Справа № 461/3347/25
Провадження № 1-кс/461/4778/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.08.2025 року. м. Львів.

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1

з участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні провадження №0000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 15.04.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про арешт майна, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні провадження №0000147 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, відомості про яке 15.04.2025 внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про арешт майна.

Клопотання вмотивоване наступним. Під час досудового розслідування встановлено, що в ході проведення оперативно розшукових заходів було встановлено громадян ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які діючи за попередньою змовою, з корисливих мотивів, користуючись уразливим станом зумовленим психічним захворюванням особи, яка має обмежену здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення було здійснено незаконний правочин укладення фіктивного шлюбу між ОСОБА_8 особою, яка має психічні захворювання та військовослужбовцем ОСОБА_4 , з метою звільнення останнього з лав ЗСУ та можливості в подальшому, у випадку необхідності, на законних підставах перетнути державний кордон України.

В рамках досудового розслідування оперативному підрозділу Управління міграційної поліції ГУНП у Львівській області в порядку ст. 40 КПК України надано доручення для проведення розшукових заходів з метою встановлення причетних осіб до вчинення даного кримінального правопорушення.

Проведеними розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 користуючись уразливим станом, зумовленим психічним захворюванням особи, яка має обмежену здатність усвідомлювати свої дії або керувати ними, приймати за своєю волею самостійні рішення з боку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (донька ОСОБА_7 ), здійснили незаконний правочин, уклавши фіктивний шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (син ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ) з метою можливості подальшого звільнення ОСОБА_4 з військової служби та її уникнення, а також у випадку необхідності, на законних підставах перетнути державний кордон України.

Згідно витягу з актового запису про шлюб, укладання шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_8 відбулось 19.12.2023 року (актовий запис про шлюб №208) Золочівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі.

В ході досудового розслідування, 30.07.2025 проведено санкціоновані обшуки за адресами проживання осіб, які можуть бути причетні до скоєння даного правопорушення.

Слідчий зазначає, що 30.07.2025 в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , (на праві власності належить ОСОБА_9 ), де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Айфон» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із встановленою сім картою НОМЕР_3 який належить ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Айфон» ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із встановленою сім картою НОМЕР_6 який належить ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 із встановленою сім картою НОМЕР_9 який належить ОСОБА_4 ;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_10 видане на ім`я ОСОБА_4 ;

- блокнот із фото та перепискою;

- витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 07.02.2025 №50/975 на 1 арк.

Крім цього, 30.07.2025 в ході проведення обшуку у будинку АДРЕСА_2 (на праві власності належить ОСОБА_5 ), де проживають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено та вилучено:

- свідоцтво про шлюб від 19.12.2023 № НОМЕР_11 ;

- карту 53/25 хворого, який лікується у фізіотерапевтичному відділені на 1 арк.;

- консультаційний висновок спеціаліста від 15.05.2025 на 1 арк.;

- консультаційний висновок лікаря кардіолога від 13.05.2025 на 1 арк.;

- консультаційний висновок лікаря невропатолога від 16.05.2025 на 1арк.;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 2917 на 1 арк.;

- виписку із медичної картки хворого від 12.05.2025 на 1 арк.;

- ультразвукове ангіосканування від 12.05.2025 на 1арк.;

- консультаційний висновок лікаря від 12.05.2025 на 1 арк.;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого 7711 на 1 арк.;

- консультаційний висновок спеціаліста 13.05.2025 на 1 арк.;

- копію витягу з реєстру ТГ № 2023/007767040

- медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 ;

- грошові кошти у сумі 54 000 доларів США, 130 000 гривень, 4 900 євро;

- мобільний телефон Iphone із ІМЕІ: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 із сім картою НОМЕР_14 який належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон Poco X3 PRO із ІМЕІ: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 із сім картами: НОМЕР_17 та НОМЕР_18 який належить ОСОБА_6 .

Вказані речі, які вилучені в ході проведення обшуків визнані речовими доказами в межах кримінального провадження.

Слідчий просить накласти арешт на дане майно з метою збереження речових доказів та з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Слідчий в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду. Відповідно до клопотання просить проводити розгляд справи у його відсутності.

ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, щодо вирішення клопотання про накладення арешту на майно покладається на розсуд суду.

ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду. Подав заяву про розгляд клопотання у його відсутності, щодо вирішення клопотання про накладення арешту на майно покладається на розсуд суду.

ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, щодо вирішення клопотання про накладення арешту на майно покладається на розсуд суду.

ОСОБА_10 в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду. Подала заяву про розгляд клопотання у її відсутності, щодо вирішення клопотання про накладення арешту на майно покладається на розсуд суду.

Перевіривши надані матеріали та дослідивши докази по цих матеріалах, слідчий суддя встановив наступне.

15.04.2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № №0000147 внесено відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

Згідно положень ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватись і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07.06.2007 року у справі "Смирнов проти Росії" було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою речових доказів належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку вимогами охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

Також, у рішенні Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" судом наголошено на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним (див.також рішення у справі "Іатрідіс проти Греції"). Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля (див.рішення у справі "Лемуан проти Франції", від 22 вересня 1994 року та "Кушоглу проти Болгарії" від 10 травня 2007 року).

Будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (Рішення від 23 вересня 1982 року у справі "Спорронг та Льон рот проти Швеції"). Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (див. Рішення від 21 лютого 1986 року у справі "Джеймс та інші проти Сполученого Королівства").

Відповідно до ч.11 ст.170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

При обшуку слідчий, прокурор має право проводити вимірювання, фотографування, звуко- чи відеозапис, складати плани і схеми, виготовляти графічні зображення обшуканого житла чи іншого володіння особи чи окремих речей, виготовляти відбитки та зліпки, оглядати і вилучати документи, тимчасово вилучати речі, які мають значення для кримінального провадження. Предмети, які вилучені законом з обігу, підлягають вилученню незалежно від їх відношення до кримінального провадження. Вилучені речі та документи, які не входять до переліку, щодо якого прямо надано дозвіл на відшукання в ухвалі про дозвіл на проведення обшуку, та не відносяться до предметів, які вилучені законом з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном (ч. 7 ст. 236 КПК України).

Згідно з ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюється під час кримінального провадження.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що в ході досудового розслідування, 30.07.2025 проведено санкціоновані обшуки за адресами проживання осіб, які можуть бути причетні до скоєння даного правопорушення.

Так, 30.07.2025 в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 , (на праві власності належить ОСОБА_9 ), де проживає ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , виявлено та вилучено:

- мобільний телефон марки «Айфон» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із встановленою сім картою НОМЕР_3 який належить ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Айфон» ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із встановленою сім картою НОМЕР_6 який належить ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 із встановленою сім картою НОМЕР_9 який належить ОСОБА_4 ;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_10 видане на ім`я ОСОБА_4 ;

- блокнот із фото та перепискою;

- витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 07.02.2025 №50/975 на 1 арк.

Крім цього, 30.07.2025 в ході проведення обшуку у будинку АДРЕСА_2 (на праві власності належить ОСОБА_5 ), де проживають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлено та вилучено:

- свідоцтво про шлюб від 19.12.2023 № НОМЕР_11 ;

- карту 53/25 хворого, який лікується у фізіотерапевтичному відділені на 1 арк.;

- консультаційний висновок спеціаліста від 15.05.2025 на 1 арк.;

- консультаційний висновок лікаря кардіолога від 13.05.2025 на 1 арк.;

- консультаційний висновок лікаря невропатолога від 16.05.2025 на 1арк.;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 2917 на 1 арк.;

- виписку із медичної картки хворого від 12.05.2025 на 1 арк.;

- ультразвукове ангіосканування від 12.05.2025 на 1арк.;

- консультаційний висновок лікаря від 12.05.2025 на 1 арк.;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого 7711 на 1 арк.;

- консультаційний висновок спеціаліста 13.05.2025 на 1 арк.;

- копію витягу з реєстру ТГ № 2023/007767040

- медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 ;

- грошові кошти у сумі 54 000 доларів США, 130 000 гривень, 4 900 євро;

- мобільний телефон Iphone із ІМЕІ: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 із сім картою НОМЕР_14 який належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон Poco X3 PRO із ІМЕІ: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 із сім картами: НОМЕР_17 та НОМЕР_18 який належить ОСОБА_6 .

30.07.2025 року постановою старшого слідчого СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 вищевказані вилучені під час проведення обшуків речі визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Матеріали клопотання про арешт майна свідчать про відповідність вилучених під час обшуку речей та документів ознакам речових доказів, оскільки вони можуть містити інформацію щодо обставин вчинення злочину, яке має значення для цього кримінального провадження, і ці обставини стануть предметом перевірки під час досудового розслідування, а також необхідні для проведення експертиз.

Разом з тим, слідчий просить накласти арешт на грошові кошти з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема, конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна (ч. 5 ст. 170 КПК України).

Встановлено, що під час проведення обшуку було вилучено грошові кошти у сумі 54 000 доларів США, 130 000 гривень, 4 900 євро.

При цьому, при матеріалах клопотання відсутні відомості щодо оголошеної підозри у межах кримінального провадження.

Тому, враховуючи те, що арешт з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання може бути накладений на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, зважаючи на те, що у межах кримінального провадження №0000147 не оголошено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, слідчий суддя приходить до переконання, що у накладенні арешту на вилучені 30.07.2025 року під час проведення обшуку грошові кошти у сумі 54 000 доларів США, 130 000 гривень, 4 900 євро слід відмовити, оскільки накладення арешту на майно суперечить загальним засадам кримінального провадження.

На переконання слідчого судді, вимоги клопотання на цьому етапі досудового розслідування, виправдовують втручання у права і інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження.

Вилучене майно повинне бути досліджене під час досудового розслідування і може бути доказом по справі, зокрема для встановлення всіх фактичних обставин кримінального правопорушення, а також необхідністю отримання висновків відповідних спеціалістів на підтвердження або спростування факту, які слугуватимуть встановленню об`єктивної істини у кримінальному провадженні.

Клопотання слідчого про арешт майна, відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого є обґрунтованим, воно ґрунтується на вимогах закону. Тому з метою збереження речових доказів вважає за необхідне накласти арешт на вищевказане майно.

Слідчий довів, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні прокурора.

Завдання, для виконання якого слідчий звертається із клопотанням може бути виконане. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Підставами накладення арешту є необхідність проведення експертиз, тому необхідно забезпечити зберігання даних речових доказів шляхом накладання арешту.

Оцінюючи надані стороною обвинувачення докази слідчий суддя вважає їх належними та допустимими, їх сукупність та взаємозв`язок між ними достатній для прийняття процесуального рішення про арешт майна.

Незастосування арешту майна може привести до настання наслідків, що перешкоджатимуть збереженню речових доказів.

Враховуючи вищевикладене, а також правову підставу для арешту майна, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наявність об`єктивної необхідності та виправданість такого втручання у права і свободи особи, а також з метою збереження речових доказів, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання слідчого про арешт майна задоволити частково.

Накласти арешт, шляхом тимчасового, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення права відчужувати, користуватись та розпоряджатись, на майно, що було вилучено за результатами проведення обшуків 30.07.2025 за адресами проживання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , зокрема накласти арешт на:

- мобільний телефон марки «Айфон» ІМЕІ: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 із встановленою сім картою НОМЕР_3 який належить ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон марки «Айфон» ІМЕІ: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 із встановленою сім картою НОМЕР_6 який належить ОСОБА_10 ;

- мобільний телефон ІМЕІ: НОМЕР_7 , ІМЕІ2: НОМЕР_8 із встановленою сім картою НОМЕР_9 який належить ОСОБА_4 ;

- пенсійне посвідчення № НОМЕР_10 видане на ім`я ОСОБА_4 ;

- блокнот із фото та перепискою;

- витяг з протоколу засідання комісії Міністерства оборони України від 07.02.2025 №50/975 на 1 арк., які були вилучені в ході проведення обшуку у квартирі АДРЕСА_1 за адресою проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- свідоцтво про шлюб від 19.12.2023 № НОМЕР_11 ;

- карту 53/25 хворого, який лікується у фізіотерапевтичному відділені на 1 арк.;

- консультаційний висновок спеціаліста від 15.05.2025 на 1 арк.;

- консультаційний висновок лікаря кардіолога від 13.05.2025 на 1 арк.;

- консультаційний висновок лікаря невропатолога від 16.05.2025 на 1арк.;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого № 2917 на 1 арк.;

- виписку із медичної картки хворого від 12.05.2025 на 1 арк.;

- ультразвукове ангіосканування від 12.05.2025 на 1арк.;

- консультаційний висновок лікаря від 12.05.2025 на 1 арк.;

- виписку із медичної картки стаціонарного хворого 7711 на 1 арк.;

- консультаційний висновок спеціаліста 13.05.2025 на 1 арк.;

- копію витягу з реєстру ТГ № 2023/007767040

- медичну карту амбулаторного хворого на ім`я ОСОБА_4 ;

- мобільний телефон Iphone із ІМЕІ: НОМЕР_12 , НОМЕР_13 із сім картою НОМЕР_14 який належить ОСОБА_5 ;

- мобільний телефон Poco X3 PRO із ІМЕІ: НОМЕР_15 , НОМЕР_16 із сім картами: НОМЕР_17 та НОМЕР_18 який належить ОСОБА_6 , які було вилучено в ході проведення обшуку у будинку АДРЕСА_2 , де проживають ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В іншій частині клопотання відмовити.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП у Львівській області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особами, які не викликались до суду протягом п`яти днів з дня її отримання.

Слідчий суддя ОСОБА_1