіх слідчих діях. Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що в жодне судове засідання мати неповнолітнього ОСОБА_10 не з`явилася та будучи обізнаною про розгляд даної справи судом не подала заяву на її участь у судових засіданнях при розгляді справи.

З урахуванням наведеного, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення дійшов вірного висновку, що провина обвинуваченого ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

Також, суд дійшов вірного висновку, що провина обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення викладеного у вироку суду доведена та його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 121 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого, вчинене групою осіб.

Проте, суд вірно вважав за необхідне виключити із пред`явленого обвинувачення зазначеної прокурором кваліфікуючої ознаки про вчинення даного кримінального правопорушення обвинуваченими ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , за попередньою змовою групою осіб, оскільки доказів на підтвердження цієї обставини суду не надано стороною обвинувачення та вказана кваліфікуюча ознака не була прокурором зазначена і при викладені кваліфікації дій обвинувачених в обвинувальному акті.

У відповідності до вимог ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ застосовується як джерело, зокрема у справі «Скоппола проти Італії» від 17.09.2009 (заява №10249/03), де зазначено, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з п. 10 Зауважень загального порядку № 10 (2007) Комітету ООН з прав дитини «Права дітей у системі юстиції щодо дітей», прикладом якнайкращого забезпечення інтересів дитини є практика, коли традиційні цілі кримінального правосуддя, такі як покарання, поступаються місцем реабілітаційним та відновним цілям правосуддя у справах дітей - правопорушників.

У керівних принципах ООН для попередження злочинності серед неповнолітніх (Ер-Ріядські керівні принципи) від 14.12.1990 зазначено, що попередження злочинності серед неповнолітніх є найважливішим аспектом попередження злочинності у суспільстві. Беручи участь у законній, соціально корисній діяльності та виробляючи гуманістичний погляд на суспільство та життя, молодь може бути вихована на принципах, які не допускають злочинну діяльність.

Згідно п. 23.2. Рекомендацій CM/Rec (2008) 11 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Про Європейські правила стосовно неповнолітніх правопорушників, щодо яких застосовуються санкції або заходи», перевагу необхідно надавати таким санкціям та заходам, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню збитків, завданих правопорушенням, яке вчинила неповнолітня особа.

Рекомендації № R (2008) 11 Комітету Міністрів державам-членам Ради Європи «Про Європейські правила по відношенню до неповнолітніх правопорушників, засуджених до покарань та заходів кримінально-правового характеру»: «на всіх стадіях кримінального судочинства необхідно застосовувати широкий спектр альтернативних покарань і заходів, які відповідають різним етапам розвитку неповнолітніх. Пріоритетними мають бути покарання і заходи, які можуть мати виховний вплив, а також сприяти відшкодуванню шкоди, заподіяної злочином, який вчинив неповнолітній» (правила 23.1, 23.2).

У Мінімальних стандартних правилах ООН, що стосуються відправлення правосуддя у відношенні до неповнолітніх («Пекінські правила») від 29.11.1985 визначено, що «заходи впливу завжди повинні бути порівнянні не тільки з обставинами і тяжкістю правопорушення, але і зі становищем та потребами неповнолітнього, а також з потребами суспільства»; неповнолітнього правопорушника не слід позбавляти особистої свободи, якщо тільки його не визнано винним у вчиненні серйозного діяння із застосуванням насильства проти іншої особи або в неодноразовому вчиненні інших серйозних правопорушень, а також за відсутності інших відповідних заходів впливу» (п. «а», «b», «с» правила 17.1).

Виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання необхідно взяти до уваги той факт, що обвинувачені досягли повноліття під час провадження в суді, що не виключає застосування до них особливостей, що поширюються на неповнолітніх осіб, оскільки такий статус набувається особою виключно на момент вчинення кримінального правопорушення (постанова Верховного Суду від 09.04.2019 по справі № 400/1/18).

Так само і Організація Об`єднаних націй в п. 3.3. пункту 3 Мінімальних стандартних правил Організації Об`єднаних Націй, що стосуються відправлення правосуддя щодо неповнолітніх («Пекінські правила») звернула увагу на те, що слід докладати також зусилля для поширення дії принципів, викладених в Правилах, на молодих повнолітніх правопорушників.

Так, згідно ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.

Санкцією ч. 2 ст. 121 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_10 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин, відноситься, відповідно до ст. 12 КК України до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий та з моменту вчинення ним кримінального правопорушення упродовж понад шести років інших злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, є дитиною з багатодітної родини, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в службі у справах дітей за місцем проживання не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Також, судом враховано висновок органу пробації, який викладений в досудовій доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 , відповідно до якого, виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 можливе позбавлення або обмеження волі на певний строк, тобто без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_10 суд визнає - вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З урахуванням всіх обставин справи, та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_10 , вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, протягом тривалого часу з моменту вчинення кримінального правопорушення нових протиправних діянь не вчиняв, тому за наявності кількох пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачених ст. 66 КК України, відсутністю обтяжуючих обставин, з врахуванням позиції сторони обвинувачення, яка просила суд, призначити покарання з застосуванням ст.ст. 69, 75, 104 КК України, то суд вірно вважав за можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, за кримінальне правопорушення викладене у даному вироку суду передбачене ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України та призначити основне покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та зважаючи на особу обвинуваченого ОСОБА_10 , з моменту вчинення злочину останній до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, є дитиною з багатодітної родини, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в службі у справах дітей за місцем проживання не перебуває, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого, можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладає на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України суд вірно вважав за можливе зарахувати обвинуваченому ОСОБА_10 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто період з моменту його фактичного затримання з 10.11.2018 року по день звільнення останнього з-під варти 10.04.2019 року, включно, та період перебування ОСОБА_10 під дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за однин день позбавлення волі, тобто період з 11.04.2019 року по день закінчення строку дії запобіжного заходу - 11.05.2019 року, включно.

При визначенні обвинуваченому ОСОБА_9 міри покарання, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував характер та ступінь тяжкості скоєного, що вчинений ним злочин відноситься відповідно до ст.12 КК України до тяжких злочинів, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, та з моменту вчинення ним кримінального правопорушення упродовж понад шести років інших злочинів не вчиняв, до адміністративної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в службі у справах дітей за місцем проживання не перебуває, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання обвинуваченого.

Також, судом враховано й висновок органу пробації, який викладений в досудовій доповіді про неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 , відповідно до якого, виправлення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_9 можливе позбавлення або обмеження волі на певний строк, тобто без ізоляції від суспільства.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_9 суд визнає - вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому судом не встановлено.

Відповідно до ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429, 437-439, 442, 442-1 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

З врахуванням всіх обставин справи, та враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_9 , вчинив кримінальне правопорушення будучи неповнолітнім, протягом тривалого часу з моменту вчинення кримінального правопорушення нових протиправних діянь не вчиняв, тому за наявності кількох пом`якшуючих обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачених ст.66 КК України, відсутністю обтяжуючих обставин, з врахуванням позиції сторони обвинувачення, яка просила суд, призначити покарання з застосуванням ст.ст.69, 75, 104 КК України, то суд вірно вважав за можливе при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, за кримінальне правопорушення викладене у даному вироку суду передбачене ч. 2 ст. 121 КК України призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України та призначити основне покарання у виді позбавлення волі, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 2 ст. 121 КК України.

Враховуючи, що відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, та зважаючи на особу обвинуваченого ОСОБА_9 , з моменту вчинення злочину останній до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувався, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, за місцем проживання та навчання характеризується позитивно, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра, в службі у справах дітей за місцем проживання не перебуває, суд дійшов вірного висновку, що виправлення обвинуваченого, можливе без ізоляції його від суспільства, а тому призначає обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та покладає на нього обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України судом зараховано обвинуваченому ОСОБА_9 строк попереднього ув`язнення у строк відбування покарання у виді позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі, тобто період з моменту його фактичного затримання від 10.11.2018 року до дня звільнення останнього з-під варти 06.02.2019 року включно, та період перебування ОСОБА_9 під дією запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту, з розрахунку три дні цілодобового домашнього арешту за один день позбавлення волі, тобто, період від 07.02.2019 року до дня закінчення строку дії запобіжного заходу - 11.05.2019 року, включно.

Цивільний позов в даному кримінальному провадження не заявлявся.

Також, суд вірно вважав за необхідне стягнути з обвинувачених на користь держави по 1/2 частині процесуальних витрат по даному кримінальному провадженню за проведення експертиз.

Серед завдань кримінального провадження, передбачених у ст. 2 КПК України, міститься вимога про те, щоб до кожного учасника кримінального провадження було застосовано належну правову процедуру та прийнято законне рішення як під час розслідування справи, так і за результатами її судового розгляду.

З цією вимогою кореспондуються вимоги ч. 1 ст. 370 КПК України про ухвалення компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

За таких обставин, оскільки вирок постановлено судом з дотриманням норм кримінального та кримінального процесуального права, то апеляційну скаргу ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 слід залишити без задоволення, а вирок Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2024 року-без змін.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 , який діє в інтересах ОСОБА_9 , залишити без задоволення.

Вирок Ірпінського міського суду Київської області від 10 грудня 2024 року залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня проголошення.

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4