Справа № 466/8934/24
Провадження № 1-кп/466/386/25
У Х В А Л А

21 травня 2025 року Шевченківський районний суд м. Львова

В складі:

головуючої судді ОСОБА_1

секретаря судових засідань ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерплої ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні, яке внесене до ЄРДР №0000904 від 26.06.2024 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286-1 КК України, -

в с т а н о в и в:

в провадженні суду знаходяться матеріали зазначеного кримінального провадження.

На адресу суду поступило клопотання адвоката ОСОБА_7 , в якому він просить суд скасувати арешт, накладений в межах даного кримінального провадження ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Львова від 27.06.2024 року на автомобіль «Toyota AURIS» д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 .

В обґрунтування клопотання зазначає, що ОСОБА_8 є власником транспортного засобу «Toyota AURIS» д.н.з. НОМЕР_1 , що стверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , та передавав свій автомобіль обвинуваченому ОСОБА_6 .

В подальшому ОСОБА_8 стало відомо, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286-1 КК України, та в ході огляду місця події було вилучено належний йому, ОСОБА_8 , транспортний засіб та накладено на нього арешт.

Наявність арешту грубо порушує його права як власника транспортного засобу, станом на сьогодні в застосуванні арешту відпала необхідність, а тому звертається до суду з відповідним клопотанням.

В судовому засіданні потерпіла та прокурор не заперечили щодо задоволення клопотання.

Обвинувачений та його захисник підтримали клопотання, зазначили, що обвинувачений фактично визнає свою винуватість у вчиненні інкримінованого правопорушення, а відтак підстав для подальшого арешту автомобіля немає.

Заслухавши пояснення сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додатки до нього, суд приходить до наступних висновків.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 27.06.2024 року по справі №466/6860/24 за матеріалами досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000904 від 26.06.2024, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, накладено арешт на автомобіль марки «ТОYОТА» модель «АURIS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_8 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а на момент дорожньо-транспортної пригоди перебував у користуванні ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , номер телефону НОМЕР_3 , який постановою старшого слідчого СВ ВП №3 ЛРУП №2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_9 від 26.06.2024 визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №00000904 від 26.06.2024 за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

У відповідності до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Так, з клопотання адвоката ОСОБА_7 вбачається та судом встановлено, що на даний час відсутні будь-які обставини, що могли б вказувати на необхідність продовження арешту майна, вилученого у ОСОБА_8 , який не перебуває в статусі обвинуваченого у вказаному кримінальному провадженні.

При розгляді клопотання суд враховує, що за загальним правилом, визначеним у ч.3 ст.132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі і арешт майна, допускається тільки у разі коли потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який йдеться в клопотанні слідчого, прокурора та одночасно з цим може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини продовження заходів забезпечення кримінального провадження як упродовж досудового розслідування, так і судового розгляду, ґрунтується на презумпції, що з перебігом ефективного розслідування справи та її судового розгляду зменшуються ризики, які стали підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження. Відтак, зі спливом певного часу орган досудового розслідування має навести додаткові доводи в обґрунтування наявних ризиків, що залишаються, та їх аналіз як підстави для подальшого втручання у права особи, в тому числі і щодо позбавлення або обмеження права власності.

Відповідно до норм ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 1 додаткового (першого) протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична, або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом, або загальними принципами міжнародного права. У даній справі суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для подальшого утримання слідчим майна заявника, що тягне за собою необхідність повернення цього майна його власнику.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 червня 2007 року у справі «Смирнов проти України» було висловлено правову позицію про те, що при вирішенні питання про можливість утримання державою майна у кримінальному провадженні належить забезпечувати справедливу рівновагу між, з одного боку, суспільним інтересом та правомірною метою, а з іншого боку - вимагати охорони фундаментальних прав особи. Для утримання речей (майна) державою у кожному випадку має існувати очевидна істотна причина.

У рішеннях по справам «Фокм, Кемпбел і Гарлі проти Сполученого Королівства», «Нечипорук і Йонкало проти України» судом вказано на те, що доцільність та вмотивованість застосування заходів забезпечення кримінального провадження передбачає існування фактів, або інформації, які повинні задовольнити об`єктивного спостерігача в тому, що особа, щодо якої розглядається питання, вчинила злочин; такі факти не можуть спиратися на голе припущення, і повинні бути чимось більшим, ніж нечітка здогадка або непідтверджена підозра.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про те, що подальше застосування арешту майна заявника ОСОБА_8 може спричинити неправомірне втручання держави в мирне володіння майном, що буде порушенням ст.1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є неприпустимим, тому дане клопотання є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 170, 174, 315 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

клопотання адвоката ОСОБА_7 задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м.Львова від 27.06.2024 року по справі №466/6860/24 на транспортний засіб «ТОYОТА» модель «АURIS» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_8 та повернути його останньому.

Ухвала оскарженню не підлягає

Суддя ОСОБА_1