Провадження №: 1-кс/336/471/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 червня 2025 року м. Запоріжжя

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

слідчого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 в режимі ВКЗ

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні клопотання слідчого СВ відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції ГУНП в Запорізькій області капітана поліції ОСОБА_4 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який має середню освіту, одруженого, який не має на утримані дітей, який проходить військову службу за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1

якого повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий слідчого відділення відділу поліції № 3 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції ОСОБА_4 звернувся до суду із вказаним клопотанням, що погоджено з прокурором Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 .

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що відділом поліції здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000602 від 19.04.2025, в якому ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України за таких обставин.

01.02.2025, ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, маючи умисел на незаконне зберігання боєприпасів та вибухових пристроїв, без передбаченого законом дозволу незаконно приніс до місця свого тимчасового мешкання за адресою: АДРЕСА_2 , 4 (чотири) бойові гранати «Ф-1» промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів, а також 4 (чотири) бойові уніфіковані підривачі дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але являються самостійними вибуховими пристроями, відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху)та містять у собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1г, азид свинцю масою 0,2г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г кожен, які ОСОБА_6 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу, до 19.04.2025.

Далі, 19.04.2025 в період часу з 17:01 години до 17:50 години, під час огляду місця події за місцем проживання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 , виявлено та вилучено 4 (чотири) бойові гранати «Ф-1» промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів, а також 4 (чотири) бойові уніфіковані підривачі дистанційної дії типу УЗРГМ промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але являються самостійними вибуховими пристроями, відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху)та містять у собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1г, азид свинцю масою 0,2г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г кожен, які ОСОБА_6 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Надані на дослідження предмети складної циліндричної форми є бойовими уніфікованими підривачами дистанційної дії УЗРГМ, УЗРГМ-2 промислового виготовлення, які до бойових припасів не відносяться, але є самостійними вибуховими пристроями і відносяться до засобів підриву (ініціювання вибуху) та містять в собі ініціюючу вибухову речовину ТНРС масою 0,1 г, азид свинцю масою 0,2 г та бризантну вибухову речовину підвищеної потужності ТЕН або гексоген масою 1 г в кожному.

Надані на дослідження корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 в конструктивному поєднанні з будь-яким з наданих на дослідження бойових уніфікованих підривачів дистанційної дії УЗРГМ, УЗГМ-2 є бойовими ручними оборонними осколковими гранатами Ф-1 промислового виготовлення, які є вибуховими пристроями військового призначення та відносяться до бойових припасів.

Посилаючись на наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, просить застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою на час проведення досудового розслідування.

В судовому засіданні слідчий підтримав клопотання і пояснив, що ОСОБА_6 порушив умови перебування під домашнім арештом, йому були роз`яснені його процесуальні права та обов`язки, вручені повістки про явку до слідчого, але він по повісткам жодного разу не з`явився, місце проживання змінив і не повідомив про це, на телефонні дзвінки не відповідав. Крім того, йому висунуто обґрунтовану підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 КК України.

Прокурор підтримав клопотання про встановлення запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 і зазначив, що підозра обґрунтовується матеріалами справи, зокрема висновками експертиз та поясненнями свідків, а ризики, передбачені пунктами 1,3,5 частини 1 ст. 177 КПК України мають місце, оскільки ухвалою Шевченківського суду м. Запоріжжя від 21.04.2025 року підозрюваному було обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, але умови перебування під домашнім арештом та свої процесуальні обов`язки підозрюваний ОСОБА_6 порушив.

Підозрюваний ОСОБА_6 заперечував проти клопотання, пояснив, що квартира, в якій він проживав, була орендованою і після пожежі орендарка розірвала з ним договір. Оскільки його особисті документи залишились у слідчого, то іншу квартиру він не міг орендувати, тому єдиний вихід в нього був їхати до батьків. А оскільки він поїхав до батьків в інше місто, то і з`явитися по повісткам до слідчого не міг.

Захисник ОСОБА_5 зазначив, що клопотання є обгрунтованим, але просив обрати його підзахисному альтернативний запобіжний захід і визначити суму залогу.

Заслухавши думки учасників судового засідання, дослідивши письмові матеріали, які були долучені до клопотання, слідчий суддя прийшов до висновку про те, що клопотання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що обвинувачений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити речі чи документи, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Так, 20.04.2025 складено повідомлення про підозру у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді від трьох до семи років позбавлення волі.

Відповідно до ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 21.04.2025 року, ОСОБА_6 обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, заборонивши йому залишати житло на адресою АДРЕСА_2 в період з 20.00 години до 6.00 години наступного дня, строком до 19 червня 2025 року включно. Роз`яснити підозрюваному його обов`язки та наслідки їх невиконання.

Відповідно до протоколу роз`яснення підозрюваному обов`язків, передбачених частиною 5 ст. 194 КПК України від 21 квітня 2025 року, з яким підозрюваний ОСОБА_6 ознайомлений, про що свідчить його підпис в протоколі, він зобов`язаний

- не залишати без дозволу слідчого, прокурора, суду місце свого проживання за адресою АДРЕСА_2 в період з 20.00 години до 6.00 години наступної доби;

- прибувати до слідчого, прокурора, суду за першим викликом;

- не виїжджати за межі м. Запоріжжя без дозволу слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- письмово повідомляти про зміну свого місця проживання слідчого, прокурора та суд.

Також із наданих матеріалів видно, що того ж дня, 21 квітня 2025 року, підозрюваний ОСОБА_6 отримав повістки про виклик до слідчого на 28, 29, 30 квітня 2025 року. А слідчим було доручено СКП ВП 3 ЗРУП ГУНП в Запорізькій області кожного дня в період часу з 20.00 по 6.00 здійснювати перевірку наявності ОСОБА_6 у приміщенні квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Підозрюваний ОСОБА_6 28, 29, 30 квітня 2025 року по повістці до слідчого не явився, про причини своєї неявки не повідомляв. Цей факт відображено у відповідних рапортах слідчого на ім`я заступника начальника відділу поліції. Також і в судовому засіданні слідчий підтвердив це слідчому судді.

Також в матеріалах маються рапорти і повідомлення про те, що під час перевірки в період з 25 квітня 2025 року по 18 травня 2025 року, підозрюваний ОСОБА_6 жодного разу не знаходився за адресою АДРЕСА_2 , тобто за місцем перебування під домашнім арештом.

Досліджені в судовому засіданні також протоколи допиту свідків - жителів будинку АДРЕСА_3 , тобто сусідів підозрюваного. Всі вони повідомили, що ОСОБА_6 дійсно проживав в арендованій квартирі АДРЕСА_4 зі своєю дружиною, вони вели аморальний спосіб життя, зловживали спирптними напоями, дуже зневажливо себе поводили, але після того, як вони влаштували пожежу в квартирі, то господарка квартири їх вигнала і вони там більше не проживають.

Також була допитана в якості свідка господарка квартири АДРЕСА_5 , яка підтвердила, що здала свою квартиру військовослужбовцям ОСОБА_7 разом з дружиною. Сусіди поскаржились, що вони непристойно себе поводять, а потім повідомили, що в квартирі пожежа, яку влаштували жильці, вона викликала ДСНС. Потім вона надала працівникам поліції дозвіл на проведення огляду в її квартирі і ними були виявлені вибухівка та боєприпаси. Після цього вона одразу 19 квітня 2025 року розірвала контракт на оренду квартири і більше ні Короткого ні його дружину не бачила і де вони, вона не знає.

Таким чином, підозрюваний ОСОБА_6 на неодноразові виклики слідчого не з`являвся, згідно допитів мешканців будинку АДРЕСА_3 , ОСОБА_6 після 19.04.2025 за зазначеною адресою не мешкає та його там не бачили, до теперішнього часу на зв`язок не виходив.

Постановою слідчого від 20.05.2025 ОСОБА_6 оголошено у розшук, досудове розслідування кримінального провадження зупинено.

За таких обставин, слідчий суддя вважає, що слідчим в повному обсязі доведено факт порушення підозрюваним ОСОБА_6 своїх обов`язків, має місце його ухилення від виконання встановлених йому обов`язків та переховування від органів досудового розслідування.

Тобто, беззаперечно існує ризик, передбачений п1 ч 1 ст. 177 КПК України.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, необхідно перевірити наявність обгрунтованої підозри.

Так, матеріалами справи підтверджується, що СВ відділу поліції № 3 ЗРУП ГУ НП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000602від 19.04.2025, за ознаками ч. 1 ст. 263 КК України.

Обґрунтованість підозри підтверджується долученими до клопотання доказами:

?Протоколом огляду місця події за адресою: АДРЕСА_2 , від 19.04.2025;

?Речовими доказами та постановою про визнання речовими доказами від 19.04.2025;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_8 ;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_9 ;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_10 ;

?Протоколом допиту свідка ОСОБА_11 ;

?Висновком судової експертизи Запорізького НДЕКЦ МВС України №КСЕ-19/108-25/8754 від 20.04.2025.

Підозрюваний ОСОБА_6 не навів поважних причин невиконання та порушення своїх обов`язків, а саме чому він не повідомив слідчому про зміну свого місця перебування та не повідомив адресу, за якою він знаходився.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_6 є обґрунтованим та підлягає задоволенню. А інший запобіжний захід, в тому числі і альтернативний у вигляді застави, не зможе нівелювати наявність зазначених в цій ухвалі і встановлених під час розгляду клопотання, ризиків.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

Клопотання слідчого задовольнити.

Застосувати до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням його в Державній установі "Запорізький слідчий ізолятор", в межах строку досудового розслідування, тобто до 05 липня 2025 року включно.

Копію ухвали надіслати начальнику ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» для виконання.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а у разі проголошення вступної та резолютивної частини з моменту отримаення повного тексту ухвали слідчого судді.

Повний текст ухвали виготовлений 09.06.2025 року.

Копію повного тексту ухвали вручити учасникам.

Слідчий суддя ОСОБА_1