Справа № 724/1056/25
Провадження № 1-кп/724/57/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року Хотинський районний суд Чернівецької області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_1

за участю:

секретаря судового засідання: ОСОБА_2

сторін:

прокурора: ОСОБА_3

представника потепілого: адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хотин Чернівецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000322 від 28.12.2023 щодо:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Владична, Хотинського району Чернівецької області, із середньою освітою, не одруженого, маючого малолітню дитину, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, що визнано судом доведеним.

28.12.2023 о 11 год 49 хв у м. Хотин Дністровського району Чернівецької області, на стоянці транспортних засобів магазину «АТБ-маркет», розташованого по вул. Олімпійській, 62, ОСОБА_7 підійшов до транспортного засобу марки «Ford» моделі «Connect» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_5 та розпочав із ним словесний конфлікт, з приводу порушень останнім правил дорожнього руху, а саме руху транспортного засобу заднім ходом на вказаній стоянці, що майже призвело до наїзду на ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 під час суперечки вийшов зі свого транспортного засобу і перебуваючи в безпосередній близькості біля ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, не передбачив можливості настання від вчинених ним дій суспільно-небезпечних наслідків, хоча повинен був та міг передбачити можливість падіння ОСОБА_7 , при цьому настання наслідків, не впевнившись у безпечності розташування останнього на місцевості, з метою заподіяння ОСОБА_7 фізичного болю, умисно, протиправно, здійснив поштовх долонями обох своїх рук в область грудної клітини ОСОБА_7 , в результаті чого останній втративши рівновагу впав на асфальтоване покриття стоянки транспортних засобів та вдарився лівою рукою об поверхню.

Внаслідок вказаних дій ОСОБА_5 , згідно висновку експерта № 31 екс-Н від 13.03.2024 ОСОБА_7 спричинено тілесне ушкодження у вигляді: внутрішньо суглобовий скалковий перелом епіфіза лівої променевої кістки, що має ознаки середнього ступеню тяжкості, як таке, що призвело до тривалого розладу здоров`я. Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 128 КК України необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Позиція учасників провадження в судовому засіданні, докази на підтвердження встановлених судом обставин.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, суду пояснив, що він працює водієм вантажного автомобіля ТОВ «Нова пошта». Коли рухався заднім ходом виїжджаючи зі стоянки біля магазину АТБ, зачепив за куртку ОСОБА_8 . Після чого по його машині рукою вдарив ОСОБА_7 , а потім останній підійшов до нього дуже близько і почав ображати, на що він на рефлексі його відштовхнув від себе. Потім до них підійшла ця дівчина, яку він зачепив і почали їх заспокоювати, він сів у машину і поїхав на роботу, а вони пішли далі.

ОСОБА_7 спочатку був с правої сторони автомобіля, але потім обійшов машину і підійшов до водійської двері і почав ображати нецензурною лайкою, потім він вийшов з автомобіля, а ОСОБА_7 почав підходити до нього дуже близько і він його штовхнув його, в результаті чого той впав на спину. Він не хотів йому нашкодити, просто хотів відштовхнути від себе.

Погроз від ОСОБА_7 не було, він просто його ображав нецензурною лайкою. Коли він штовхнув ОСОБА_7 він не передбачав, що будуть у нього такі наслідки, він не бажав щоб той впав. Він півтора роки не знав, що у ОСОБА_7 є проблеми зі здоров`ям, дізнався від слідчих. Він не бачив, як зачепив машиною пішохода. ОСОБА_7 сам спровокував конфлікт.

Цивільний позов визнає, але не в такому розмірі. Раніше він з ОСОБА_7 погоджував суму цивільного позову, ОСОБА_7 йому запропоновував заплатити 20 000 грн., але він відмовився і сказав, що зможе сплатити 10 000 грн. Зараз він хворіє на цукровий діабет, має проблеми зі здоров`ям.

Він приїжджав до ОСОБА_7 і той просив, щоб він допоміг йому почистити сад, потім він телефонував йому, але той був в стані алкогольного сп`яніння, що не давало їм змоги домовитися. Він йому не заплатив погоджену раніше з ОСОБА_7 суму завданої шкоди у розмірі 10 000 грн., оскільки він йому не довіряє, останній йому погрожував, що він посадить за грати, в стані алкогольного сп`яніння змінював суму шкоди то 20 000 грн, то 5 000 грн, то 10 000 грн.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що приблизно в січні місяці, так як було холодно, він вийшов зі знайомою з магазину АТБ, біля них заднім ходом почав рухатися автомобіль і зачепив знайому ОСОБА_8 . Автомобіль зупинився, і він зі сторони водія підійшов і почав робити водію зауваження, чому порушує ПДР, після чого з водієм вони почали кілька хвилин виражатися нецензурною лайкою. Водій сказав щоб він відійшов від автомобіля, на що він відповів, щоб той спочатку вибачився перед дівчиною, яку зачепив автомобілем, але водій вийшов з автомобіля та його відштовхнув, в результаті чого він впав, потім відчув біль у лівій руці.

Після зазначених подій, водій поїхав далі, а він підійнявся і вони з ОСОБА_9 пішли до зупинки біля технікуму, зателефонувавши 102. Коли приїхали працівники поліції він написав заяву, а потім пішов до КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» і зробив знімок руки, і йому наклали гіпс. З моменту події обвинувачений ОСОБА_5 до нього не підходив та ніяких спроб на примирення не робив, але одного разу перед судовим засіданням вибачався. З ним вони погоджували суму шкоди, спочатку він йому сказав щоб відшкодував йому 20 000 грн., але він сказав що у нього не має роботи на утриманні є діти і тоді він сказав йому щоб той відшкодував йому 10 000 грн, на що останній погодився і зобов`язувався відшкодувати, але до цього часу не зробив.

Суд визнає показання потерпілого достовірними, належними та допустимими оскільки, вони підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні, та отримані у порядку, встановленому КПК України, не суперечать показанням допитаних свідків та висновку експертизи.

Крім показання потерпілого, вина обвинуваченого ОСОБА_5 підтверджується показаннями свідків, які будучи безпосередньо допитаними у судовому засіданні, зокрема, з урахуванням положень ст. 352 КПК України, та попередженими про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та завідомо неправдиві показання, кожен окремо, підтвердили обставини, які підлягають встановленню відповідно до змісту ст. 91 КПК України, у тому числі й в частині дати, часу, місця та способу вчинення кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 пояснив, що він раніше з обвинуваченим працювали разом на ТОВ «Нова пошта». На даний час він ні з обвинуваченим, ні з потерпілим відносин не підтримує. Конкретної дати, часу події не пам`ятає, але може пояснити, що того дня в районі обіду він разом з ОСОБА_11 під`їхали на парковку біля магазину АТБ, потім ОСОБА_12 сів за кермо автомобіля і почав рухатись заднім ходом, зачепивши жінку за лікоть руки. Після чого він зупинився і до автомобіля підбіг чоловік зі сторони водія і почав виражатися нецензурною лайкою, яка тривала не довго. ОСОБА_12 також почав кричати, а потім вийшов з автомобіля і його штовхну і той впав, потім підійшла жінка і його забрала. Потім вони поїхали.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що 28.12.2023 біля 12:00 вона йшла на роботу і зайшла до магазину АТБ за кавою, так як мала працювати до 20:00 год. В магазині зустріла знайомого ОСОБА_7 , вони вийшли з магазину і їм на зустріч заднім ходом почала рухатися машина «Нова пошта», яка її зачепила за куртку. ОСОБА_13 підійшов до водія і почав йому говорити що він не уважний, не слідкує за дорогою. Потім водій вийшов з машини і штовхнув його, і ОСОБА_13 впав на спину, це все, що вона бачила, тому що вона знаходилася за машиною. Вона потім підійшла до них і попросила щоб вони припинили. Вона пішла до центу міста разом з ОСОБА_7 , потім зупинилися біля зупинки і ОСОБА_7 їй сказав, що в нього болить рука, куртка у нього ззаду була брудна. ОСОБА_13 потім зателефонував чи до поліції чи до швидкої , і потім вони розійшлися, вона пішла на роботу і що далі було вона не знає.

Прізвище водія вона дізналася з ухвали, з ним вона не знайома. На впізнані в поліції вона його впізнала. Розмову ОСОБА_7 та ОСОБА_5 вона не пам`ятає оскільки це було давно.

Покази свідків є логічними, узгоджуються між собою, не викликають сумнівів в їхній достовірності.

Крім того, вина ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, зокрема:

- протоколом прийнятя заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.12.2023, згідно з яким ОСОБА_7 зазначив, що 28.12.2023 року під час перебування у м. Хотин на стоянці маркету АТБ, в нього виник словесний конфлікт з водієм автомобіля «Нова Пошта», в ході якого останній штовхнув його на землю;

- висновоком експерта № 31 екс-Н від 13.03.2024, згідно якого потерпілому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , були дійсно спричинені середнього ступеню тілесне ушкодження внутрішньосуглубовий скалковий перелом епіфіза лівої променевої кістки, що виникли від одноразової дії тупого предмету або удару об такий, може відповідади строку та обставинам вказаним у фабулі постанови;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 29.12.2023, в ході якого потерпілий ОСОБА_7 на фотознімку під № 4 впізнав ОСОБА_5 ;

- протокол огляду предмету з фототаблицею від 08.01.2024, а саме оптичного диску із відеозаписом із зовнішньої камери відео спостереження магазину АТБ-маркет», що знаходиться в м.Хотин, вул.. Олімпійська,62, Чернівецької області на якій зафіксовано факт спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , що мало місце 28.12.2023;

- відеозаписом від 28.12.2023, знятого слідчим з камери відео спостереження, що здійснювалось в приміщенні магазину «АТБ-маркет», де зафіксовано досліджувану судом подію, а саме як водій вантажного автомобіля ТОВ «Нова Пошта» штовхає іншого чоловіка, який падає на землю.

- протоколом огляду відеозапису від 08.03.2024 з фото таблицею, за участю потерпілого ОСОБА_7 ;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 08.03.2024 за участю потерпілого ОСОБА_7 , який відтворив обставини вчиненого злочину, що не протиріччить показам, наданими ним в суді;

- протоколом проведення слідчого експерименту з фототаблицею від 11.03.2025 за участю свідка ОСОБА_8 , яка відтворила обставини вчиненого злочину, що не протиріччить показам, наданими нею в суді; ;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.03.2025, в ході якого свідок ОСОБА_8 на фотознімку під № 2 впізнала ОСОБА_5 ;

- повідомленням КНП «Хотинська багатопрофільна лікарня» Хотинської міської ради, згідно якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 звертався на приймальне відділення Хотинської БЛ 28.12.2023 з діагнозом: не уточнена травма зап`ястка та кісті, проведено рентгенографію;

- висновком рентгенографії лівого п/зап`ясного суглобу, згідно якого у потерпілого ОСОБА_7 . В/суглобовий уламковий перелом епімітофіоза лівої променевої кістки із відносно задовільним стоянням відламків;

Всі зазначені вище докази належні, оскільки вони підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, допустимі, оскільки вони отримані в порядку встановленому КПК України, достовірні, оскільки фактичні дані отримані з цих доказів, не спростовані жодним іншим доказом, наданим сторонами кримінального провадження. Всі ці докази в своїй сукупності та взаємозв`язку не містять суперечностей, доповнюють один одного і дають можливість суду прийти до однозначного висновку про вчинення ОСОБА_5 злочину, передбаченого ст. 128 КК України.

Отже, суд, дослідивши докази, не виходячи за межі пред`явленого обвинувачення, яке прокурор підтримав в судовому засіданні, приходить до однозначного висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним кримінального правопорушення злочину доведена у повному обсязі і його дії вірно кваліфіковані органом досудового слідства за ст. 128 КК України, як необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження

Мотиви призначення покарання.

Вирішуючи питання про обрання виду та розміру покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину), особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченій, є її щире каяття у вчиненому.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченій, судом не встановлено.

Відповідно до ст. 50 КК України, покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до нетяжких злочинів, обставини його вчинення, особу винного, який раніше не судимий, має визначене місце реєстрації та проживання, у лікарів психіатра та нарколога на обліках не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, має малолітню дитину, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, та обирає йому покарання у виді громадських робіт в межах санкції ст. 128 КК України, яке суд вважає необхідним та достатнім для його виправлення та запобігати вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Крім того, Дністровським районним сектором №3 філії ДУ «Центр Пробації» у Чернівецькій області відносно обвинуваченого ОСОБА_5 складену досудову доповідь.

З досудової доповіді, вбачається, що в результаті проведення оцінки ризику вчинення повторного кримінального правопорушення встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 має середній рівень ризику. На думку органу пробації, на підставі дослідження інформації, що характеризує особистість обвинуваченого, за місцем його проживання, умов його життєдіяльності відносин у суспільстві, результати оцінки ризику вчинення ним повторного кримінального правопорушення, а також його ймовірної небезпеки для суспільства свідчать про можливість виправлення особи без ізоляції від суспільства.

Крім того, на думку суду, призначена міра покарання надасть можливість обвинуваченому сформувати у своїй свідомості уявлення про неминучість настання відповідальності за можливі вчинені ним протиправні діяння у майбутньому, що буде в свою чергу достатньою превентивною мірою.

Саме таке покарання, на переконання суду, є справедливим і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним кримінальних правопорушень та відповідатиме його меті, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між охоронюваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності.

Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, суд виходить із таких обставин.

Потерпілим, через представника адвоката ОСОБА_4 , пред`явлено позовну заяву про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення, в якій просить стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі 10000 грн.

Згідно із ч. 2 ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно із положеннями ст. 129 КПК України, ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову, задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Згідно із приписами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

За змістом ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Частинами 3 та 4 ст. 23 ЦК України встановлено, що моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі і розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин зокрема, стану здоров`я потерпілого, тяжкості вимушених змін у його життєвих стосунках, часу та зусиль, необхідних для відновлення попереднього стану.

Особа, якій завдано збитків ушкодженням здоров`я, має право на відшкодування понесених нею витрат на лікування та завданої їй моральної шкоди.

Учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам (принцип змагальності).

Судом встановлено, що внаслідок вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, потерпілому ОСОБА_7 завдана шкода здоров`ю, а саме останній отримав середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді внутрішньо суглобового скалкового перелому епіфіза лівої променевої кістки.

В результаті протиправних дій обвинуваченого, потерпілому спричинена моральна шкода, яка виразилась у наступному: моральних переживаннях потерпілого за своє здоров`я та життя під час протиправних дій ОСОБА_5 ; моральних переживаннях потерпілого в зв`язку зі спричинененням тілесних ушкоджень, які потребували тривалого часу для лікування; порушенням нормальних життєвих зв`язків потерпілого і необхідності відшукувати додаткові зусилля в зв`язку з лікуванням та необхідністю відвідувати правоохоронні органи.

Суд також враховує характер та обсяг фізичних, душевних та психічних страждань позивача, завданих внаслідок отримання травм, характер немайнових втрат - порушення нормальних життєвих зв`язків, тривалість немайнових втрат. При цьому суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості при оцінці моральної шкоди. Отже, суд вважає, що розмір моральної шкоди заявленої позивачем відповідає зазначеним засадам і тому, має бути відшкодована у повному обсязі.

Мотиви інших рішень.

Долю речових доказів необхідно вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Запобіжний захід не обирався, підстав для його обрання немає.

Керуючись ст.ст. 128, 369-371, 370, 373-374, 376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 128 КК України та призначити йому покарання у виді 200 (двохсот) годин громадських робіт.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_7 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_7 (24.05.1986, проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 ) моральну шкоду в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

Речові докази у виді DVD-R -диску, на якому міститься відеозапис з камери відео спостереження магазину «АТБ-маркет», розташованого за адресою: м. Хотин, вул. Олімпійська, 62 - зберігати у матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_14