Справа № 405/8668/24
Провадження № 1-кп/405/296/24
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2025 року м. Кропивницький

Подільський районний суд м. Кропивницького у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 07.11.2024 за №0002849, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, громадянина України, неодруженого, маючого вищу освіту, який проходить військову службу в Збройних Силах України на посаді водія відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні - солдат, який є ветераном війни - особою з інвалідністю внаслідок війни 3-ї групи, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 263 КК України,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого - адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

встановив:

ОСОБА_5 вчинив придбання та зберігання бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу за наступних обставин.

Так, ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем ЗСУ, проходячи службу на посаді водія відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні - солдат, діючи умисно, тобто усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння та передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог п.п. 1, 2 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України № 2471-XII від 17.06.1992 «Про право власності па окремі види майна», з подальшими змінами та доповненнями, згідно з якими зброя, боєприпаси, вибухові речовини й засоби вибуху віднесені до майна, яке не може перебувати у власності громадян, Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою КМУ №576 від 17.10.1992, «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом МВС України № 622 від 21.08.1998, наприкінці лютого 2024 року, більш точного часу та дати в холі досудового розслідування та судового розгляду не встановлено, під час участі у бойових діях на визначених позиціях в районі відповідальності військової частини НОМЕР_1 , придбав шляхом віднайдення в місцях бойових зіткнень з ворогом - збройними формуваннями рф бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1 та бойову ручну осколкову гранату типу М-67, один проміжний патрон зі сталевим сердечником, три фрагменти пластичної вибухової речовини типу ПВР-7, 75 грамову тротилову шашку, два капсуль-детонатори типу КД-8А, десять запалів типу МД-5А, та в подальшому перевіз їх до місця свого мешкання, а саме: АДРЕСА_2 , та зберігав до моменту проведення обшуку слідчим слідчого відділу Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, 28.11.2024 в ході якого виявлено та вилучено: бойову ручну осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1 та бойову ручну осколкову гранату типу М-67, один проміжний патрон зі сталевим сердечником, три фрагменти пластичної вибухової речовини тину ПВР-7, 75 грамову тротилову шашку, два капсуль-детонатори типу КД-8А, які ОСОБА_5 незаконно придбав та зберігав, без передбаченого законом дозволу за своїм місцем мешкання.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення визнав повністю, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив, що дійсно у час зазначений в обвинувальному акті у ході участі у бойових діях в Донецькій області на позиціях підрозділів військової частини НОМЕР_1 знайшов осколкову гранату оборонної дії типу Ф-1 та бойову ручну осколкову гранату типу М-67, один проміжний патрон зі сталевим сердечником, три фрагменти пластичної вибухової речовини типу ПВР-7, 75 грамову тротилову шашку, два капсуль-детонатори типу КД-8А, десять запалів типу МД-5А. Згодом він перевіз їх до місця свого фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_2 , та зберігав до моменту проведення обшуку 28.11.2024 працівниками поліції. В зоні ведення бойових дій він був на посаді сапера, тому думав, що якщо доведеться знову приймати участь у бойових діях, то це майно йому буде в нагоді. Він розуміє, що його дії несли небезпеку для оточуючих осіб, хоча він приймав заходи по зменшенню даної небезпеки. Так, корпуси гранат він тримав окрема від підривачів. У вчиненому щиро розкаявся та зазначив, що не буде більше вчиняти кримінальні правопорушення.

Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони та зокрема обвинувачений правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судовий розгляд справи із застосуванням правил ч.3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого, вивченням характеризуючих даних на особу обвинуваченого, матеріалів щодо речових доказів та процесуальних витрат, визнавши недоцільним допит свідків та дослідження інших доказів у кримінальному провадженні. Наслідки розгляду судом провадження із застосуванням правил ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу роз`яснено.

Відповідно до положень ст.337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадку можливості зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, матеріали щодо речових доказів та процесуальних витрат дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 в у вчиненні інкримінованих йому дій доведена.

Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України як умисні дії, що виразилися у незаконному придбанні та зберіганні, бойових припасів, вибухових речовин та вибухових пристроїв без передбаченого законом дозволу.

При обранні міри покарання суд враховує вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами, а також вимоги ст. 65 КК України, відповідно до яких суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК відповідно до положень Загальної частини Кодексу, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До обставин, що відповідно до вимог ст.66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить:

- щире каяття, яке виразилось у щирому осуді своєї поведінки, визнанні обвинуваченим своєї провини у вчиненому кримінальному правопорушенні в повному обсязі, висловленні жалю з приводу вчиненого, бажанні виправити ситуацію, що склалася, а також готовності нести кримінальну відповідальність;

- активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, яке виразилось у повідомленні ОСОБА_5 як на стадії досудового розслідування так і під час судового розгляду про всі обставини вчинення злочину, зокрема і ті, що не були відомі органу досудового розслідування (час, місце та спосіб вчинення кримінального правопорушення).

Обставин, що відповідно до вимог ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Поряд з цим, призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК відноситься до тяжких злочинів, стан здоров`я обвинуваченого, відносно якого дані про знаходження на обліку в психоневрологічному та наркологічному диспансерах відсутні, те, що він неодружений, не має утриманців, проходить військову службу в Збройних Силах України на посаді водія відділу забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_2 у військовому званні - солдат, є ветераном війни - особою з інвалідністю внаслідок війни 3-ї групи.

З урахуванням наведеного, даних про особу обвинуваченого, який повністю визнав свою вину, наявність пом`якшуючих вину обставин, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі на строк, який є мінімальним відповідно до санкції ч.1 ст.263 КК України.

Підстав для застосування ст.69 КК України судом не встановлено.

Крім того, суд бере до уваги висновки досудової доповіді відносно ОСОБА_5 , згідно яких при дослідженні інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, інтелектуально-комунікативні особливості поведінки, соціально-психологічні особливості, емоційну врівноваженість, наявність загальносуспільних цінностей, середній рівень ризику небезпеки, у тому числі для окремих осіб, беручи до уваги те, що обвинувачений раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, орган пробації вважає, що виправлення особи можливе без позбавлення волі або обмеження волі на певний строк, за умови інтенсивного нагляду, застосування соціально-виховних заходів та корекційних методів впливу з метою активізації процесу реалізації позитивних змін та недопущення вчинення повторного кримінального правопорушення. Відповідно до вимог ст. 76 КК України покласти додатковий обов`язок: не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. З урахуванням вимог абзацу сімнадцятого статті 368 КПК України пропонуємо зазначену досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику прийняти до відома під час винесення рішення про міру кримінальної відповідальності у межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

Законодавець надав дискреційні повноваження судам у визначенні можливості застосувати ст.75 КК України.

Так, із врахуванням викладеного вище та всіх обставин справи, ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи ОСОБА_5 , те, що дії обвинуваченого до тяжких наслідків не призвели, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання, а тому останнього слід звільнити від відбування основного покарання відповідно до ст.75 КК України з випробуванням на строк, який за розміром є мінімальним відповідно до ч.4 зазначеної статті, з покладенням на обвинуваченого обов`язків, передбачених пунктами 1 та 2 ч. 1 ст. 76 КК України. Крім того, суд, враховуючи обґрунтовані висновки досудової доповіді вважає за необхідне покласти на обвинуваченого додатковий обов`язок, передбачений п.2 ч.3 ст. 76 КК України.

Цивільний позов в даному кримінальному провадженні відсутній.

Згідно з п.3 ч.1 ст.118, ч.1 ст.122, ч.2 ст.124 КПК України з ОСОБА_5 підлягають стягненню документально підтвердженні судові витрати, пов`язані із залученням експертів при проведенні у кримінальному провадженні судових експертиз зброї СЕ-19/112-24/14594-БЛ від 29.11.2024 вартістю 1 193 грн. 85 коп. та СЕ-19/112-24/11613-ВТХ від 29.11.2024 5 571 грн. 30 коп., та комплексної судової вибухово-технічної експертизи №КСЕ-19/112-25/14616 від 09.12.2024 6 367 грн. 20 коп., а всього 13 132 грн. 35 коп.

Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 394, 395 КПК України, суд -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, поклавши на нього обов`язки відповідно до пунктів 1 та 2 ч.1, п.2 ч.3, ч.4 ст.76 КК України:

- періодично з`являтися для реєстрації до командира військової частини (начальника військової установи, в якій проходить службу, засуджений військовослужбовець) або до уповноваженого органу з питань пробації,

- повідомляти командира військової частини (начальника військової установи, в якій проходить службу, засуджений військовослужбовець) або уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;

- не виїжджати за межі України без погодження з командиром військової частини (начальником військової установи, в якій проходить службу, засуджений військовослужбовець) або з уповноваженим органом з питань пробації.

Відповідно до ч.4 ст.76 КК України нагляд за ОСОБА_5 , як військовослужбовцем, звільненим від відбування покарання з випробуванням, здійснювати командиру військової частини (начальнику військової установи, в якій проходить службу, засуджений військовослужбовець), а у разі звільнення з військової служби контроль за виконанням вироку покласти на уповноважений орган з питань пробації за місцем проживання засудженого.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати пов`язані із залученням експертів для проведення експертиз в кримінальному провадженні на загальну суму 13 132 (тринадцять тисяч сто тридцять дві) гривні 35 копійок.

Речові докази по справі, а саме: боєприпас - 5,45-мм (5,45x39 мм) проміжний патрон з кулею зі сталевим сердечником (промислового виготовлення); корпус бойової ручної осколкової гранати наступальної дії типу РГН; корпус бойової ручної осколкової американської гранати типу М67; корпус бойової ручної осколкової гранати оборонної дії типу Ф-1; уніфікований бойовий підривач ручних гранат дистанційної дії типу УЗРГМ (УЗРГМ-2); бойовий підривач типу М213 до американської ручної осколкової гранати М67; три фрагменти пластичної вибухову речовину типу ПВР-7, масою 334.1, 99.2 та 99.3 грама відповідно (загальна маса - 532.6 грама); конструктивно оформлений заряд бризантної вибухової речовини нормальної потужності, а саме - 75 грамова тротилова шашка (циліндрична будова); засоби підриву: два капсуль-детонатори типу КД-8А та десять запалів типу МД-5М, що передані на зберігання до камери зберігання речових доказів Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області, після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок з особливостями, визначеними ч.2 ст. 394 КПК України, може бути оскаржений шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду через Подільський районний суд міста Кропивницького протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Відповідно до ч. 6 ст.376 КПК України учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя Подільського

районного суду

м. Кропивницького ОСОБА_8