Справа № 588/461/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" серпня 2025 р. м. Охтирка

Колегія суддів Охтирського міськрайонного суду Сумської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_4 ,

учасників кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

законного представника

потерпілої ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 / в режимі відео конференції/,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Охтирка клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000331 від 27 грудня 2024 року, за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з професійно - технічною освітою, не одруженого, не працевлаштованого, не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України,

УСТАНОВИЛА:

З 11 квітня 2025 року в провадженні Охтирського міськрайонного суду Сумської області перебуває на розгляді обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 27 грудня 2024 року за № 0000331, за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_7 ухвалою слідчого судді Тростянецького районного суду Сумської області від 27 грудня 2024 року застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 25 лютого 2025 року без визначення розміру застави, який було продовжено ухвалами Тростянецького районного суду Сумської області та ухвалами Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 14 травня 2025 року до 12 липня 2025 року, від 19 червня 2025 року до 17 серпня 2025 року.

14 серпня 2025 року від прокурора Тростянецького відділу Охтирської окружної прокуратури ОСОБА_5 надійшло клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, яке обґрунтував тим, що дії обвинуваченого кваліфіковано за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України. Підозра є обґрунтованою та підтверджена матеріалами кримінального провадження. Інкриміноване ОСОБА_7 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 152 КК України, є тяжким злочином, санкція статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років, яке він вчинив під час перебування під запобіжним заходом у вигляді домашнього арешту, так як був обвинуваченим в іншому кримінальному провадженні за ч. 4 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 357, ч. 1 ст. 361 КК України, вирок в якому ухвалено Лебединським районним судом Сумської області та визнано ОСОБА_7 винуватим у вказаних кримінальних правопорушенням та визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років, тому наявний ризик переховування від суду з метою уникнення покарання. До того ж вказує, що ОСОБА_7 э особою молодого віку, має задовільний стан здоров`я, неодружений, не має постійного місця навчання чи роботи, а тому не має міцних соціальних зв`язків і легальних стабільних джерел доходів, його поведінка вказує на те, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити кримінальні правопорушення, в яких обвинувачується. Вважає, що більш м`які запобіжні заходи, не зможуть запобігти ризикам, зазначеним в ст. 177 КПК України. Судовий розгляд тільки розпочато, ще не допитані свідки та неповнолітня потерпіла, що дає підстави вважати, що будучи на свободі, ОСОБА_7 може впливати на цих осіб. На даний час ризики, які були підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_7 , не зменшились та існують на теперішній час. Просить суд продовжити обвинуваченому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів / Т. 2 а.с. 7-9/.

Обвинувачений та його захисник заперечували проти задоволення клопотання прокурора, останній вказав, що обвинуваченому можливо застосувати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, оскільки ризики, на які посилається прокурор, відсутні, оскільки він має свою родину / матір, брати, сестри, бабуся/, на свідків та потерпілу ніяким чином не зможе впливати, вирок лебединського районного суду Сумської області, на який посилається прокурор, ним оскаржено.

Законний представник неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 підтримала клопотання прокурора, вважає, що обвинувачений повинен утримуватися під вартою.

Неповнолітня потерпіла ОСОБА_9 та її представники в судове засідання не прибули, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

З урахуванням думки учасників судового розгляду колегія суддів вважає за можливо розглянути клопотання прокурора без їх участі.

Вивчивши матеріали справи /в межах заявленого клопотання/, заслухавши думку учасників кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Виключною метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Відповідно до частин 4-5 ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу.

Суд зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Прокурор не має права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вирішуючи питання, порушене у клопотанні прокурора, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15-ч. 3 ст. 152 КК України, тобто з моменту оголошення йому про підозру у вчиненні вказаного злочину по цей час існує незмінність підстав для його обвинувачення в його вчиненні, що є необхідною умовою для того, щоб відносно обвинуваченого взагалі міг бути обраний запобіжний захід.

Проте колегія суддів наголошує, що лише цієї умови недостатньо для продовження запобіжного заходу і враховує, що ОСОБА_7 є не судимою особою, проте відносно нього є інше кримінальне провадження, а також у судовому засіданні прокурором доведено, що обґрунтовано існують ризики, зазначені ним у клопотанні про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Таким чином, наявність обвинувачення у вчиненні ОСОБА_7 злочину, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені пунктами 1-5 частини першою статті 177 КПК України, є визначеною законом підставою продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.

До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу. Завершити судовий розгляд до 17 серпня 2025 року не можливо, оскільки дослідження доказів сторони обвинувачення ще не розпочато, не допитані потерпіла та свідки.

Крім того, у відповідності до ст. 178 КПК України, окрім наявності ризику, зазначеному у пунктах 1-5 ч. 1 статті 177 цього Кодексу, суд приймає до уваги: відсутність нарікань на стан здоров`я, ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, не одружений, не має утриманців, що свідчить про відсутність в нього міцних соціальних зв`язків, його репутацію, як особи, схильної до вчинення правопорушень.

Згідно із ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 3 Загальної декларації прав людини, ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п. 3 постанови Пленуму ВСУ від 25 квітня 2003 року № 4 «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строку тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства», запобіжний захід у вигляді взяття під варту обирається лише тоді, коли на підставі наявних у справі фактичних даних із певною вірогідністю можна стверджувати, що інші запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, обвинуваченого.

Виходячи з п.1 ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод позбавлення свободи захід настільки суровий, що виправдати його можна лише у разі, коли інші, менш суворі заходи були розглянуті й визнані недостатніми для того, щоб забезпечити особисті або державні інтереси, які вимагають такого тримання під вартою.

Відтак, ретельно оцінивши в сукупності всі обставини справи та дані, що характеризують спосіб життя ОСОБА_7 , колегія суддів дійшла висновку, що більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого, тому йому необхідно продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Крім того відповідно до ч.3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , пов`язаний із застосуванням насильства, підстави для визначення розміру застави відсутні.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 197, 199, 315, 331 КПК України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Задовольнити клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Продовжити в кримінальному провадженні № 0000331 від 27 грудня 2024 року обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15- ч. 3 ст. 152 КК України, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, починаючи з 15 серпня 2025 року до 13 жовтня 2025 року включно, без визначення розміру застави, з подальшим утриманням в Державній установі «Харківський слідчий ізолятор».

Визначити строк дії цієї ухвали до 24 години 00 хвилин 13 жовтня 2025 року.

Копію ухвали направити начальнику ДУ «Харківський слідчий ізолятор» для виконання та вручити учасникам кримінального провадження.

Ухвала підлягає до негайного виконання після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Повний текст ухвали проголошено 19 серпня 2025 року о 08 годині 10 хвилин.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3