Справа № 642/2802/25
Провадження № 1-кс/642/966/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2025 року м. Харків

Холодногірський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000699 від 16.12.2024 за ч. 5 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

01.07.2025 до Холодногірського районного суду м. Харкова надійшло клопотання прокурора Новобаварської окружної прокуратури міста Харкова ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000699 від 16.12.2024 за ч. 5 ст. 190 КК України, в якому прокурор просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), загальною площею 44,8 кв. м., житловою площею 27,3 кв. м., право власності на частку якої на час звернення з клопотанням до суду зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 , шляхом заборони відчуження вказаної квартири.

Відповідно до матеріалів клопотання слідчими СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000699 від 16.12.2024 за ч. 5 ст. 190 КК України.

Прокурор вказує у клопотанні, що в ході обшуку, проведеного 08.05.2025 в іншому кримінальному провадженні № 0000090 від 30.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України, в якому на теперішній час повідомлено про підозру групі з 7 осіб, якими, за попередньою змовою, з використанням підроблених документів, здійснювалося заволодіння об?єктами нерухомого майна на території різних областей), досудове розслідування в якому здійснюється СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено мобільний телефон TM «iPhone XR», на який ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова накладено арешт. Аналізом інформації, доступ до якої отримано з використанням паролю, наданого власником вказаного телефону, встановлено наявність відомостей, які вказують на заволодіння групою невстановлених на теперішній час осіб квартирою АДРЕСА_1 шляхом проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру з використанням підроблених документів за підставною особою.

Так, з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, отриманих шляхом безпосереднього доступу, вбачається, що 25.04.2025 державним реєстратором Решетилівської міської ради Полтавської області ОСОБА_6 проведено державну реєстрацію з відкриттям розділу (номер відомостей про речове право: 59661198 права власності на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000) за ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 04.12.2020 у справі № 265/4940/20.

Водночас аналізом тексту судового рішення від 04.12.2020 у справі за № 265/4940/20, отриманого шляхом безпосереднього (повного) доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, встановлено, що у згаданій справі до суду звернувся ОСОБА_8 із позовом до Департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради, Маріупольської міської ради Донецької області (третя особа: Державна іпотечна установа) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Предметом вказаного позову є визнання за ОСОБА_8 права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

При цьому з тексту судового рішення, зазначеного в якості підстави для проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_7 (скан-копія цього судового рішення міститься в електронній реєстраційній справі на квартиру АДРЕСА_1 ), вбачається, що у згаданому судовому рішенні містяться відомості, відмінні від тексту судового рішення, опублікованого в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Зокрема, вбачається, що позивачем у відповідній справі є не ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 , а предметом спору є не квартира АДРЕСА_4 , а квартира АДРЕСА_5 та квартира АДРЕСА_1 .

Крім цього в тексті згаданого документа вказано частину відомостей в знеособленій формі («АДРЕСА 2», «АДРЕСА 3», «АДРЕСА 5», «АДРЕСА 6», «ОСОБА_4», «ОСОБА_5»), що вказує на ймовірне сканування невстановленими на теперішній час особами, у ході підроблення відповідного судового рішення, тексту судового рішення у справі № 265/4940/20, опублікованого у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень з відомостями у знеособленій формі.

У резолютивній частині означеного документа зазначено, що за ОСОБА_7 визнано у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_5 та квартиру АДРЕСА_1 .

Наведене вказує на те, що невстановленими на теперішній час особами у невстановленому місці підроблено відповідне судове рішення, з використанням якого за невстановлених на теперішній час обставин організовано проведення, всупереч встановленому законом порядку, державної реєстрації псевдовласником права власності на квартиру АДРЕСА_1 , чим спричинено матеріальну шкоду в особливо великих розмірах законному власнику відповідної квартири, відомості щодо якого на теперішній час встановлюються органом досудового розслідування.

На підставі ухвали слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова від 28.05.2025 на вказану квартиру, щодо якої в Державному реєстрі прав відкрито розділ з реєстраційним номером 000, в цей же день зареєстровано обтяження у виді арешту.

Разом з цим у ході подальшого досудового розслідування встановлено, що, відповідно до інформації з Інформаційного порталу Національної поліції, у квартирі АДРЕСА_1 мешкав ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В актовому записі про смерть № l4665 від 01.10.2015 також вказана адреса мешкання померлого у квартирі АДРЕСА_1 .

Згідно з актовим записом про шлюб № 79 від 08.01.1972 ОСОБА_9 був одружений на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , водночас в згаданому актовому записі адреса проживання померлої вказана у квартирі АДРЕСА_1 .

Однак аналізом відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-394 від 28.04.2016, виданого Двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою, за ОСОБА_4 28.04.2016 проведено державну реєстрацію права власності на частку в квартирі АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 00).

У свідоцтві про право на спадщину за законом від 28.04.2016, виданому ОСОБА_4 після смерті її чоловіка ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено, що ОСОБА_4 зареєстрована по АДРЕСА_7 , таку ж адресу вказано щодо квартири, частку якої, за змістом згаданого свідоцтва, успадкувала ОСОБА_4 . Аналогічну адресу вказано в технічному паспорті на згадану квартиру, складеному Київським міським бюро технічної інвентаризації за станом на 18.03.2016 на замовлення ОСОБА_4 . З деталізованих (з урахуванням проведених змін) відомостей Державного реєстру прав вбачається, що 27.10.2021 приватним нотаріусом Краматорського МНО Донецької області ОСОБА_10 проведено державну реєстрацію змін, а саме: змінено власника відповідної квартири з ОСОБА_4 (вказано місцем реєстрації АДРЕСА_8 ) на ОСОБА_11 (вказано місцем реєстрації АДРЕСА_9 ), розмір частки змінено з на 1/1. Відомості внесено до Реєстру 14.12.2021, індексний номер рішення 61193616. При цьому документи, з яких би вбачалися підстави для державної реєстрації таких змін в електронній реєстраційній справі відсутні (наявний договір купівлі-продажу іншого нерухомого майна між іншими особами).

Крім цього з деталізованих (з урахуванням проведених змін) відомостей Державного реєстру прав убачається, що 28.12.2021 Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України проведено державну реєстрацію змін, а саме: змінено власника відповідної квартири з ОСОБА_11 (вказано місцем реєстрації АДРЕСА_9 ) на ОСОБА_4 (вказано місцем реєстрації АДРЕСА_9 ), розмір частки змінено з 1/1 на . Державну ресстрацію вказаних змін проведено на підставі наказу Міністерства юстиції від 28.12.2021 № 4662/5 про задоволення скарги.

Зі змісту вказаного наказу вбачається, що до Міністерства юстиції надійшла скарга приватного нотаріуса Краматорського МНО Донецької області ОСОБА_10 від 23.12.2021, у якій скаржницею повідомлено, що від її імені та на підставі її рішення від 27.10.2021 № 61193616 було проведено реєстраційні дії на, зокрема квартиру АДРЕСА_1 .

При розгляді скарги Міністерством встановлено, що згадане рішення прийнято за заявою, поданою стосовно реєстрації права власності щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_10 , до якої додано договір купівлі-продажу об?єкта нерухомого майна. Міністерством констатовано, що оскаржувані реєстраційні дії не відповідають змісту рішення від 27.10.2021 за № 61193616 та підлягають скасуванню.

Прокурор зазначає, що досудовим розслідуванням на теперішній час встановлено, що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо однієї й тієї ж квартири, яка за життя належала ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , відкрито два різних розділи та проведено державну реєстрацію права власності на об?єкти нерухомого майна з різними реєстраційними номерами за різними особами.

Наведене вказує на те, що невстановленими особами спочатку вчинено реєстраційні дії в Державному реєстрі прав, спрямовані на незаконну зміну власника об?єкта з реєстраційним номером 00. Після скасування вказаних реєстраційних дій за результатами розгляду Міністерством юстиції відповідної скарги нотаріуса, подальші протиправні дії щодо відповідного об?єкта нерухомого майна невстановленими особами вчинені з використанням підробленого судового рішення з відкриттям нового розділу та проведенням 25.04.2025 за псевдовласником державної реєстрації на відповідну квартиру із зазначенням іншої адреси (квартири АДРЕСА_1 ) та присвоєнням іншого реєстраційного номера об?єкта нерухомого майна 000.

З вищевикладеного вбачається, що кримінальне правопорушення направлене на один і той же об?єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 та/або квартиру АДРЕСА_1 .

20.05.2025 слідчим СВ BП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_12 винесено постанову про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 000), право власності на яку на теперішній час зареєстроване за ОСОБА_7 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

27.06.2025 слідчим СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_12 винесено постанову про визнання речовим доказом квартири АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 00), право власності на яку у розмірі частки на теперішній час зареєстроване за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Прокурор вважає, що на теперішній час існують підстави для накладення арешту на вказану квартиру шляхом заборони будь-яким особам здійснювати її відчуження, оскільки, з урахуванням виявлення відповідного кримінального правопорушення, за відсутності арешту існує висока ймовірність вчинення подальших протиправних дій, в тому числі відчуження згаданого майна третім особам (в т.ч. добросовісним набувачам), чим, зокрема, буде суттєво ускладнено можливість захисту порушених інтересів законного власника. Окрім того відповідна квартира є речовим доказом у кримінальному провадженні, а саме: предметом, на який направлено скоєння злочину, у зв?язку з чим, відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України та на неї може бути накладений арешт згідно з ч. 3 ст.170, ч. 10 ст. 170 КПК України.

Також прокурор вказує у клопотанні, що у зв?язку з викладеним необхідно виключити можливість протиправного розпорядження вказаним об?єктом нерухомості. Так, арешт об?єкта нерухомого майна з відповідним реєстраційним номером забезпечить фіксацію наявних у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомостей, які мають доказове значення, та запобігатиме перереєстрації права власності на згаданий об?єкт на інших осіб та вчиненню його можливого подальшого перетворення (шляхом поділу, зміни адреси тощо). При цьому відсутність повідомлення про підозру у кримінальному правопорушенні не позбавляє права звернутися із клопотанням про арешт майна для забезпечення, зокрема, доказової бази в кримінальному провадженні.

Прокурор в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд клопотання без його участі.

Власник майна у судове засідання не викликався, оскільки в матеріалах клопотання наявні відомості про його смерть.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК неприбуття вказаних осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 107 КПК України фіксування у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Слідчим суддею встановлено, що слідчими СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000699 від 16.12.2024 за ч. 5 ст. 190 КК України.

В ході обшуку, проведеного 08.05.2025 в іншому кримінальному провадженні № 0000090 від 30.01.2021 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 5 ст. 27 ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358, ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 3 ст. 15 ч. 3 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 5 ст. 27 ч. 4 ст. 190 (чинна до 11.08.2023), ч. 2 ст. 209, ч. 3 ст. 27 ч. 2 ст. 209 КК України, в якому на теперішній час повідомлено про підозру групі з 7 осіб, якими, за попередньою змовою, з використанням підроблених документів, здійснювалося заволодіння об?єктами нерухомого майна на території різних областей), досудове розслідування в якому здійснюється СВ ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУНП в Харківській області, за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 виявлено та вилучено мобільний телефон TM «iPhone XR», на який ухвалою слідчого судді Холодногірського районного суду м. Харкова накладено арешт. Аналізом інформації, доступ до якої отримано з використанням паролю, наданого власником вказаного телефону, встановлено наявність відомостей, які вказують на заволодіння групою невстановлених на теперішній час осіб квартирою АДРЕСА_1 шляхом проведення державної реєстрації права власності на вказану квартиру з використанням підроблених документів за підставною особою.

Як вбачається з копії рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 04.12.2020 у справі № 265/4940/20, виготовленого шляхом роздруківки з Єдиного державного реєстру судових рішень, предметом позову у вказаній справі є визнання за ОСОБА_8 права власності на квартиру АДРЕСА_3 .

Водночас відповідно до копії судового рішення, зазначеного в якості підстави для проведення державної реєстрації права власності за ОСОБА_7 (сканкопія цього судового рішення міститься в електронній реєстраційній справі на квартиру АДРЕСА_1 ), яке містить реквізити рішення Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 04.12.2020 у справі № 265/4940/20, у згаданому судовому рішенні містяться відомості, відмінні від тексту судового рішення, опублікованого в Єдиному державному реєстрі судових рішень. Зокрема, вбачається, що позивачем у відповідній справі є не ОСОБА_8 , а ОСОБА_7 , а предметом спору є не квартира АДРЕСА_4 , а квартира АДРЕСА_5 та квартира АДРЕСА_1 . Крім цього в тексті згаданого документа вказано частину відомостей в знеособленій формі («АДРЕСА 2», «АДРЕСА 3», «АДРЕСА 5», «АДРЕСА 6», «ОСОБА_4», «ОСОБА_5»), що вказує на ймовірне сканування невстановленими на теперішній час особами, у ході підроблення відповідного судового рішення, тексту судового рішення у справі № 265/4940/20, опублікованого у відкритому доступі в Єдиному державному реєстрі судових рішень з відомостями у знеособленій формі. У резолютивній частині означеного документа зазначено, що за ОСОБА_7 визнано у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 право власності на квартиру АДРЕСА_5 та квартиру АДРЕСА_1 .

З копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.06.2025 № 431309019 вбачається, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 3-394 від 28.04.2016, виданого Двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою, за ОСОБА_4 28.04.2016 проведено державну реєстрацію права власності на частку в квартирі АДРЕСА_6 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 00).

Відповідно до копії актового запису про смерть № 13208 від 13.08.2018 року ОСОБА_4 , яка значиться власником частки АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

З деталізованих (з урахуванням проведених змін) відомостей Державного реєстру прав убачається, що 28.12.2021 Департаментом державної реєстрації Міністерства юстиції України проведено державну реєстрацію змін, а саме: змінено власника відповідної квартири з ОСОБА_11 (вказано місцем реєстрації АДРЕСА_9 ) на ОСОБА_4 (вказано місцем реєстрації АДРЕСА_9 ), розмір частки змінено з 1/1 на . Державну реєстрацію вказаних змін проведено на підставі наказу Міністерства юстиції від 28.12.2021 № 4662/5 про задоволення скарги.

Водночас відповідно до копії вказаного наказу Мін`юсту від 28.12.2021 № 4662/5 вказаним наказом задоволено скаргу приватного нотаріуса Краматорського МНО Донецької області ОСОБА_10 від 23.12.2021, у якій скаржницею повідомлено, що від її імені та на підставі її рішення від 27.10.2021 № 61193616 було проведено реєстраційні дії зокрема на квартиру АДРЕСА_1 . При розгляді скарги Міністерством встановлено, що згадане рішення прийнято за заявою, поданою стосовно реєстрації права власності щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_10 , до якої додано договір купівлі-продажу об?єкта нерухомого майна. Міністерством констатовано, що оскаржувані реєстраційні дії не відповідають змісту рішення від 27.10.2021 за № 61193616 та підлягають скасуванню.

Постановою слідчого СВ ВП № 2 ХРУП № 3 ГУ НП в Харківській області ОСОБА_12 від 27.06.2025 визнано речовим доказом квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 00), право власності на яку у розмірі частки на теперішній час зареєстроване за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ).

Статтею 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально-протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення, зокрема збереження речових доказів.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Згідно з ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх застосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Оскільки прокурором доведено, що майно, на яке він просить накласти арешт, може мати доказове значення для даного кримінального провадження і незастосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна може перешкодити кримінальному провадженню, та встановленню всіх обставин злочину, а накладення арешту виключить можливість протиправного розпорядження таким майном, враховуючи співмірність такого обмеження права власності із завданнями кримінального провадження, слідчий суддя доходить висновку про необхідність задоволення клопотання прокурора.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 98, 132, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), загальною площею 44,8 кв. м., житловою площею 27,3 кв. м., право власності на частку якої зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , номер відомостей про речове право: 14357362), шляхом заборони відчуження вказаної квартири.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а власником майна - в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Слідчий суддя ОСОБА_13