Справа №:755/7693/25
Провадження №: 1-кс/755/1700/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" травня 2025 р. місто Київ

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі дистанційного судового провадження, в залі Дніпровського районного суду міста Києва, заяву судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000538 від 27 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255-2, частиною першою статті 263 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 255-2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255-2, частиною третьою статті 332 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною третьою статті 332 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_12 ,

захисників адвокатів - ОСОБА_13 ,

ОСОБА_14 ,

ОСОБА_15 ,

ОСОБА_16 ,

ОСОБА_17 ,

ОСОБА_18 ,

обвинувачених ОСОБА_11 ,

ОСОБА_9 ,

ОСОБА_7 ,

ОСОБА_4 ,

ОСОБА_6 ,

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:

у провадженні судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000538 від 27 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255-2, частиною першою статті 263 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 255-2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255-2, частиною третьою статті 332 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною третьою статті 332 КК України.

13 травня 2025 року суддею Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 було подано письмову заяву про самовідвід від розгляду даного кримінального провадження, оскільки у підготовчому судовому засіданні, яке відбулось 09 травня 2025 року, судом було частково задоволено клопотання прокурора, продовжено строк виконання обов?язків, покладених на обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , продовжено строк запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , продовжено строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_6 з визначенням альтернативного запобіжного заходу у виді застави, також судом було відмовлено у задоволенні клопотання захисника ОСОБА_21 про скасування запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 і клопотання захисника ОСОБА_22 про зміну запобіжного заходу відносно ОСОБА_7 .

У період часу з 09 травня 2025 року до 11 травня 2025 року в мережі «Інтернет», а саме телеграм каналі з необмеженим колом глядачів, з?явились ряд публікацій відносно судді, з посиланням на розгляд указаного кримінального провадження, зокрема була поширена конфіденційна інформація щодо неї та членів її сім?ї, що перебуває в обмеженому доступі, крім того поширена неправдива (викривлена) інформація образливого характеру, яка принижує честь і гідність, та фотоматеріали, які містять редагування (підробки), що, на її переконання, направлені на втручання у діяльність судді, дискредитацію її особи та вчинення неправомірного тиску на неї з метою посягання на незалежність та неупередженість під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Враховуючи вказані обставини, головуючим суддею у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», було направлено відповідні повідомлення про втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя, Офісу Генерального прокурора, голові Ради суддів України та направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення до Державного бюро розслідувань.

Враховуючи викладене, зазначені обставини, а саме факт незаконного втручання в діяльність судді, тиску на суддю через розповсюдження конфіденційної інформації щодо судді та членів сім?ї, що перебуває в обмеженому доступі та доступ до якої сторонніх осіб заборонено, крім того поширення неправдивої інформації образливого характеру відносно судді, враховуючи положення пунктів 1.1-1.3 «Бангалорських принципів поведінки судді», на думку судді ОСОБА_3 , обгрунтовано можуть викликати сумніви у сторін кримінального провадження та стороннього спостерігача щодо об?єктивності та неупередженості судді під час розгляду вказаного кримінального провадження, а тому суддя вважає необхідним заявити самовідвід від участі у розгляді даного кримінального провадження.

13 травня 2025 року вказану заяву про самовідвід судді після автоматизованого розподілу передано для розгляду судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

В судовому засіданні прокурор не вбачав упередженості судді та підстав для задоволення вказаної заяви про самовідвід судді.

Захисники - адвокати - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 заперечували щодо задоволення даної заяви про самовідвід судді, оскільки, на їхню думку, публікації в інтернеті не можуть бути підставою для самовідводу.

Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_10 підтримали думку своїх захисників.

Суддя Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 в судове засідання, будучи належним чином повідомлена про судове засідання згідно вимог статті 135 КПК України, не з`явилася, причини неявки суду не повідомила.

Враховуючи вимоги статтей 22, 26 та 81 КПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про самовідвід у відсутність осіб, що не з`явилися, та, вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши заяву про відвід, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в провадженні судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні№ 0000538 від 27 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255-2, частиною першою статті 263 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 255-2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255-2, частиною третьою статті 332 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною третьою статті 332 КК України.

13 травня 2025 року суддею Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 було подано письмову заяву про самовідвід від розгляду даного кримінального провадження, оскільки у період часу з 09 травня 2025 року до 11 травня 2025 року, після ряду прийнятих нею процесуальних рішень у даному кримінальному провадженні, в мережі «Інтернет», а саме телеграм каналі з необмеженим колом глядачів, з?явились ряд публікацій відносно судді, з посиланням на розгляд указаного кримінального провадження, зокрема була поширена конфіденційна інформація щодо неї та членів її сім?ї, що перебуває в обмеженому доступі, крім того поширена неправдива (викривлена) інформація образливого характеру, яка принижує честь і гідність, та фотоматеріали, які містять редагування (підробки), що, на її переконання, направлені на втручання у діяльність судді, дискредитацію її особи та вчинення неправомірного тиску на неї з метою посягання на незалежність та неупередженість під час розгляду вказаного кримінального провадження.

Враховуючи вказані обставини, головуючим суддею у вказаному кримінальному провадженні, відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», було направлено відповідні повідомлення про втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя, Офісу Генерального прокурора, голові Ради суддів України та направлено заяву про вчинення кримінального правопорушення до Державного бюро розслідувань.

Відповідно до положень статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, представник персоналу органу пробації, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні. Заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження. Відвід повинен бути вмотивованим.

Частиною першою сттті 81 КПК України встановлено, що у разі заявлення відводу слідчому судді або судді, який здійснює судове провадження одноособово, його розглядає інший суддя цього ж суду, визначений у порядку, встановленому частиною третьою статті 35 цього Кодексу. У разі заявлення відводу одному, кільком або всім суддям, які здійснюють судове провадження колегіально, його розглядає цей же склад суду.

Відповідно до частини першої статті 75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні:

1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача;

2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, представник персоналу органу пробації, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник;

3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості;

5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Що стосується підстав для самовідводу, зазначених суддею ОСОБА_3 , суд зазначає таке.

Відповідно до статті 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини .

Частиною першою статті 9 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з частиною п?ятою статті 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до положень статті 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

При розгляді даної заяви про самовідвід відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суддя застосовує як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Реалізація гарантій незалежності здійснення правосуддя є необхідною передумовою належного виконання судом своїх конституційних функцій щодо забезпечення дії принципу верховенства права, захисту прав і свобод людини та громадянина (статті 3, 8, 55 Конституції України).

Стаття 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини гарантує кожному право на справедливий суд. Відповідно до пункту 1 зазначеної статті кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року по справі «Білуха проти України» зазначено, що відповідно до усталеної практики Суду наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ у справі «Ветштайн проти Швейцарії», пункт 43).

У відповідності з практикою Європейського суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод повинна визначатись суб`єктивними та об`єктивними критеріями.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі.

Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»).

Відповідно до пункту 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів від 19 травня 2006 року суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно із статтею 3 Кодексу суддівської етики суддя має докладати зусиль, щоб на думку звичайної розсудливої людини (законослухняної людини, яка, будучи достатньою мірою поінформованою про факти та процеси, що відбуваються, об`єктивно сприймає інформацію та обставини зі сторони) його поведінка відповідала високому статусу посади та не викликала обґрунтованих сумнівів у його доброчесності. Суддя не повинен допускати поведінки, що створює враження про недотримання ним етичних стандартів судді.

У разі, коли виникає питання про відвід (самовідвід), значення має не те, чи справді у судді є усвідомлене або неусвідомлене упередження, а те, чи виникла б у розумної та належним чином поінформованої особи підозра про існування такого упередження. У цьому сенсі обґрунтована підозра в упередженості не просто заміняє відсутні докази чи доказовий засіб для встановлення вірогідності неусвідомленого упередження, а є виявом пильнішої уваги до іміджу правосуддя, тобто домінуючої зацікавленості громадськості в тому, щоб існувала впевненість у чесності процесу здійснення правосуддя.

На думку суду, матеріали заяви про самовідвід не містять будь-яких даних про те, що наразі, при розгляді вищевказаного кримінального провадження у судді ОСОБА_3 наявні конкретні обставини, які вказують на її упередженість чи необ`єктивність, або інші обставини, які би унеможливлювали розгляд нею даного кримінального провадження. Посилання судді, як на підставу для самовідводу, на вжиті нею заходи, відповідно до вимог Закону України «Про судоустрій і статус суддів», а саме направлення відмовідного повідомлення про втручання у діяльність судді щодо здійснення правосуддя до Вищої ради правосуддя, Офісу Генерального прокурора, голові Ради суддів України та направлення заяви про вчинення кримінального правопорушення до Державного бюро розслідувань, є передчасним, оскільки жодного рішення за результатами розгляду вказаних повідомлень, станом на день розгляду заяви про самовідвід, не прийнято, у зв`язку з чим, у задоволенні цієї заяви слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись вимогами статтей 80-82, 369, 371 КПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

в задоволенні заяви судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 про самовідвід від участі у розгляді обвинувального акта у кримінальному провадженні № 0000538 від 27 жовтня 2023 року за обвинуваченням ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255-2, частиною першою статті 263 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 255-2 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 255-2, частиною третьою статті 332 КК України, за обвинуваченням ОСОБА_11 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною першою статті 263, частиною третьою статті 332 КК України, - відмовити.

Повний текст ухвали оголосити учасникам судового провадження у судовому засіданні об 10-00 годині 19 травня 2025 року.

Копію ухвали направити учасникам судового провадження та судді Дніпровського районного суду міста Києва ОСОБА_3 для відома.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського районного суду

міста Києва ОСОБА_1