Єдиний унікальний номер 333/4262/25
Провадження №1-кс/333/1765/25
УХВАЛА

Іменем України

26 травня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисниці підозрюваного адвокатки ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Комунарського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання у кримінальному провадженні №0005201 від 05.07.2024, відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

19.05.2025 слідчий першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь ОСОБА_4 , звернувся до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0005201 від 05.07.2024 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 409КК України.

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.03.2022 № 74, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та уважається, що він справи та посаду офіцера відділу проведення службових розслідувань військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.06.2023 № 55, ОСОБА_5 призначено на посаду офіцера відділення проведення перевірок та службових розслідувань відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.10.2024 № 88, ОСОБА_5 призначено на посаду офіцера відділу проведення службових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який згодом продовжувався та до цього часу триває.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.ст.19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону України, основними завданнями Служби правопорядку є: виявлення причин, передумов і обставин кримінальних та інших правопорушень, вчинених у військових частинах та на військових об`єктах; розшук осіб, які самовільно залишили військові частини (місця служби); запобігання вчиненню і припинення кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України; участь в охороні військових об`єктів та забезпеченні громадського порядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; захист майна Збройних Сил України від розкрадання та інших кримінально протиправних посягань; забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів; участь у гарнізонних заходах; виконання у передбачених законом випадках рішень про тримання військовослужбовців на гауптвахті; забезпечення виконання кримінального покарання стосовно військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання у дисциплінарному батальйоні; сприяння у межах своєї компетенції органам, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органам досудового розслідування та суду, органам державної влади, органам місцевого самоврядування, органам військового управління, підприємствам, установам, організаціям у виконанні покладених на них відповідно до законів обов`язків; участь у протидії диверсійним проявам та терористичним актам на військових об`єктах. При прийнятті рішення про введення в Україні чи в окремих її місцевостях режиму воєнного або надзвичайного стану на Службу правопорядку додатково покладаються завдання щодо: участі у боротьбі з ворожими диверсійно-розвідувальними групами на території України; організації збору, супроводження та охорони військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених; поводження з військовополоненими в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; забезпечення дотримання комендантської години в гарнізонах; охорони військових об`єктів, військових містечок та їх населення, сприяння його евакуації; відновлення та підтримання порядку і дисципліни у військових частинах; контролю за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України. Забороняється покладати на Службу правопорядку завдання, не передбачені цим Законом. Ніякі виняткові обставини або накази чи розпорядження посадових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності військовослужбовців Служби правопорядку.

Відповідно до ст. 11 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України тощо. Згідно положень ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Будучи військовослужбовцем, капітан ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтями 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язано військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, капітан ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2024 № 182, капітан ОСОБА_5 вважається таким, що вибув у відрядження до оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_5 », НОМЕР_2 окремої бригади Територіальної оборони, військової частини НОМЕР_3 , з метою ротації особового складу підрозділів Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з 29.07.2024 до окремого розпорядження.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 29.07.2024 № 212, капітан ОСОБА_5 вважається таким, що тимчасово прибув у службове відрядження до військової частини НОМЕР_3 з метою ротації особового складу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та залучений до виконання бойових задач у складі оперативно-тактичного угруповання військ «Запоріжжя», зарахований на продовольче забезпечення.

Після цього, у невстановлений під час досудового розслідування час, однак не пізніше 29.07.2024, перебуваючи у місці дислокації військової частини НОМЕР_3 та ознайомившись з оперативною обстановкою, у капітана ОСОБА_5 , який достовірно розумів, що відповідно до займаної ним посади та покладених на нього службових обов`язків його не може бути залучено до безпосередньої участі у бойових діях чи забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за період перебування у вказаному вище відрядженні до військової частини НОМЕР_3 , виник злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, а саме на отримання додаткової грошової винагороди за нібито безпосередню участь у бойових діях, шляхом отримання від командування вказаної військової частини відповідних документів, які будуть містити відомості щодо наявності підстав для здійснення нарахувань додаткової винагороди, з метою подальшого введення в оману командування військової частини НОМЕР_1 та незаконного отримання вказаної грошової винагороди.

З метою реалізації свого злочинного умислу, у невстановлений під час досудового розслідування час, однак не пізніше 29.07.2024, капітан ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем Військової служби правопорядку у Збройних силах України, яка є спеціальним правоохоронним формуванням у складі Збройних Сил України та призначена для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, використовуючи свою посаду та службове становище відносно військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 , вжив відповідних заходів щодо отримання від посадових осіб вказаної військової частини рапортів з недостовірною інформацією щодо прийняття ним безпосередньої участі у бойових діях чи забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, хоча фактично безпосередньої участі у бойових діях капітан ОСОБА_5 не приймав та заходи з національної безпеки і оборони не забезпечував.

Так, у подальшому, капітаном ОСОБА_5 були отримані рапорти:

- № 6210 від 01.08.2024 про його участь за період з 29.07.2024 по 31.07.2024 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, а саме під час бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань військовою частиною першого ешелону оборони до батальйону включено, перебуваючи у Пологівському районі Запорізької області, в межах Гуляйпільської міської та Малотокмачанської селищної територіальних громад;

- № 7935 від 02.09.2024 про його участь за період з 01.08.2024 по 31.08.2024 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, а саме під час бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань військовою частиною першого ешелону оборони до батальйону включено, перебуваючи у Пологівському районі Запорізької області, в межах Гуляйпільської міської та Малотокмачанської селищної територіальних громад;

- № 9627 від 02.10.2024 про його участь за період з 01.09.2024 по 30.09.2024 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, а саме під час бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань військовою частиною першого ешелону оборони до батальйону включено, перебуваючи у Пологівському районі Запорізької області, в межах Гуляйпільської міської та Малотокмачанської селищної територіальних громад;

- № 11119/1 від 28.10.2024 про його участь за період з 02.10.2024 по 03.10.2024, 06.10.2024, 18.10.2024, 21.10.2024, 26.10.2024 у виконанні бойових завдань у складі діючих угруповань військ Сил оборони держави згідно з переліком завдань, затвердженим Міністром оборони України від 20.11.2023, а саме здійсненні всебічного забезпечення ведення бойових дій;

- № 11119/2 від 28.10.2024 про його участь 01.10.2024, з 04.10.2024 по 05.10.2024, з 07.10.2024 по 17.10.2024, з 19.10.2024 по 20.10.2024, з 22.10.2024 по 25.10.2024, з 27.10.2024 по 28.10.2024 у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення, а саме під час бойових дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових завдань військовою частиною першого ешелону оборони до батальйону включено, перебуваючи у Пологівському районі Запорізької області, в межах Гуляйпільської міської та Малотокмачанської селищної територіальних громад.

Проте, перебуваючи у службовому відрядженні до військової частини НОМЕР_3 в період часу з 29.07.2024 по 29.10.2024, капітан ОСОБА_5 фактично у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, участі не приймав, виконуючи службові обов`язки за посадою в місці дислокації штабу військової частини НОМЕР_3 .

В подальшому, на підставі рапортів №6210 від 01.08.2024, №7935 від 02.09.2024, №9627 від 02.10.2024, №11119/2 від 28.10.2024 капітану ОСОБА_5 командуванням військової частини НОМЕР_3 були видані відповідні довідки про безпосередню участь у бойових діях №1123 від 01.08.2024, №1347 від 02.09.2024, №1492 від 02.10.2024, №1808/2 від 28.10.2025, які капітан ОСОБА_5 , з метою реалізації свого злочинного умислу, направлений на шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, надавав до військової частини НОМЕР_1 , та був включений до наказів про виплату додаткової винагороди № 241 від 04.10.2024, № 265 від 04.11.2024 та № 299 від 04.12.2024.

На підставі зазначених наказів про виплату додаткової винагороди, капітану ОСОБА_5 за період часу з 29.07.2024 по 29.10.2024 була безпідставно нарахована та виплачена додаткова грошова винагорода на загальну суму 196451,66 грн, якою останній незаконно заволодів шляхом обману та розпорядився на власний розсуд.

Крім того, досудовим розслідуванням встановлено, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.03.2022 № 74, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , на всі види забезпечення та уважається, що він справи та посаду офіцера відділу проведення службових розслідувань військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Згідно наказу начальника Військової служби правопорядку у Збройних Силах України начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 05.06.2023 № 55, ОСОБА_5 призначено на посаду офіцера відділення проведення перевірок та службових розслідувань відділу запобігання вчиненню, виявлення і припинення кримінальних та інших правопорушень ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.10.2024 № 88, ОСОБА_5 призначено на посаду офіцера відділу проведення службових розслідувань ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який згодом продовжувався та до цього часу триває.

Згідно зі ст.1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ст.ст.19, 68 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Згідно з положеннями ст. 1 Закону України «Про Військову службу правопорядку у Збройних Силах України», військова служба правопорядку у Збройних Силах України (далі - Служба правопорядку) - спеціальне правоохоронне формування у складі Збройних Сил України, призначене для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, у військових навчальних закладах, установах та організаціях (далі - військові частини), військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; для запобігання кримінальним та іншим правопорушенням у Збройних Силах України, їх припинення; для захисту життя, здоров`я, прав і законних інтересів військовослужбовців, військовозобов`язаних під час проходження ними зборів, працівників Збройних Сил України, а також для захисту майна Збройних Сил України від розкрадання та інших протиправних посягань, а так само для участі у протидії диверсійним проявам і терористичним актам на військових об`єктах.

Відповідно до ст. 3 зазначеного Закону України, основними завданнями Служби правопорядку є: виявлення причин, передумов і обставин кримінальних та інших правопорушень, вчинених у військових частинах та на військових об`єктах; розшук осіб, які самовільно залишили військові частини (місця служби); запобігання вчиненню і припинення кримінальних та інших правопорушень у Збройних Силах України; участь в охороні військових об`єктів та забезпеченні громадського порядку і військової дисципліни серед військовослужбовців у місцях дислокації військових частин, військових містечках, на вулицях і в громадських місцях; захист майна Збройних Сил України від розкрадання та інших кримінально протиправних посягань; забезпечення безпеки дорожнього руху військових транспортних засобів; участь у гарнізонних заходах; виконання у передбачених законом випадках рішень про тримання військовослужбовців на гауптвахті; забезпечення виконання кримінального покарання стосовно військовослужбовців, які за вироком суду засуджені до тримання у дисциплінарному батальйоні; сприяння у межах своєї компетенції органам, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органам досудового розслідування та суду, органам державної влади, органам місцевого самоврядування, органам військового управління, підприємствам, установам, організаціям у виконанні покладених на них відповідно до законів обов`язків; участь у протидії диверсійним проявам та терористичним актам на військових об`єктах. При прийнятті рішення про введення в Україні чи в окремих її місцевостях режиму воєнного або надзвичайного стану на Службу правопорядку додатково покладаються завдання щодо: участі у боротьбі з ворожими диверсійно-розвідувальними групами на території України; організації збору, супроводження та охорони військовополонених з місць (місцевостей), де вони утримуються після взяття їх в полон, до таборів для тримання військовополонених або дільниць для тримання військовополонених; поводження з військовополоненими в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; забезпечення дотримання комендантської години в гарнізонах; охорони військових об`єктів, військових містечок та їх населення, сприяння його евакуації; відновлення та підтримання порядку і дисципліни у військових частинах; контролю за рухом транспортних засобів і перевезенням вантажів Збройних Сил України. Забороняється покладати на Службу правопорядку завдання, не передбачені цим Законом. Ніякі виняткові обставини або накази чи розпорядження посадових осіб не можуть бути підставою для будь-яких незаконних дій або бездіяльності військовослужбовців Служби правопорядку.

Відповідно до ст. 11 Статуту Внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі Статут), необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України тощо. Згідно положень ст. 16 Статуту, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Будучи військовослужбовцем, капітан ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний неухильно додержуватись Конституції та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути дисциплінованими, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Статтями 129, 130, 131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено необхідність забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, проведення занять з бойової підготовки, підтримання внутрішнього порядку, військової дисципліни та виконання службових обов`язків, зобов`язано військовослужбовців у службовий час постійно знаходитись в розташуванні військової частини або місці служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Разом з тим, капітан ОСОБА_5 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку, проходження військової служби, маючи можливість належно їх виконувати, свідомо вчинив кримінальне правопорушення за наступних обставин.

Так, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2024 № 182, капітан ОСОБА_5 вважається таким, що вибув у відрядження до оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_4 », оперативно-тактичного угруповання « ІНФОРМАЦІЯ_5 », НОМЕР_2 окремої бригади Територіальної оборони, військової частини НОМЕР_3 , з метою ротації особового складу підрозділів Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, з 29.07.2024 до окремого розпорядження.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 29.07.2024 № 212, капітан ОСОБА_5 вважається таким, що тимчасово прибув у службове відрядження до військової частини НОМЕР_3 з метою ротації особового складу Військової служби правопорядку у Збройних Силах України та залучений до виконання бойових задач у складі оперативно-тактичного угруповання військ «Запоріжжя», зарахований на продовольче забезпечення.

Після цього, у невстановлений під час досудового розслідування час, однак не пізніше 29.07.2024, перебуваючи у місці дислокації військової частини НОМЕР_3 та ознайомившись з оперативною обстановкою, у капітана ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на ухилення від військової служби іншим способом, тобто ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, в умовах воєнного стану, а саме на невиконання своїх службових обов`язків під час відрядження до військової частини НОМЕР_3 .

З метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на ухилення від несення обов`язків військової служби шляхом обману, 29.07.2024, капітан ОСОБА_5 прибув до військової частини НОМЕР_3 та, будучи військовослужбовцем Військової служби правопорядку у Збройних силах України, яка є спеціальним правоохоронним формуванням у складі Збройних Сил України, яка призначена для забезпечення правопорядку і військової дисципліни серед військовослужбовців Збройних Сил України у місцях дислокації військових частин, використовуючи свою посаду та службове становище відносно військовослужбовців військової частини НОМЕР_3 , 10.08.2024, з 16.08.2024 по 18.08.2024, з 23.08.2024 по 26.08.2024, з 05.09.2024 по 08.09.2024, з 13.09.2024 по 22.09.2024, з 24.09.2024 по 27.09.2024, з 29.09.2024 по 01.10.2024, з 03.10.2024 по 06.10.2024, з 12.10.2024 по 15.10.2024, з 20.10.2024 по 27.10.2024, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обов`язки військової служби фактично не виконував, час проводив на власний розсуд та незаконно перебував поза межами місця служби військової частини НОМЕР_3 та поза межами Запорізької області, однак в той же час вводив в оману командування військової частини НОМЕР_1 , надаючи останнім довідки з військової частини НОМЕР_3 про свою безпосередню участь у бойових діях №1123 від 01.08.2024, №1347 від 02.09.2024, №1492 від 02.10.2024, №1808/2 від 28.10.2025, тим самим створюючи уяву у безпосереднього керівництва про належне виконання обов`язків з несення військової служби під час перебування у відрядженні до військової частини НОМЕР_3 .

На підставі викладеного ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених:

- ч. 3 ст. 190 КК України шахрайство, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене в умовах воєнного стану.

- ч. 4 ст. 409 КК України ухилення військовослужбовця від несення обов`язків військової служби шляхом іншого обману, вчинене в умовах воєнного стану.

30.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні вищевказаних кримінальних правопорушень.

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих йому злочинів повністю підтверджуються зібраними матеріалами досудового розслідування, а саме:

показаннями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та інших;

тимчасовим доступом до інформації про вхідні та вихідні дзвінки ОСОБА_5 ;

тимчасовим доступом до інформації, отриманої у військовій частині НОМЕР_1 ;

тимчасовим доступом до інформації, отриманої у військовій частині НОМЕР_3 ;

оглядом інформації, отриманої від мобільного оператора;

оглядом інформації, отриманої від банків щодо руху грошових коштів по розрахункових рахунках ОСОБА_5 ;

оглядом долучених до матеріалів кримінального провадження документів;

іншими матеріалами досудового розслідування у своїй сукупності.

Оцінюючи особу підозрюваного та вчинені ним злочини, сторона обвинувачення прийшла до переконання про наявність передбачених ст. 177 КПК України ризиків невиконання ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а саме:

- переховування від органів досудового розслідування та суду;

- знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

- незаконного впливу на свідків, експертів, спеціалістів у кримінальному провадженні;

- перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином;

- вчинення іншого кримінального правопорушення.

Одночасно, згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Матеріали кримінального провадження, на які посилається сторона обвинувачення, дають підстави вважати підозру ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень обґрунтованою.

В судовому засіданні, слідчий у повному обсязі підтримав клопотання та послався на обставини, які у ньому були викладені.

Прокурор в судовому засіданні стверджував, що вжиття даного запобіжного заходу, є достатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисниця заперечували проти застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного, захисниці, доводи прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 05.07.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінальних правопорушень передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України (кримінальне провадження №0005201).

Клопотання слідчого, погоджене із прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури, оформлене відповідно до вимог Кримінально процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, які підтверджують винність підозрюваного, а саме: повідомленням про вчинення кримінального правопорушення; протоколом огляду місця події; протоколом допиту свідків; висновками почеркознавчих експертиз; іншими матеріалами кримінального провадження.

30.04.2025 ОСОБА_5 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України.

Відповідно ч.1 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно ч.2 ст.177 Кримінального процесуального кодексу України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 3 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 409 КК України.

Відповідно до положень ст. 179 КПК України зі змісту поняття запобіжного заходу - особисте зобов`язання у його співвідношенні до інших запобіжних заходів вбачається, що це найменш суворий запобіжний захід.

Однак, судом встановлено, що на момент розгляду клопотання, слідчим проведено всі необхідні слідчі дії для закінчення розслідування кримінального провадження та в подальшому переходу до виконання вимог ст. ст. 290, 291 КПК України. В подальшому сторона захисту та обвинувачення має намір укласти угоду про визнання винуватості. Крім цього, слідчим та прокурором не наведено жодних підстав, які б підтверджували, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, а навпаки підтвердили в судовому засіданні, що ОСОБА_5 жодного разу не порушив законні вимоги слідчого під час розслідування кримінального провадження, постійно являвся на виклики, причому проходить військову службу в бойовій бригаді.

Враховуючи обставини справи, особистість підозрюваного ОСОБА_5 , який являється військовослужбовцем ЗСУ, раніше не судимого, на думку слідчого судді не існують з боку підозрюваного ризики, які вказав у клопотанні слідчий.

Таким чином, враховуючи обставини справи, суд вважає, що клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання необхідно залишити без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 179, 184, 193, 196, 202, 205 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Запоріжжя) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополь ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1