Справа № 308/8871/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника адвоката ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання слідчого в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000349 від 28.05.2025, про зміну запобіжного заходу щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Грушово Тячівського району, який мешкає в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113, ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 194 Кримінального кодексу України,

встановив:

24 червня 2025 року слідчий в ОВС 2 відділення слідчого відділу УСБУ в Закарпатській області підполковник юстиції ОСОБА_6 , за погодженням з прокурором відділу Закарпатської обласної прокуратури ОСОБА_7 , звернувся у кримінальному провадженні № 0000349 від 28.05.2025 з клопотанням про зміну підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу.

Клопотання слідчого обґрунтовано тим, що з початком повномасштабного військового вторгнення російської федерації на територію України 24.02.2022 відбулося значне посилення диверсійної діяльності спецслужб держави-агресора, зокрема федеральної служби безпеки російської федерації. Ці структури систематично здійснюють комплексні заходи, спрямовані на дестабілізацію суспільно-політичної ситуації в Україні, поширення дезінформації, провокацію внутрішніх конфліктів та вчинення інших дій, спрямованих на підрив суверенітету, територіальної цілісності та обороноздатності держави, у тому числі шляхом активного вербування громадян України, з використанням методів залякування, шантажу або ж матеріального стимулювання, з метою залучення їх до вчинення диверсій, зокрема, пошкодження об?єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, збору

розвідувальної інформації та інших протиправних дій на шкоду національній безпеці України.

Згідно із п. 11 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру», до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: транспортне забезпечення.

Відповідно до положень Переліку об?єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 N? 83, до таких об?єктів, зокрема, належить АТ «Українська залізниця».

Відповідно до положень Інструкції з руху поїздів і маневрової роботи на залізницях України, затвердженої наказом Міністерства транспорту та зв?язку України N? 507 від 31.08.2005, сигналізація, централізація і блокування (СЦБ) - комплекс технічних засобів, за допомогою яких забезпечується необхідна пропускна спроможність ділянок залізниць та безпечний рух поїздів. За допомогою пристроїв СЦБ виконують автоматичний контроль стану ділянок залізниць з метою передачі усієї інформації локомотивним бригадам та іншим працівникам залізниць. За допомогою пристроїв СЦБ можливі автоматичне регулювання руху поїздів та дистанційне керування об?єктами залізничної автоматики на станціях та перегонах.

Відповідно до пунктів 2.1, п. 6.1, 6.19, 6.20 Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом Міністерства транспорту України N? 411 від 20.12.1996, споруди та пристрої залізниць, повинні утримуватися у справному стані. Сигнали служать для забезпечення безпеки руху, а також для чіткої організації руху поїздів і маневрової роботи. Перегони, як правило, мають бути обладнані колійним блокуванням, а на окремих ділянках - автоматичною локомотивною сигналізацією, що застосовується як самостійний засіб сигналізації і зв?язку, при якій рух поїздів на перегоні в обох напрямках здійснюється за сигналами локомотивних світлофорів. Пристрої автоматичного та напівавтоматичного блокування мають не допускати відкриття вихідного або прохідного світлофора до звільнення рухомим складом огороджувальної ними блок-ділянки (міжстанційного або міжпостового перегону), а також самовільного закриття світлофора в результаті переходу з основного на резервне електропостачання або навпаки.

При цьому, релейні шафи виконують роль вузлових пунктів для керування світлофорами, стрілками, блокуванням колій, у ній розміщується реле та інше допоміжне обладнання, що забезпечує управління та захист залізничних сигналів, стрілочних переводів, блокувальних систем і автоматичних бар?єрів на переїздах, що є важливим елементом системи автоматизації та забезпечує, зокрема, управління сигналами: реле, встановлені в шафі, відповідають за зміни сигналів, вмикання/вимикання червоного, жовтого чи зеленого світла на світлофорах, які регулюють рух поїздів; безпека руху: релейні шафи використовуються для контролю положення стрілок (переведення з одного напрямку на інший), роботи переїзних бар?єрів, а також для забезпечення безпеки руху в разі несправності обладнання; синхронізацію та блокування: релейна шафа також використовується в системах блокування, що гарантує, що два потяги не можуть перебувати на одній колії в той самий час.

В той же час, батарейні шафи призначені для розташування акумуляторів резервного живлення пристроїв автоматичного блокування і сигналізації переїздів.

Тому будь-яке їх виведення з ладу негайно впливає на безпеку руху (ризик аварій, зіткнень), блокує або дезорганізовує рух поїздів (затримки, зупинки), може призвести до значних матеріальних збитків і загрози життю пасажирів і працівників, а під час дії воєнного стану створює додаткові ризики для обороноздатності та евакуаційних заходів. В умовах воєнного стану залізниця є одним із основних способів швидкої передислокації військ, техніки, озброєння та гуманітарних вантажів.

Досудовим розслідуванням встановлено, що громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2, перебуваючи на території с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, ніде не працюючи та відповідно не маючи джерела постійного заробітку, 26 травня 2025 року, нехтуючи вимогами Конституції України та вищевказаних законодавчих нормативно-правових актів, переслідуючи корисливий мотив, незважаючи на вищенаведені обставини триваючої збройної агресії російської федерації проти України, діючи умисно, на шкоду Україні, з метою ослаблення держави, усвідомлюючи важливе народногосподарське та оборонне значення залізниці, якою у тому числі переміщається особовий склад, військова техніка та озброєння, які необхідні Збройним Силам України, що здійснюють відсіч збройної агресії російської федерації, погодився на пропозицію невстановлених на даний час досудовим слідством осіб щодо організації та здійснення підпалів обладнання та елементів об?єктів критичної інфраструктури, які знаходяться на території села Грушево Тячівського району Закарпатської області, при наступних обставинах.

Так, ОСОБА_4 , перебуваючи у с. Грушово Тячівського району Закарпатської області, в період з 26.05.2025 по 29.05.2025, в особистому листуванні, використовуючи власний акаунт у додатку для обміну миттєвими повідомленнями «Telegram», зареєстрований за номером НОМЕР_1 під нікнеймом « ОСОБА_8 » за допомогою належного йому мобільного телефону марки «Motorola», моделі «Moto g22» з IMEI-1 НОМЕР_2 ; IMEI-2 НОМЕР_3 , в якому наявна сім-карта з номером НОМЕР_4 отримав в ході листування із невстановленими досудовим розслідуванням особами, які користувалася акаунтами у зазначеному месенджері під нікнеймом « ОСОБА_9 » з ніком ОСОБА_10 , зареєстрований за невстановленим номером мобільного телефону, пропозицію щодо вчинення за грошову винагороду підпалів об?єктів, в тому числі об?єктів критичної інфраструктури стратегічного призначення, з метою ослаблення держави на території Закарпатської області.

На вказану пропозицію невстановлених досудовим розслідуванням осіб, які використовували акаунти в месенджері «Telegram» під нікнеймом « ОСОБА_9 » з ніком ОСОБА_10 , ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що в Україні триває широкомасштабна війна та введено воєнний стан, діючи з метою ослаблення держави та керуючись корисливим мотивом, добровільно погодився здійснити пошук відповідних об?єктів на місцевості поблизу розташування залізничної дороги на території с. Грушово, Тячівського району, Закарпатської області для вчинення подальших диверсійних дій.

Надалі, ОСОБА_4 , з метою реалізації злочинного умислу, спрямованого на ослаблення держави шляхом вчинення підпалів з метою зруйнування або пошкодження об?єктів, які мають важливе народногосподарське чи оборонне значення, у період збройного конфлікту та діючи на виконання попередньої змови, у вище вказаний період часу, підібрав необхідні речі, а саме балаклаву із прорізами для очей чорного кольору, куртку чорного кольору, штани чорного кольору, резинові чоботи зеленого кольору та визначив для себе зручний маршрут пересування по вулицях с.Грушово, Тячівського району, Закарпатської області, з метою вчинення підпалу релейної та батарейної шафи та інших засобів управління рухомим складом залізничної дороги.

Окрім цього, 28.05.2025 ОСОБА_4 , знаходячись за адресою своєї реєстрації та постійного мешкання в будинку АДРЕСА_1 , підготовив пляшку із під миючого засобу «WINDOW» заповненою бензином, пачку сірників ТОВ «Українська сірникова фабрика», пару резинових рукавичок марки «MAAN», які помістив у рюкзак чорного кольору «LOWEPRO», з яким в подальшому пересувався по місцевості.

У подальшому ОСОБА_4 в період з 28.05.2025 на 29.05.2025 (точний час органом досудового розслідування не встановлений) направився до місця безпосереднього вчинення кримінального правопорушення, рухаючись через лісосмугу та по вулицях с. Грушово Тячівського району Закарпатської області в напрямку залізничного переїзду 127 км Мукачівської дистанції сигналізації регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», який відноситься до об?єкту критичної інфраструктури стратегічного призначення, віднайшов релейну та батарейну шафи та, використовуючи темну пору доби для конспірації власних протиправних дій, 29.05.2025 у період часу приблизно з 01.19 год. до 01.34 год., облив їх зовнішні поверхні бензином та за допомогою сірників здійснив їх підпал.

Факт та обставини здійснення підпалу релейної та батарейної шафи Мукачівської дистанції сигналізації регіональної філії «Львівська залізниця» ПАТ «Українська залізниця», який мав місце 29.05.2025 у період часу приблизно з 01.19 год. до 01.34 год. був зафіксований ОСОБА_4 за допомогою належного йому мобільного телефону марки «Motorola», моделі «Moto g22» з IMEI-1 НОМЕР_2 ; IMEI-2 НОМЕР_3 та в подальшому із застосуванням месенджеру «Телеграм» надісланий у якості звіту замовникам вчиненого злочину, з метою подальшого отримання грошової винагороди за здійснення вказаного підпалу.

Згідно відповіді на запит з виробничого структурного підрозділу «Мукачівська дистанція сигналізації та зв?язку», батарейна та релейна шафи переїзної сигналізації входять в комплект автоматики переїзної сигналізації перегону Тересва - Солотвино ІІ 127 км., являються об?єктами критичної інфраструктури, мають важливе народногосподарське значення, а в умовах воєнного стану - оборонне значення.

Вчинення диверсійних дій у відношенні вище вказаних релейної та батарейної шаф, які є елементом регулювання руху рухомого складу по залізничних коліях та мають важливе народногосподарське і оборонне значення (робота світлофорів, контролю зайнятості залізничної колії та ін.) могло б призвести до збоїв у русі рухомого складу та виникненню значних затримок руху пасажирських та вантажних поїздів, що у свою чергу б призвело до порушення логістики перевезень, в першу чергу вантажів оборонного значення в умовах воєнного стану та виникненню надзвичайних подій на залізниці, в т.ч. створення транспортної аварії та небезпеки для життя людей.

Слідчий зазаначає, що таким чином, громадянин України ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 і ч. 2 ст. 113 КК України, тобто, вчинення з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об?єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинені за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану.

Крім цього зазначає, що у ході досудового розслідування також встановлено, що 28 травня 2025 року, о 02 години 04 хвилини, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з невстановленими органом досудового розслідування особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, керуючись умислом на отримання грошових коштів та знищення майна, запевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, проник на огорожену територію нежитлового домогосподарства розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , перестрибнув через металеву огорожу та підійшов до метало-пластикового вікна вище зазначеного нежитлового приміщення в якому здійснює свою підприємницьку діяльність ТОВ «Нова Пошта» та ФОП ОСОБА_11 , при цьому тримаючи особистий мобільний телефон марки «Motorola» моделі «moto g22», IMEI 1: НОМЕР_2 та IMEI 2: НОМЕР_3 , із сім карткою оператора мобільного зв?язку ПрАТ «Київстар» « НОМЕР_5 », отримував через мобільний додаток «Telegram», від невстановленої органом досудового розслідування осіб вказівки, після чого здійснюючи відеозйомку своїх неправомірних дій, тримаючи в лівій руці заздалегідь приготовлений молоток, шляхом пошкодження шибки скла метало-пластикового вікна, зробив невеликий отвір у вікні, після чого витягнувши з рюкзака заздалегідь приготовлену пластикову пляшку ємкістю 1,5 літра із вмістом легкозаймистою запальною рідиною світлих нафтопродуктів (бензин, гас, дизельне паливо), просунув у отвір через пошкоджену шибку скла вікна та вилив легкозаймисту рідину на підвіконник з внутрішньої сторони вінка, після чого маючи при собі джерело запалювання у вигляді відкритого вогню, а саме коробку з сірниками, підпалив розлиту речовину, чим здійснив підпал вище вказаної рідини та запевнившись, що полум?я розповсюджується в нежитловому приміщенні здійснив відеозйомку на власний мобільний телефон, після чого виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як пожежа загасла самостійно, покинув місце події в невідомому напрямку, чим було спричинено ФОП ОСОБА_11 та ТОВ «Нова Пошта» матеріальну шкоду.

Таким чином, ОСОБА_4 , обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст.15, ч. 2 ст. 194 КК України, а саме закінчений замах на умисне знищення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, вчинене шляхом підпалу.

30 травня 2025 року ОСОБА_4 в присутності захисника вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

02 червня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 908 400 грн.

23 червня 2025 року ОСОБА_4 , в присутності захисника, вручене письмове повідомлення про зміну та повідомлення про нову підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113; ст.28, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

Слідчий вказує, що у ході досудового розслідування здобуто достатньо доказів, які дають підстави підозрювати ОСОБА_4 , у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.

Вказує, що з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , запобігання ухиленню від досудового розслідування виникла необхідність в зміні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Вважає, що у ході досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , може в подальшому переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Зазначає, що відповідно до ст. 177 КПК України з метою обрання підозрюваному ОСОБА_4 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов?язків, а також запобігання спробам:

1. Переховуватися від органів досудового розслідування та суду. Кримінальні правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , є тяжким та особливо тяжким злочинами і передбачає можливість призначення покарання у виді позбавлення волі на строк п?ятнадцять років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, що саме по собі може бути підставою та мотивом для підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку особливо сильно підвищують ризик переховування обвинуваченого від суду.

Просить врахувати те, що тяжкість покарання хоч і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте, в сукупності із іншими обставинами суттєво збільшує ризик втечі.

2. Незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні. Підозрюваний ОСОБА_4 , під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків, інших співучасників, потенційних підозрюваних та схиляти їх до зміни даних слідству показань. Аналогічним чином ОСОБА_12 , зможе впливати на ще не встановлених та не допитаних по обставинах кримінального провадження свідків, а також на понятих, експертів та спеціалістів, які будуть залучені у кримінальному провадженні при проведенні слідчих дій та до проведення судових експертиз. Це створює загрозу тиску та підбурювання вказаних осіб до дачі неправдивих показань, або відмови від надання таких.

3. Перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Окрім цього, ОСОБА_4 , зможе використовуючи свої зв?язки координувати дії з особами, які мають можливість впливати на викривлення значимих даних для кримінального провадження шляхом підкупу, погроз, тиску на учасників/сторін кримінального провадження, з метою уникнення підозрюваним кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Також підозрюваний ОСОБА_4 , може перешкоджати кримінальному провадженню іншим способом, зокрема, підшукуючи осіб, що можуть надати вигідні для нього неправдиві показання, у тому числі серед місцевих мешканців.

Слідчий вказує, що підставою застосування підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний матиме можливість: переховуватися від слідства та суду, незаконно впливати на свідків, інших підозрюваних, експерта, спеціаліста у кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Обґрунтовуючи неможливість запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м?яких запобіжних заходів, слідчий звертає увагу на те, що: реальна загроза призначення покарання у вигляді позбавлення волі на строк п?ятнадцять років або довічне позбавлення волі, з конфіскацією майна, спонукає людину, не дивлячись на родинні та суспільні стосунки і матеріальний стан, вживати всі можливі заходи спрямовані на уникнення кримінальної відповідальності, зокрема, переховуватися від органів досудового слідства та суду, впливати на свідків, тощо; тримання під вартою є єдиним запобіжним заходом, який унеможливлює здійснення тиску на інших учасників кримінального провадження та втечу підозрюваного, у тому числі за межі України;

застосування до нього більш м?яких видів запобіжних заходів не усуне існування ризиків, зазначених в клопотанні.

Враховуючи викладене та беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов?язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам відносно ОСОБА_4 , вважає, що відносно нього необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, просить змінити застосований відносно підозрюваного запобіжний захід.

Враховуючи викладене та беручи до уваги обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_12 , дані про особу підозрюваного, з метою забезпечення виконання процесуальних обов?язків та запобігання наведеним у клопотанні ризикам відносно ОСОБА_4 необхідно обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання, вважали, що підстави для зміни запобіжного заходу відсутні і не передбачені статтею 200 КПК України. Захисник зазначив, що значної шкоди діями ОСОБА_4 завдано не було. Також вказав, що ОСОБА_4 не мав можливості сплатити визначену слідчим суддею заставу і перебуває під вартою, тому змінювати запобіжний захід потреби немає.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, якими обґрунтовується клопотання слідчого, заслухавши прокурора, позицію підозрюваного та його захисника, приходить до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділом УСБУ в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000349 від 28.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113, ч. 2 ст.28, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК Кримінального кодексу України.

30 травня 2025 року ОСОБА_4 в присутності захисника вручене письмове повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

02 червня 2025 року ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області відносно ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із можливістю внесення застави у розмірі 908 400 грн.

23 червня 2025 року ОСОБА_4 , в присутності захисника, вручене письмове повідомлення про зміну та повідомлення про нову підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113; ч. 2 ст.28, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України.

Отже ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113 КК України - у вчиненні з метою ослаблення держави підпалу, спрямованого на зруйнування або пошкодження об`єкта, який має важливе народногосподарське та оборонне значення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, вчинене в умовах воєнного стану; та у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.28, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 194 КК України - закінченому замаху на умисне знищення чужого майна, за попередньою змовою групою осіб, шляхом підпалу.

Сторона обвинувачення вважає, що у зв`язку з новою підозрою ОСОБА_4 у вчиненні особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України збільшилися ризики, передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, яким не можливо запобігти шляхом раніше визначеної альтернативи триманню під вартою - звільненню з-під варти під заставу.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу ОСОБА_4 слідчий суддя виходить з наступного.

Частиною 1 статті 176 КПК України визначені види запобіжних заходів, які можуть бути застосовані до підозрюваного (обвинуваченого): 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Відповідно до частини першої статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Згідно з частиною другою статті 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Статтею 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі:

1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується;

3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого;

4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців;

5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання;

6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого;

7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого;

8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого;

9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше;

10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;

11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини;

12) ризик продовження чи повторення протиправної поведінки, зокрема ризик летальності, що його створює підозрюваний, обвинувачений, у тому числі у зв`язку з його доступом до зброї.

При цьому частиною першої статті 183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Водночас відповідно до частини третьої статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, частиною 4 статті 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею; 4) щодо злочину, передбаченого статтями 255-255-3 Кримінального кодексу України; 5) щодо особливо тяжкого злочину у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів.

Частиною 1 статті 200 КПК України визначено, що прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання.

У клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які: 1) виникли після прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу; 2) існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати (частина 2 статті 200 ЦПК України).

З аналізу наведених норм можливо зробити висновок, що обґрунтованість застосування будь-якого запобіжного заходу, в тому числі у вигляді застави, може піддаватися судовому контролю на предмет перевірки наявності чи відсутності ризиків, за яких вказаний запобіжний захід було застосовано, та у зв`язку з виникненням нових обставин, які впливають на можливість застосування запобіжного заходу, останній може бути переглянутий та змінений як у бік пом`якшення або скасування, так і в бік посилення в разі, якщо буде доведено, що раніше застосований запобіжний захід не здатний забезпечити досягнення його мети.

Це пов?язано з тим, що під час кримінального провадження можуть змінюватися підстави застосування запобіжного заходу або обставини, що враховувалися при застосуванні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений.

Слідчим суддею враховується, що після застосування 02 червня 2025 року відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з альтернативою внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 908 400 грн., йому було повідомлено про нову підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113 КК України, а саме диверсії.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджується протоколом огляду місця події від 10.06.2025; протоколом огляду інформації від 10.06.2025; протоколом огляду телефону ОСОБА_4 від 20.06.2025; протоколом проведення слідчого експерименту від 18.06.2025; відповіддю Мукачівської дистанції сигналізації та зв`язку ПАТ «Укрзаліниця» від 02.06.2025 та 19.06.2025; протоколом огляду місця події від 28.05.2025; протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 30.05.2025; протоколом огляду місця події від 30.05.2025; протоколом затримання ОСОБА_14 в порядку ст.208 КПК України від 30.05.2025; повідомленням про підозру від 31.05.2025; іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Слідчий суддя вважає, що вказані обставини здатні переконати об`єктивного спостерігача у вірогідності вчинення саме ОСОБА_4 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, а тому знаходить його підозру достатньою для застосування такого виняткового запобіжного заходу як тримання під вартою.

Слідчий суддя вважає доведеним, що після збільшення обсягу підозри ОСОБА_4 збільшився і ризик, того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування, оскільки на цей час він підозрюється не лише у вчиненні тяжкого злочину, а й особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Крім цього слідчий суддя вважає, що підозрюваний під час досудового розслідування матиме можливість впливати на свідків та схиляти їх до зміни даних слідству показань, а також зможе впливати на ще не встановлених та не допитаних по обставинах кримінального провадження співучасників та свідків, а також шляхом підкупу, погроз, тиску впливати на учасників чи сторін кримінального провадження, з метою уникнення кримінальної відповідальності, що є способом перешкоджання досудовому розслідуванню.

Дії підозрюваного свідчать про високий ступінь небезпеки, в тому числі з огляду на спосіб вчинення злочинів - підпал, у тому числі і обє`кту залізничної інфраструктури, що могло призвести до загибелі людей або заподіяння значної шкоди.

Переглядаючи раніше застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави, слідчий суддя виходить із того, що законодавець наділив слідчого суддю, суд у період дії воєнного стану правом при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого ст. 113 КК України.

У цьому випадку ОСОБА_4 після застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із альтернативою внесення застави було повідомлено про нову підозру у вчинення особливо тяжкого злочину - диверсії.

Слідчий суддя бере до уваги вагомість наявних доказів, які дають підстави обґрунтовано підозрювати ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим (позбавлення волі на строк п?ятнадцять років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна), дані про особу підозрюваного, який раніше не судимий, має певні соціальні зв`язки (проживає з батьками).

Водночас слідчий суддя вважає, що такі соціальні зв`язки не спростовують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, оскільки злочини, в яких ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється, є тяжким та особливо тяжким, у тому числі злочин проти основ національної безпеки, враховуючи наведене, слідчий суддя приходить до переконання, що з урахуванням збільшення обсягу підозри ОСОБА_4 , зокрема його новою підозрою у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, та існуючих ризиків, раніше застосований відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 300 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 908 400 грн. не здатний запобігти таким ризикам.

Слідчий суддя також вважає, що запобігти встановленим ризикам шляхом збільшення підозрюваному розміру застави також неможливо, оскільки, сплативши навіть значну суму застави як альтернативу триманню під вартою, підозрюваний буде мати об`єктивну можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків та інших учасників кримінального провадження, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

На переконання слідчого судді, з огляду на повідомлення ОСОБА_4 про підозру у вчиненні особливо тяжкого злочину - диверсії, та враховуючи всі обставини досудового розслідування, особу підозрюваного, гарантувати його належну процесуальну поведінку в разі звільнення його з-під варти під заставу неможливо.

Отже, з урахування вказаних обставин слідчий суддя приходить до висновку, що заставу підозрюваному слід не визначати, оскільки на цьому етапі досудового розслідування будь-яка застава не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим пунктами 1, 3, 4 частини 1 статті 177 КПК України.

За таких обставин клопотання слідчого необхідно задовольнити, змінивши ОСОБА_4 запобіжний захід, що був застосований відповідно до ухвали слідчого судді Рахівсьного районного суду Закарпатської області від 02 червня 2025 року у вигляді тримання під вартою з визначенням альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави, на запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави в межах строку досудового розслідування.

Керуючись ст. ст. 176-178, 182-184, 193-194, 196-197, 200 КПК України, слідчий суддя

постановив:

клопотання задовольнити.

Змінити запобіжний захід, застосований згідно з ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 02.06.2025 справа № 307/1980/25 щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді тримання під вартою з визначенням застави.

Застосувати відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.28, ч. 2 ст. 113, ч.2 ст.28, ч.2 ст.15, ч.2 ст. 194 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави, в межах строку досудового розслідування, до 28.07.2025.

Встановити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_4 - до 28.07.2025 включно.

Тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 здійснювати в ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9».

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору і надіслати начальнику ДУ «Закарпатська установа виконання покарань №9».

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1