КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/7806/25
Провадження № 1-кс/552/1889/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.09.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання cлідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 16.09.2025 звернувся слідчий СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000912 від 06.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучену 15.09.2025 в період з 16 год 00 хв по 16 год 40 хв під час огляду місця події за адресою: м. Полтава, вулиця Решетилівська, буд. 30, у приміщенні Відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП: музичну колонку «REAL-EL X717 RGB» чорного кольору.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000912 від 06.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР унесено на підставі заяви ТОВ «Вигідна покупка» про те, що 05.09.2025 до ЧЧ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області надійшла заява представника ТОВ «Вигідна покупка» (код ЄДРПО 41130363) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 про те що, 18.08.2025 в магазині ТМ «Аврора» за адресою м. Полтава, вул. Гожулівська, буд. 20-Б, прим. 1 невстановлена особа, діючи в умовах воєнного стану таємно, шляхом вільного доступу скоїла крадіжку майна загальною вартістю 3744,00 грн, чим було завдано матеріального збитку на вищевказану суму (ЖЄО 19759 від 05.09.25) (а.с. 4).

15.09.2025 в період з 16 год 00 хв по 16 год 40 хв під час огляду місця події за адресою: м. Полтава, вулиця Решетилівська, буд. 30, у приміщенні Відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області громадянка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видала працівникам поліції музичну колонку «REAL-EL X717 RGB», чорного кольору, яка в подальшому 15.09.2025 постановою слідчого визнана речовим доказом у кримінальному провадженні.

Оскільки вищезазначена річ має значення речового доказу по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів, слідчий просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідчий ОСОБА_3 попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без його присутності, в якій зазначив, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

Представник власника майна попередньо подав до суду заяву про розгляд справи без їх присутності, в якій зазначили, що не заперечують щодо задоволення клопотання.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду слідчим клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000912 від 06.09.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З матеріалів клопотання, а саме: з витягу ЄРДР від 06.09.2025 (а.с. 4), протоколу огляду місця події (а.с. 5-6), заяви (а.с. 7), довідки про ціни на товар (а.с. 8), акту інвентаризації на магазині ТМ «Аврора» (а.с. 9), виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с. 10-12), довіреності (а.с. 13-14), постанови про визнання речових доказів від 15.09.2025 (а.с. 15) вбачається, що 15.09.2025 було проведено огляд місця події за адресою: м. Полтава, вулиця Решетилівська, буд. 30, у приміщенні Відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, в ході якого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , добровільно видала працівникам поліції музичну колонку «REAL-EL X717 RGB», чорного кольору, яка в подальшому постановою слідчого СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 15.09.2025 визнана речовим доказом у кримінальному провадженні № 0000912 від 06.09.2025.

Отже, вказані речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України слідча в своєму клопотанні довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчого, накладення арешту на вилучені речі він вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів, з необхідністю проведення слідчих дій.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання cлідчого СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, задовольнити.

Накласти арешт на вилучену 15.09.2025 в період з 16 год 00 хв по 16 год 40 хв під час огляду місця події за адресою: м. Полтава, вулиця Решетилівська, буд. 30, у приміщенні Відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУНП: музичну колонку «REAL-EL X717 RGB» чорного кольору.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1