Справа №212/9748/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 вересня 2025 року м. Кривий Ріг

Покровський районний суд міста Кривого Рогу в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду міста Кривого Рогу обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001117 від 13.08.2025 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , уродженця міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, інваліда 3-ї групи, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участі прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

3 24.02.2022 року по теперішній час у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України відповідно до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 за №64/2022», який неодноразово продовжувався, та Указу Президента України № 469/2024 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 14 липня 2025 року № 4524-ІХ, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 5 години 30 хвилин 15 липня 2025 року строком на 90 діб, тобто діяв на час вчинення вказаного нижче злочину. Таким чином ОСОБА_3 вчинив корисливий злочин у період дії воєнного стану за наступних обставин.

Так, ОСОБА_3 06.08.2025 року приблизно об 13-00 год., перебував за місцем свого мешкання, а саме: АДРЕСА_1 , де в кімнаті побачив велосипед марки «Discovery Bastion», колесо 29, сіро-червоного кольору (далі - велосипед), який належить його тітці, потерпілій ОСОБА_5 , 1959 р. н., яка його залишила на деякий час з дозволу матері ОСОБА_3 , ОСОБА_7 . В цей час у ОСОБА_3 раптово виник злочинний умисел спрямований на таємне викрадення чужого майна. Того ж дня приблизно об 13:02 год. ОСОБА_3 , реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, переконавшись у відсутності можливих свідків чи очевидців, тобто в тому, що його дії носять таємний характер та за ним ніхто не спостерігає, викотив з квартири велосипед, вартість якого згідно із висновку судово-товарознавчої експертизи № 2049 від 19.08.2025 року складає 8874,44 грн., тобто таємно викрав, після чого разом з викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 збитків на суму 8874,44 грн.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні надійшов до суду разом з угодою про визнання винуватості, яку укладено 21 серпня 2025 року між обвинуваченим за участі захисника та прокурором зі згоди потерпілої особи, відповідно до якої ОСОБА_3 визнав свою винуватість у вчинені кримінального правопорушення та зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення у повному обсязі, а сторони узгодили покарання.

ОСОБА_3 у присутності свого захисника пояснив суду, що цілком розуміє характер пред`явленого обвинувачення за ч. 4 ст. 185 КК України, яке відноситься до категорії тяжких злочинів, при цьому повністю визнає себе винним у вчиненні інкримінованому йому кримінальному правопорушенні. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК, наслідки їх не виконання, передбачені ст. 476 КПК, згоден із узгодженим видом покарання, яке буде застосовано в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затвердженні угоди судом.

Прокурор вважав, що при укладенні угоди дотримані всі вимоги діючого законодавства, тому просив суд угоду затвердити й призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник наполягав на затвердженні угоди, умови якої відповідають інтересам підзахисного.

Потерпіла особа висловила письмово свою згоду на затвердження угоди про визнання винуватості.

Вислухавши сторін кримінального провадження, дослідивши надані матеріали та зміст угоди про визнання винуватості, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для її затвердження, виходячи з наступного обґрунтування.

Суд встановив, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченогоч. 4 ст. 185 КК, яке згідно із ст. 12 КК відноситься до тяжкого злочину.

Суд зауважує, що обвинувачений цілком розуміє, що наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку за ст. 394, 424 КПК, а для обвинуваченого також відмова від здійснення прав, передбачених абз. 1, 4 п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК.

Також обвинувачений розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільною, умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, не суперечать вимогам закону та інтересам суспільства, правова кваліфікація кримінального правопорушення є вірною, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, характеру та тяжкості обвинувачення, з урахуванням даних винної особи, який офіційно не працює, не одружений, не судимий, будучи особою з інвалідністю 3 групи.

Також суд зазначає, що обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 , є щире каяття обвинуваченого.

За таких обставин суд вважає доведеним провину ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

Внаслідок наведеного вмотивування угоду про визнання винуватості слід затвердити та визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років, а на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробувальним строком на один рік із покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст. 314, 373, 374, 475 КПК, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості від 21 серпня 2025 року, укладену між прокурором ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 за участі захисника ОСОБА_6 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, та призначити ОСОБА_3 узгоджене сторонами покарання за ст. 185 ч. 4 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, якщо він протягом визначеного судом випробувального терміну не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно із ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації та повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Дніпровського апеляційного суду через Покровський районний суд міста Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1