Справа № 357/4452/25
У Х В А Л А

28.07.2025 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судового засідання Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальне провадження за № 0000667 внесене до ЄРДР 13.03.2025 року, за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 України,

сторони кримінального провадження та інші учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_4 ,

потерпіла ОСОБА_5 ,

захисник ОСОБА_6 ,

обвинувачений ОСОБА_3 ,

У С Т А Н О В И В :

12.03.2025 року приблизно о 16 год. 45 хв. водій ОСОБА_3 , керуючи технічно-справним автомобілем марки «ЗАЗ-TF698K» реєстраційний номер НОМЕР_1 та рухаючись неподалік будинку № 223 по вул. Сквирське шосе зі сторони вул. Турчанінова в м. Біла Церква, Київської області в напрямку до с. Фурси, Білоцерківського району, Київської області, в порушення вимог п.1.5 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду та руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків», п.2.3 (б) Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатись від керування цим засобом у дорозі», п. 18.1 Правил дорожнього руху України, в якому зазначено: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», проявив неуважність та безпечність, не відреагував на зміну дорожньої обстановки, наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебував пішохід, не зменшив швидкості та не зупинився, в результаті чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка перетинала проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переходу зліва направо відносно напрямку руху автомобіля та мала перевагу в русі.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 отримала наступні ушкодження: закритий перелом ліктьового відростку правої ліктьової кістки, який відноситься до середньої тяжкості, що потягло тривалий розлад здоров`я більше 21 дня. Сукупність допущених водієм ОСОБА_3 порушень вимог п.п. 1.5, 2.3(б), 18.1 Правил дорожнього руху України знаходяться в прямому причинному зв`язку із вказаною дорожньо-транспортною пригодою та її наслідками.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, а саме порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В підготовчому судовому засіданні потерпіла ОСОБА_7 заявила клопотання про закриття кримінального провадження, оскільки вона примирилася із обвинуваченим, останній відшкодував їй заподіяну шкоду і вона не має до нього матеріальних та моральних претензій. Просила закрити кримінальне провадження та звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності в зв`язку з їхнім примиренням. Повідомила, що це її добровільна позиція. Наслідки закриття із зазначених підстав їй зрозумілі. Надала суду відповідну заяву.

Обвинувачений ОСОБА_8 заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності, на підставі ст. 46 КК України, мотивуючи тим, що вину в інкримінованому необережному нетяжкому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 286 КК України, він визнає, щиро кається у вчиненому, відшкодував потерпілій ОСОБА_7 завдані збитки, примирився з нею. Зазначив, що йому відомо що це не реабілітуюча підстава та відомі наслідки закриття кримінального провадження з підстав примирення з потерпілою.

Захисник ОСОБА_6 підтримав клопотання свого підзахисного та вважав за необхідне закрити кримінальне провадження.

Прокурор висловився про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ст. 46 КК України та закриття кримінального провадження з підстав передбачених п. 1 ч. 2 ст. 284 КК України.

Вивчивши обвинувальний акт, заяви потерпілої та обвинуваченого, заслухавши думки учасників судового засідання, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні, суд має право, крім іншого, закрити провадження у випадку встановлення підстав передбачених, зокрема, частиною другою статті 284 цього Кодексу;

Пунктом першим ч. 2 ст. 284 КПК України передбачена можливість закриття кримінального провадження у разі звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Частиною 1 статті 286 КПК України передбачено, що звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Згідно з ч. 4 ст. 286 КПК України встановлено, що якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно із ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилась з потерпілим, відшкодувала збитки завдані нею, усунула заподіяну шкоду.

Дотримуючись сталості та єдності судової практики, умовою звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням із потерпілим є вчинення нею вперше необережного нетяжкого злочину. Примирення винної особи з потерпілим (потерпілими) належить розуміти як акт прощення її ним (ними) в результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором, та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Вирішуючи питання про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 у зв`язку із примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження з цієї підстави, суд враховує, що обвинувачений раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, вчинив кримінальне правопорушення, яке відноситься до необережного нетяжкого злочину, щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду, та враховуючи думку потерпілої, яка в підготовчому судовому засіданні просила звільнити обвинуваченого від кримінальної відповідальності та зазначила, що шкода їй відшкодована, претензій матеріального й морального характеру до останнього не має, та проти закриття кримінального провадження не заперечує.

Суд впевнився, що примирення з боку потерпілої стало результатом її добровільного волевиявлення.

Таким чином, судом встановлено, що наявні підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням обвинуваченого з потерпілою та закриття кримінального провадження.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Згідно з п. 32 «Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19.11.2012 № 1104 фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ або підрозділ дізнання, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання.

Враховуючи наведене речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки «ЗАЗ - TF698К», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км автодороги Р-17 сполученням «Біла Церква-Володарка», кадастровий номер: :01:029:01601, повернути власнику майна - ОСОБА_3 безоплатно.

Керуючись ст. 46 КК України, ст. 100, п. 1 ч. 2 ст. 284, 314 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою.

Кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 - закрити.

Речовий доказ у кримінальному провадженні - автомобіль марки «ЗАЗ - TF698К», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на майданчику тимчасового тримання за адресою: Київська область, Білоцерківський район, 4-й км автодороги Р-17 сполученням «Біла Церква-Володарка», кадастровий номер: :01:029:01601, повернути власнику майна - ОСОБА_3 безоплатно.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 7 днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяОСОБА_1