КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4454/25
Провадження № 1-кс/552/1123/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2025 м. Полтава

Слідчий суддя Київського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна,

встановив:

До слідчого судді Київського районного суду м. Полтави 30.05.2025 звернулася слідча СВ відділу поліції № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 з клопотанням, погодженим прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_5 , про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544 від 28.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, в якому просить накласти арешт на вилучені 29.05.2025 у ході проведення огляду за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 30, предмети, а саме: рюкзак чорного кольору «TIGERNU»; светр чорного кольору у білу горизонтальну смужку; кепка «NIKE»; пласкогубці з червоними ручками.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що СВ відділу поліції №1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000544 від 28.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

Із матеріалів поданого клопотання встановлено, що відомості до ЄРДР унесено на підставі заяви ОСОБА_6 про те, що 28.05.2024 за адресою: м. Полтава, вул. Капітана Володимира Кісельова, буд. 42, невідомі особи таємно викрали велосипед «Pananelli», чим було завдано матеріального збитку на суму близько 4000 грн (ЄО 11184 від 28.05.2025) (а.с. 4).

29.05.2025 проведено огляд за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 30, у ході якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , добровільно видав для огляду та подальшого вилучення наступні речі, з якими (з його слів) він був під час вчинення крадіжки: рюкзак чорного кольору «TIGERNU», светр чорного кольору у білу горизонтальну смужку, кепка «NIKE», пласкогубці з червоними ручками. Вказані предмети оглянуто та вилучено.

В ході проведення допиту ОСОБА_7 повідомив про обставини вчинення кримінального правопорушення, а саме, що 28.05.2025 він увійшов до першого під`їзду будинку за адресою: м. Полтава, вул. Капітана Кисельова, буд. 42, виявив там велосипед «Паванелі» чорного кольору, що був пристебнутий замком до батареї на першому поверсі під`їзду, взяв пасатижі (пласкогубці) з червоними ручками та перекусив замок. В подальшому вказаний велосипед, відніс до ломбарду «Саквояж», що за адресою: м. Полтава, вул. Соборності, 79, та заклав до ломбарду за грошові кошти у сумі 500 грн (а.с. 10).

29.05.2025 слідчою ВП № 1 Полтавського РУП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 винесено постанову про визнання речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000544 від 28.05.2025.

Оскільки вищезазначені речі мають значення речового доказу по кримінальному провадженню, з метою збереження речових доказів, слідча просить накласти арешт на вилучене майно.

Слідча подала до суду заяву про розгляд справи без її присутності, в якій зазначила, що клопотання підтримує та просить задовольнити.

ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, будучи повідомлений про дату та час розгляду справи, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з пунктом 7 частини 2 статті 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до частини 5 статті 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Відповідно до частини 1 статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з вимогами пункту 1 частини 2 статті 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом частини 3 статті 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з частиною 1 статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати, зокрема: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).

Згідно з частиною 11 статті 170 КПК України, заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з частиною 1 статті 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

У поданому до суду слідчою клопотанні доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено кримінальне правопорушення, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000544 від 28.05.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України.

З матеріалів клопотання, а саме: з витягу ЄРДР від 28.05.2025 (а.с. 4), рапорту (а.с. 5), протоколу прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.05.2025 (а.с. 6), заяви ОСОБА_7 про добровільну видачу речей (а.с. 7), протокол огляду від 29.05.2025 (а.с. 8-9), письмових пояснень ОСОБА_7 (а.с. 10), постанови про визнання речових доказів від 29.05.2025 (а.с. 11) вбачається, що 29.05.2025 за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 30, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за його добровільної згоди було вилучено ряд речей, з якими (з його слів) він був під час вчинення крадіжки велосипеду, які в подальшому постановою слідчої СВ ВП № 1 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_3 від 29.05.2025 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000544 від 28.05.2025 (а.с. 11).

Отже, вказані речі мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підозр вважати, що це майно є доказом кримінального правопорушення, за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України та підлягає арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню. На виконання вимог частини 1 статті 173 КПК України слідча в своєму клопотанні довела необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених пунктом 1 частини 2 статті 170 КПК України.

Як вбачається з клопотання слідчої, накладення арешту на вилучені речі вона вважає необхідною мірою для досягнення повноти, всебічності та неупередженості розслідування вказаного кримінального правопорушення, з метою збереження речових доказів та необхідністю проведення слідчих дій.

На даному етапі досудового розслідування його потреби виправдовують втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення кримінального провадження, а слідчий суддя на даній стадії не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки, сукупності отриманих доказів визначити, що причетність тієї чи іншої особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є накладення арешту на майно.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що клопотання про накладення арешту на майно підлягає задоволенню.

Крім того, слідчий суддя роз`яснює, що відповідно до статті 174 КПК України, за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника чи володільця майна, якщо вони доведуть, що потреба у застосуванні такого заходу відпала, арешт майна може бути скасовано повністю або частково.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 98, 131, 132, 167, 170-173, 309, 372 КПК України,

ухвалив:

Клопотання слідчого СВ Відділу поліції №1 Полтавського районного управління поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_3 , погодженого прокурором Полтавської окружної прокуратури ОСОБА_4 , про арешт майна, задовольнити.

Накласти арешт на вилучені 29.05.2025 у ході проведення огляду за адресою: м. Полтава, вул. Решетилівська, 30, речі та предмети, а саме:

- рюкзак чорного кольору «TIGERNU»;

- светр чорного кольору у білу горизонтальну смужку;

- кепка «NIKE»;

- пласкогубці з червоними ручками.

Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів до Полтавського апеляційного суду з моменту її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1