В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ "05" серпня 2025 р.

Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0001821 від 23.05.2025 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неодруженого, з повною середньою освітою, на утриманні малолітніх дітей та непрацездатних осіб не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 без постійного місця проживання, раніше судимого: 19.10.2023 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік, 09.06.2025 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік, на підставі ст. 75,76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. . 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186КК України, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 23.05.2025 о 21 год. 50 хв. перебував поблизу піцерії «Domino's Pizza », що знаходиться за адресою. м. Київ, проспект Соборності, 2 та помітив, що кур?єри закладу залишають електровелосипеди, на яких здійснюють доставку, у спеціально відведеному місці біля входу до вищевказаної піцерії.

В цей час, у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме електровелосипеду "Ardis Performance", з надписами "www.dominos.ua", встановленим на велосипед обладнанням та акумуляторною батареєю, що належить ТОВ "ДОМІНОС ПІЦЦА ЮКРЕЙН", які перебували на спеціально відведеному місці поблизу входу до закладу.

Реалізуючи свій злочинний умисел, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та його дії залишаються таємними для сторонніх осіб, ОСОБА_5 викотив один з припаркованих електровелосипедів на пішохідну зону та мав намір почати рух.

В цей час, з приміщення піцерії «Domino's Pizza » на вулицю вийшов ОСОБА_6 , який працює кур?єром доставки піци «Domino's Pizza» та помітивши дії ОСОБА_5 висловив останньому вимогу припинити його протиправні дії та повернути велосипед на місце.

В свою чергу ОСОБА_5 , сів на велосипед, почав рух та намагався зникнути з місця вчинення кримінального правопорушення, але був затриманий ОСОБА_6 та сторонньою особою.

Своїми злочинними діями ОСОБА_5 , намагався завдати матеріального збитку потерпілому ТОВ "ДОМІНОС ПІЦЦА ЮКРЕЙН" на суму 53600 гривень.

Будучи допитаним у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, визнав у повному обсязі, підтвердив обставини зазначені в обвинувальному акті та судом встановлено, що він вірно розуміє зміст обставин справи і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції, щиро розкаявся, просив суворо не карати. Повідомив, що він є сиротою та безхатьком, проживав все життя у місті Маріуполь та після окупації його міста втратив своє постійне місце проживання, почав вживати наркотичні засоби і вчинив кримінальне правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин. Також став на шлях виправлення, має намір, влаштуватись на роботу та більше не вчиняти нових кримінальних правопорушень.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції. За таких обставин, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд прийшов до висновку про недоцільність дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які обвинуваченим не оспорюються, зміст даної статті ОСОБА_5 , роз`яснено.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів по даному кримінальному провадженню, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 щодо часу, місця, способу, виду і розміру шкоди, мотиву та мети, форми вини, які ніким не оспорюються, визнано недоцільним у зв`язку із відсутністю сумнівів щодо правильного розуміння їх змісту учасниками судового провадження, добровільності їх позицій.

З огляду на це, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, встановлених судом доведена у повному обсязі. Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 , за ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України, як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненому в умовах воєнного стану.

Згідно із статтею 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинений злочин призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових злочинів. Виходячи із принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації покарання має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу.

Вирішуючи питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Так, суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий за вчинення кримінальних проступків, але покарання не відбував, вчинив тяжкий злочин, при цьому тяжких наслідків його діями не завдано.

Суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_5 : щире каяття, яке відображається у критичному ставленні до своєї протиправної поведінки через готовність нести відповідальність; активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення; вчинення кримінального правопорушення внаслідок збігу тяжких особистих обставин, а саме те що він з дитинства є сиротою, виховувався без батька та матері, а також проживав у міста Маріуполь, яке на даний час окуповане, та внаслідок повномасштабного вторгнення рф на територію України втратив своє постійне місце проживання та вимушений був змінити місце свого проживання втративши все майно, що призвело до психологічних страждань.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину, обставини справи, вартість викраденого майна, відсутність тяжких наслідків, особу обвинуваченого, а саме: відношення обвинуваченого до скоєного ним злочину, який усвідомив неправомірність вчиненого ним діяння і критично оцінює скоєне, готовий нести відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 69 КК України, за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, за катування, вчинене представником держави, у тому числі іноземної, призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за це кримінальне правопорушення.

У п. 8 вище вказаної постанови Пленуму зазначено, що призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за конкретний злочин може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Призначаючи ОСОБА_5 вид та міру покарання, суд у відповідності до вимог ст.65 КК України також враховує позитивні характеристики обвинуваченого, який щиро розкаявся, повністю визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення та матеріальної шкоди своїм вчинком не завдав, те що він вчинив кримінальне правопорушення під час дії воєнного стану, але не з використанням його умов. Окрім того, суд враховує особу обвинуваченого, який є сиротою, та внаслідок повномасштабного вторгнення рф на територію України втратив своє постійне місце проживання, суд визнає дані обставини, такими які пом`якшують покарання та істотно впливають на розмір покарання та знижують ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, та вважає за можливе призначити ОСОБА_5 за ч.2 ст. 15, ч.4 ст.186 КК України більш м`яке покарання, аніж передбачене законом за вчинення даного злочину, із застосуванням положень ст.69 КК України. При цьому суд вважає, що виправлення обвинуваченого, а також попередження можливості вчинення ним нових кримінальних правопорушень не можливе без ізоляції від суспільства.

Вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 09.06.2025 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, із застосуванням ст.75, ст.76 КК України, з визначенням іспитового строку на 1 (один) рік, вирок не виконано.

Як визначено у висновку ОП ККС, якщо до особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, вироком суду було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням, а потім було встановлено, що вона винна ще й в інших злочинах, вчинених до постановлення цього вироку, в таких випадках питання про відповідальність особи за сукупністю вчинених нею кримінальних правопорушень має вирішуватись в залежності від того, чи залишається незмінним попередній вирок, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, на момент постановлення нового вироку, і яке рішення приймає суд у новому вироку щодо покарання за злочини, вчинені до постановлення попереднього вироку.

У випадку, коли попередній вирок залишився незмінним і прийняте в ньому рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням зберігає свою законну силу, а новим вироком особі призначається покарання, яке вона має відбувати реально, положення ч. 4 ст. 70 КК щодо призначення остаточного покарання особі 10 Огляд судової практики Верховного Суду з урахуванням попереднього вироку не застосовуються, а кожний вирок попередній, за яким особа звільнена від відбування покарання з випробуванням, та новий, за яким їй призначено покарання, що належить відбувати реально, виконуються самостійно.

У випадку, якщо особа вчинила кримінальне правопорушення, за яке їй призначається покарання у виді позбавлення волі, до постановлення двох вироків у інших справах, кожен із яких виконується самостійно, зокрема, за одним із яких призначено покарання у виді позбавлення волі, що належить відбувати реально, а інший вирок виконується самостійно у зв`язку з призначенням покарання у виді позбавлення волі, але зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК, то при призначенні покарання вимоги ч. 4 ст. 70 КК застосовуються тільки до вироку, яким особу засуджено до позбавлення волі, що належить відбувати реально.

Дане кримінальне правопорушення ОСОБА_5 вчинив до постановлення попереднього вироку, який не виконано, в зв`язку з чим даний вирок має виконуватись самостійно.

Таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.

Судові витрати у даному кримінальному провадженні відсутні.

Питання щодо речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України, у разі їх наявності.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 65-67, 69 70, 185, 357 КК України, ст.ст.100, 349, 368, 373-376 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 4 ст. 186 КК України та призначити йому покарання із застосуванням ч. 1 ст. 69 КК України у виді 1(одного) року позбавлення волі;

Вирок Дніпровського районного суду міста Києва від 09.06.2025 року, яким ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст.309 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 1 (один) рік, із застосуванням ст.75, ст.76 КК України, з визначенням іспитового строку 1 (один) рік та даний вирок виконувати окремо.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_5 не обирати.

Початок строку відбування покарання рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Речові докази: Електровелосипед "Ardis Performance" - переданий на відповідальне зберігання представнику потерпілого ОСОБА_7 - повернути володільцю.

CD-R диск - залишити в матеріалах кримінального провадження;

Грошові кошти загальною сумою 121 гривня які запаковано в пакетWAR1147996, та чорну сумку - повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: