Номер провадження 1-кс/754/2480/25
У Х В А Л А

Іменем України

14 липня 2025 року місто Київ

Слідчий суддя Деснянського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в приміщенні суду прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 у кримінальному провадженні №0002066 від 13.07.2025, про арешт майна,

в с т а н о в и в :

до слідчого судді Деснянського районного суду м. Києва 14.07.2025 надійшло клопотання прокурора Деснянської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про арешт майна, яке було виявлено та вилучено 14.07.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Клопотання подане прокурором в рамках кримінального провадження №0002066 від 13.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України.

Прокурор в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд клопотання за його відсутність, клопотання підтримує та просить його задовольнити.

Згідно положень ст. 172 ч. 2 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

У відповідності до ст. 172 ч. 2 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання слідчого без повідомлення власника майна.

Дослідивши клопотання та долучені до клопотання матеріали, слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора, виходячи з наступного.

Так, у провадженні СВ Деснянського УП ГУНП у м. Києві перебуває кримінальне провадження №0002066 від 13.07.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 4 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.07.2025 у період часу з 03:20 год по 04:00 год, перебуваючи за адресою: м. Київ, підземний перехід метро «Лісова», невстановлена особа відкрито, в умовах воєнного стану заволоділа мобільним телефоном марки «IPhone 13 mini» 256 GB світло-рожевого кольору із сім-картою НОМЕР_1 та сумкою камуфляжного кольору в якій знаходились особисті речі ОСОБА_5 , чим завдала останньому матеріальної шкоди, а також завдала ОСОБА_5 тілесні ушкодження, які не є небезпечними для життя. (ЄО 51197 від 13.07.2025 року)

14.07.2025 на підставі ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в ході особистого обшуку якого було виявлено та вилучено: камуфляжну сумку, бездротові навушники марки «Soundpeats», сумка з особистими речами в якій знаходиться годинник марки «Casio», гаманець коричневого кольору з двома картками, три сувенірні купюри номіналом 100 доларів США, копійки в розмірі 35 гривень, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A2» чорного кольору з сім картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 .

14.07.2025 вказані вилучені предмети визнані речовими доказами по кримінальному провадженню.

В зв`язку з чим, у органу досудового розслідування виникла необхідність у накладенні арешту на вилучені в ході особистого обшуку 14.07.2025 ОСОБА_4 , з метою збереження речових доказів.

Положенням ст. 167 ч. 1 КПК України передбачено, що тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває майно, можливості володіти, користуватися певним майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Згідно ст. 168 ч. 2 тимчасове вилучення майна може здійснюватися також під час обшуку, огляду.

Відповідно до ст. 170 ч. 1 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно ст. 170 ч. 2 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно ст. 173 ч. 2 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Клопотання прокурора відповідає вимогам ст. 171 ч. 2 КПК України, подане ним в строк, передбачений ст. 171 ч. 5 КПК України.

Згідно положень ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

З огляду на положення ст. 170 ч.ч. 1, 3 КПК України, майно, яке відповідає критеріям, визначеним у ст. 98 КПК України, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто являється його власником, і у кого і де воно знаходиться, незалежно від того, чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу забезпечення кримінального провадження - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на певне майно, що, як наслідок, перешкодить об`єктивному встановленню обставин кримінального провадження.

Прокурор в клопотанні довів підстави вважати, що накладення арешту на вилучене майно, є необхідним заходом забезпечення кримінального провадження з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, оскільки вказане майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, може бути використане як доказ у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, слідчий суддя прийшов до висновку, про наявність правових підстав для задоволення клопотання прокурора та застосування заходу забезпечення кримінального провадження №0002066 від 13.07.2025, у виді накладення арешту на майно, яке було виявлено та вилучено 14.07.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке постановою слідчого від 14.07.2025 визнано речовими доказами.

Керуючись ст.ст. 170-173, 369-372 КПК України, слідчий суддя -

у х в а л и в :

клопотання прокурора - задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було виявлено та вилучено 14.07.2025 під час особистого обшуку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: камуфляжну сумку; бездротові навушники марки «Soundpeats»; сумку з особистими речами в якій знаходиться годинник марки «Casio», гаманець коричневого кольору з двома картками, три сувенірні купюри номіналом 100 доларів США, копійки в розмірі 35 гривень, мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi A2» чорного кольору з сім картою мобільного оператора «Київстар» НОМЕР_2 , з метою збереження речових доказів.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення, а особою, яка не викликалась в суд протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Слідчий суддя: ОСОБА_1