н/п 1-кп/766/2983/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2025 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Херсона кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №0000618 від 14.05.2024 за обвинуваченням: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, не одруженого, утриманців не маючого, працюючого будівельним монтажником у КП «Парки Херсона» ХМР , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним. Статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення

ОСОБА_5 , у невстановлені в ході проведення досудового розслідування день, час та місці, але не пізніше 13.05.2024, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, переслідуючи прямий умисел, спрямований на одержання доступу до дитячої порнографії, діючи всупереч Закону України «Про захист суспільної моралі» від 20.11.2003 в редакції від 17.03.2021 року, «Конвенції Ради Європи про захист дітей від сексуальної експлуатації та сексуального насильства», ратифікованої 20.06.2012 та Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 в редакції від 17.03.2021, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, маючи прямий злочинний умисел на одержання доступу до дитячої порнографії та її зберігання, без мети збуту, для особистого перегляду, маючи доступ та підключення до мережі «Інтернет», достовірно знаючи та усвідомлюючи, що він отримує доступ до файлів, які містять дитячу порнографію, з невстановленого досудовим розслідуванням ресурсу (сайту), протиправно завантажив (скопіював) на належний йому мобільний телефон марки Poco, моделі Х5 Pro5G з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 ,26 відеофайлів, які згідно висновку експерта № СЕ-19/123-24/8129-МЗ від 10.07.2024, виданого Хмельницьким НДЕКЦ МВС України, належать до дитячої порнографії, котрі в подальшому ОСОБА_5 незаконно зберігав для особистого перегляду без мети збуту чи розповсюдження при собі, до його вилучення працівниками поліції 13.05.2024 в ході проведення огляду.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 301-1 КК України, як умисне зберігання дитячої порнографії без мети збуту чи розповсюдження.

ІІ. Позиція сторін кримінального провадження

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнав повністю, не заперечував проти викладених в обвинувальному акті обставин, щиро розкаявся у вчиненому.

Дав показання про те, що приблизно 11 чи 12.05.2024, завантажив з мережі «Інтернет» на належний йому мобільний телефон марки Poco, відеофайли, які належать до дитячої порнографії, котрі зберігав для особистого перегляду без мети збуту чи розповсюдження при собі, до його вилучення працівниками поліції.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримала думку обвинуваченого. Зазначила, що ОСОБА_5 визнає свою вину, кається. При призначенні покарання обвинуваченому просила врахувати щире каяття обвинуваченого, визнання вини, позитивні характеризуючі, відсутність судимостей та призначити обвинуваченому покарання у виді пробаційного нагляду.

Прокурор в судовому засіданні підтримав обвинувальний акт щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України. Враховуючи визнання вини ОСОБА_5 ,характер і тяжкість обвинувачення, дані про особу ОСОБА_5 ,відсутність обставин, які обтяжують покарання, наявність обставин, які пом`якшують покарання, просив призначити обвинуваченому покарання за ч. 1 ст. 301-1 КК України - у виді пробаційного нагляду строком на три роки , з призначенням додаткового покарання у вигляді позбавлення права обіймати певні посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей чи займатися певною діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми строком на 3 роки. Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів за проведення експертиз. Накладений арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_5 під час досудового розслідування, скасувати. Вирішити питання стосовно речових доказів.

ІІІ. Докази на підтвердження встановлених судом обставин

Оскільки обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини справи і, як встановлено судом, вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності їх позиції, суд, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі. При цьому судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

IV. Мотиви призначення покарання

Загальні засади призначення покарання (ст. 65 КК України) наділяють суд правом вибору однієї із форм реалізації кримінальної відповідальності - призначити покарання або звільнити від покарання чи від його відбування, завданням якої є виправлення засудженого та попередження нових злочинів. Ця функція за своєю правовою природою є дискреційною, оскільки потребує врахування та оцінки конкретних обставин справи, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що впливають на покарання.

Так, при призначенні покарання ОСОБА_5 , реалізовуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, суд вважає, що покарання повинно бути відповідним скоєному і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення ним нових злочинів, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особу винного, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, працевлаштований, раніше не судимий, має постійне та зареєстроване місце проживання, свою вину визнав в повному об`ємі, розкаявся у вчиненому, а тому обставиною, що пом`якшує покарання є повне визнання вини та щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Також при вирішенні питання про призначення покарання суд враховує практику Європейського суду з прав людини щодо призначення покарання.

Зокрема, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 09 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним». У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) Європейський Суд вказав, що «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Крім того, відповідно до ст.ст.50, 65 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Виходячи із вказаних вимог закону особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Враховуючи викладене, суд вважає, за доцільне призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання в межах санкції за ч. 1 ст. 301-1 КК України, у виді пробаційного нагляду з покладанням обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 59-1 КК, з позбавленням права обіймати певні посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей чи займатися певною діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми строком на 3 роки, оскільки суд дійшов висновку, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання нових кримінальних правопорушень, таке покарання повністю досягне мети його призначення та призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

На думку суду, виправленню обвинуваченого сприятиме також і додатково покладений обов`язок, передбачений п. 4 ч. 3 ст. 59-1 КК, а саме виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

V. Інші питання, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

Потерпілі відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Шкода відсутня.

Викривачі у кримінальному провадженні відсутні.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна. Суд скасовує арешт майна, зокрема, у випадку, якщо майно не підлягає спеціальній конфіскації, не призначення судом покарання у виді конфіскації майна та/або незастосування спеціальної конфіскації, залишення цивільного позову без розгляду або відмови в цивільному позові.

За відсутності заборон визначених зазначеною нормою, з огляду на те, що арешт майна було застосовано з метою забезпечення збереження речових доказів, суд враховуючи викладене, вважає за можливе скасувати раніше обраний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.

Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу. При цьому майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом, та/або вилучене з обігу, передається відповідним установам або знищується; гроші, цінності та інше майно, що були предметом кримінального правопорушення або іншого суспільно небезпечного діяння, конфіскуються, крім тих, які повертаються власнику (законному володільцю), а якщо його не встановлено переходять у власність держави в установленому Кабінетом Міністрів України порядку (п. п. 3, 4 ч. 9 ст. 100 КПК України).

Відповідно до ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі або штрафу понад три тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а так само передбаченого частиною першою статті 150, статтею 154, частинами другою і третьою статті 159-1, частиною першою статті 190, статтею 192, частиною першою статей 204, 209-1, 210, частинами першою і другою статей 212, 212-1, частиною першою статей 222, 229, 239-1, 239-2, частиною другою статті 244, частиною першою статей 248, 249, частинами першою і другою статті 300, частиною першою статей 301, 302, 310, 311, 313, 318, 319, 362, статтею 363, частиною першою статей 363-1, 364-1, 365-2 цього Кодексу.

На підставі п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно були підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, крім тих, що повертаються власнику (законному володільцю), який не знав і не міг знати про їх незаконне використання.

Згідно п.1 ч.2 ст. 96-1 КК України спеціальна конфіскація застосовується на підставі: обвинувального вироку суду.

Положення ст. 96-1 , 96-2 КК України є імперативними.

З огляду на те, що ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 301-1 КК України, використовуючи мобільний телефон марки Poco, моделі Х5 Pro5G, суд приходить до висновку щодо необхідності застосувати спеціальну конфіскацію вказаного майна.

Крім того, у резолютивній частині вироку серед іншого у разі визнання особи винуватою зазначається рішення про відшкодування процесуальних витрат (ч. 4 ст. 374 КПК України). Процесуальні витрати складаються із витрат, пов`язаних із залученням експертів (ст. 118 КПК України). Залучення стороною обвинувачення спеціалістів, експертів спеціалізованих державних установ, проведення експертизи (обстежень і досліджень) за дорученням слідчого судді або суду здійснюються за рахунок коштів, що за цільовим призначенням виділяються таким установам із Державного бюджету України (ч. 2 ст. 122 КПК України). У разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта (ч. 2 ст. 124 КПК України).

З огляду на викладене з обвинуваченого підлягають стягненню документально підтверджені витрати на залучення експертів в даному кримінальному провадженні.

Підстав для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу до набрання вироком законної сили суд не вбачає.

Керуючись ст. ст.100, 124, 349, 373-376 КПК України, суд, -

у х в а л и в:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення (злочину),передбаченого ч. 1 ст. 301-1 КК України та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду строком на 3 (три) роки з позбавлення права обіймати певні посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей чи займатися певною діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми строком на 3 (три) роки.

На підставі ч. 2, п.4 ч.3 ст. 59-1 КК України зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації; виконувати заходи, передбачені пробаційною програмою.

На підставі ч. 1 ст. 49-2 Кримінально-виконавчого кодексу України строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня постановки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.

Попередити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що уразі ухилення від відбування покарання у виді пробаційного нагляду настає відповідальність за ч.3 ст. 389 КК України, яка передбачає покарання у виді обмеження волі на строк до трьох років.

Строк відбування покарання призначеного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у виді позбавлення права обіймати певні посади, пов`язані з навчанням та вихованням дітей чи займатися певною діяльністю, пов`язаною з роботою з дітьми строком на 3 роки рахувати з дня набрання вироком законної сили.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експертів в розмірі 8330 (вісім тисяч триста тридцять) гривень 08 (вісім) копійок.

Скасувати арешт майна, накладений на підставі ухвали Херсонського апеляційного суду від 14.08.2024, у справі № 766/7496/24 (провадження № 11-сс/819/116/24), а саме, на мобільний телефон марки Poco, моделі Х5 Pro5G з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 з сім картками, які поміщено до полімерного пакету PSP 22308.

Застосувати спеціальну конфіскацію щодо майна, яке визнано речовим доказом у кримінальному провадженні №0000618 від 14.05.2024: мобільний телефон марки Poco, моделі Х5 Pro5G з IMEI1: НОМЕР_1 , IMEI2: НОМЕР_2 , серійний номер: НОМЕР_3 з сім картками, які поміщено до полімерного пакету PSP 2230852 -шляхом примусового безоплатного вилучення у власність держави.

На вирок може бути подана апеляційна скарга протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення до Херсонського апеляційного суду з урахуванням обмежень, визначених ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Обвинувачений має право на ознайомлення з журналом судового засідання та подання на нього письмових зауважень.

Учасники судового провадження протягом строку апеляційного оскарження мають право заявити клопотання про ознайомлення з матеріалами кримінального провадження.

Копія вироку негайно після судового засідання вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1