УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду клопотання прокурора Рівненської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 про надання дозволу на затримання з метою приводу для участі у розгляді клопотання про застосовування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор, у рамках кримінального провадження № 0001270 від 17.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, що розслідується Третім слідчим відділом (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому, звернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що 12.01.2024 на виконання указу Президента України №65/2022 від 24 лютого 2022 року «Про загальну мобілізацію» громадянин ОСОБА_4 був призваний до лав Збройних Сил України ІНФОРМАЦІЯ_1 під час мобілізації, після чого відправлений для подальшого проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 21.04.2024 №116, солдата ОСОБА_4 призначено на посаду 1 начального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 , для проходження фахової підготовки. Того ж дня ОСОБА_4 прийняв посаду та приступив до виконання службових обов`язків за вказаною посадою та зарахований на всі види забезпечення.

Згідно ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, які проходять військову службу відповідно до законодавства.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, старший солдат ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 3, 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», зобов`язаний свято і непорушно додержуватись Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, а також твердо знати та зразково виконувати свої службові обов`язки, бути дисциплінованим, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків, дотримуватись правил забезпечення у військовій частині постійної бойової готовності, внутрішнього порядку, у службовий час постійно знаходитись у розташуванні військової частини або місця служби і не залишати їх без дозволу командира (начальника).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Частиною 2 статті 5 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначено, що у разі прийняття рішення щодо необхідності введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях Президент України видає указ про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях і негайно звертається до Верховної Ради України щодо його затвердження та подає одночасно відповідний проект закону.

24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану»№ 2102-IX від 24 лютого 2022 року, введено воєнний стан на всій території України строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та діяв станом на липень 2023 року травень 2024 року.

Разом із тим, старший солдат ОСОБА_4 , достовірно знаючи свої обов`язки, передбачені зазначеним вище законодавством, яке регламентує порядок виконання військового обов`язку і проходження військової служби, та маючи можливість належно їх виконувати, діючи з прямим умислом, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання свідомо допустив їх порушення та вчинив військовий злочин проти встановленого порядку проходження військової служби за наступних обставин.

Так, старший солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем Збройних Сил України за призовом під час мобілізації на особливий період Збройних Сил України, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, 01 травня 2024 року близько 19 години 30 хвилин (точніше досудовим розслідуванням не встановлено, однак саме в цей час виявлено його відсутність на військовій службі) самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_2 , яка дислокується на території ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою: АДРЕСА_1 , відправившись за місцем свого фактичного проживання, де проводив час на власний розсуд, не пов`язаний із проходженням військової служби та обов`язки військової служби не виконував.

13 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

13 травня 2025 року підозрюваного ОСОБА_4 оголошено у розшук.

Покликаючись на викладжене, прокурор вказує на необхідність надання дозволу на затримання підозрюваного ОСОБА_5 з метою приводу його для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Прокурор в судовому засіданні просив задоволити клопотання з підстав викладених у ньому та не фіксувати судовий процес технічними засобами.

З урахуванням заяви прокурора, відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України, фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Відповідно до ст. 188 КПК України, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутись з клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Згідно ч. 1 ст. 189 КПК України, слідчий суддя, суд не має права відмовити в розгляді клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного, обвинуваченого, навіть якщо існують підстави для затримання без ухвали суду про затримання з метою приводу.

Частиною 4 вищевказаної статті передбачено, що слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування чи суду; одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

Так, судом встановлено, що у рамках кримінального провадження № 0001270 від 17.08.2024, ОСОБА_4 13 травня 2025 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

На даний час місце перебування ОСОБА_4 не відоме, на виклики слідчого та прокурора він не з`являється та про причини неявки не повідомляє, у зв`язку із чим 13 травня 2025 року був оголошений у розшук.

Потреба у застосуванні вказаного запобіжного заходу обумовлена наявністю ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Наявність ризику переховуватися від органу досудового розслідування та суду обґрунтовується тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину за який, передбачено безальтернативне понесення винною особою покарання у вигляді позбавлення волі строком від 5 до 10 років, у зв`язку із чим розуміючи тяжкість понесення покарання у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні інкримінованого злочину, останній може переховуватись від органу досудового розслідування та суду з метою уникнення понесення покарання. ОСОБА_4 на виклики слідчого для проведення із ним відповідних слідчих (процесуальних) дій не прибуває, обов`язки військової служби не виконує, перебуваючи поза межами розташування військової частини. У зв`язку із невстановленням його місцезнаходження оголошений у загальнодержавний розшук.

Крім того ОСОБА_4 може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, зокрема свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 на зміну останніми показів у судовому засіданні. За таких обставин, підозрюваний ОСОБА_4 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе вільно спілкуватись з такими особами та координувати їхні спільні дії щодо приховування слідів вчиненого ним кримінального правопорушення.

Також підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Обґрунтовується тим, що підозрюваний ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України та продовжує його вчиняти, оскільки до військової частини не повернувся, до виконання обов`язків військової служби не приступив. Хоча ОСОБА_4 раніше не судимий проте є великий ризик вчинення нових кримінальних правопорушень останнім, оскільки у зв`язку із самовільним залишенням військової частини йому припинено виплату грошового забезпечення та він офіційно не працевлаштований.

Вищевказані докази вказують на обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_4 вказаного кримінального правопорушення.

Таким чином, прокурором у своєму клопотанні та при його розгляді доведено, існування обставин, передбачених п. п. 1, 2 ч. 4 ст. 189 КПК України, оскільки ОСОБА_4 , який обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, переховується від органів досудового слідства, у зв`язку з чим оголошений у розшук, ухиляється від явки до слідчого, що вказує на ризик передбачений пунктом 1 частини 1 статті 177 КПК України, а також те, що по даному кримінальному провадженню внесено клопотання про застосування підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і для забезпечення його явки для розгляду даного клопотання, є достатні підстави для надання дозволу на затримання ОСОБА_4 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178,183,187-190,372 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задоволити.

Надати дозвіл на затримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця села Кам`янобрід Яворівського району Львівської області, громадянина України, українця, із повною середньою освітою, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовцю військової служби за призовом під час мобілізації, призначеному на посаду курсанта 1 начального батальйону школи індивідуальної підготовки військової частини НОМЕР_2 , у військовому званні «солдат», з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвала втрачає законну силу з моменту приводу підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до суду, або по закінченню шести місяців із дати постановлення ухвали, добровільного з`явлення підозрюваного до слідчого судді, про що слідчий суддя, суд повідомляє прокурора; відкликання ухвали прокурором.

Копію ухвали для виконання направити до Третього слідчого відділу (із дислокацією у м. Рівне) Територіального управлінням Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому та для контролю прокурору Рівненської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонні сфері ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя