Справа № 331/1771/25
Провадження № 1-кп/331/504/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2025 року Олександрівський районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 25.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді в Олександрівському районному суді міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000068 від 25.07.2023, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

З обвинувального акту та доданих до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

Так, зокрема, ОСОБА_4 , обіймаючи посаду директора ТОВ «Авеста Компані», маючи умисел на незаконне збагачення, не маючи спеціального дозволу (ліцензії) на продаж оптової чи роздрібної торгівлі пальним, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх протиправних дій, діючи умисно, з корисливих мотивів, для досягнення своєї злочинної мети, направленої на особисте збагачення шляхом незаконного транспортування з метою збуту незаконно виготовленого пального, яке не відповідає вимогам та стандартам, що затверджені та зареєстровані у встановленому законодавством порядку, нормативним документам, що діють в Україні, порушуючи вимоги законодавства України про обіг пального, вважаючи, що торгівля незаконно виготовленим пальним є легким та швидким способом покращити своє матеріальне становище, у період з грудня 2023 року вересня 2024 року придбавала з метою збуту нафтові продукти, які не є пальним, але схожі до нього за фізико-хімічними властивостями, використовуючи найманий транспортний засіб здійснювала незаконне транспортування з метою збуту незаконно виготовленого пального, зберігала такі хімічні речовини в ємностях на АЗС мережі «ВАRЕLL» та через найманих працівників таких АЗС здійснювала збут таких хімічних речовин під виглядом палива, чим вчинила збут незаконно виготовленого пального.

Так, за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_4 01.08.2024 придбала хімічні речовини, які мають властивості пального з метою розміщення їх під виглядом дизельного пального на території АЗС за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Українська, будинок 52Д, за попередньо укладеним договором зберігання.

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_4 за раніше розробленою схемою на підставі договору від 18.07.2023 № 18/07/23-1, згідно акту приймання-передачі під виглядом «дизельного пального» передала хімічні речовини, які мають властивості пального, у кількості 2000 літрів ТОВ «Простор-ДС».

Станом на 25.09.2024 ОСОБА_4 зберігала за місцем розташування АЗС за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Українська, будинок 52Д, під виглядом «дизельного пального» хімічні речовини масою 540 кг, в яких згідно з висновком судової експертизи «вміст сірки» не відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 «паливо дизельне Євро. Технічні умови» та за вмістом сірки установлено завищення показника до 291,0725 при нормі 10.

Крім того, діючи за розробленою схемою за невстановлених досудовим розслідуванням обставин, ОСОБА_4 01.08.2024 придбала хімічні речовини, які мають властивості пального, з метою розміщення їх під виглядом дизельного пального на території АЗС за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Барикадна, будинок 58Г, за попередньо укладеним договором зберігання.

У подальшому, з метою реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 , за раніше розробленою схемою, на підставі договору від 18.07.2023 № 18/07/23-2, згідно акту приймання-передачі під виглядом «дизельного пального» передала хімічні речовини, які мають властивості пального, у кількості 1500 літрів ТОВ «Промінь Груп».

Станом на 25.09.2024 ОСОБА_4 зберігала за місцем розташування АЗС за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Барикадна, будинок 58Г, під виглядом «дизельного пального» хімічні речовини масою - 3109 кг, в яких згідно з висновком судової експертизи «вміст сірки» не відповідає вимогам ДСТУ 7688:2015 «паливо дизельне Євро. Технічні умови» та за вмістом сірки установлено завищення показника до 147,4764 при нормі 10.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 204 КК України як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, транспортування з метою збуту незаконно виготовленого пального.

Під час судового розгляду кримінального провадження по суті до суду надійшло клопотання захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5 про звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні нетяжкого кримінального правопорушення у сфері господарської діяльності, не має судимостей і раніше до кримінальної відповідальності не притягалась, має стійкі соціальні зв`язки та, хоча і є офіційно працевлаштованою, припинила займатися незаконною господарською діяльністю. Також вона має на утриманні двох малолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , вихованням яких займається самостійно у зв`язку зі службою батька дітей ОСОБА_8 , з яким ОСОБА_4 перебуває у фактичних шлюбних відносинах, у лавах ЗСУ на передовій лінії фронту. Обвинувачена виявила щире каяття у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення та активно сприяла його розслідуванню. Вчинене нею діяння було зумовлене збігом тяжких сімейних обставин. Крім того, ОСОБА_4 позитивно характеризується за фактичним місцем проживання. Також, незважаючи на постійну зайнятість доглядом за малолітніми дітьми, вона встигає на добровільних засадах здійснювати волонтерську діяльність зі збору гуманітарної допомоги військовим, переселенцям, пенсіонерам та іншим соціально незахищеним особам. Сукупність вищенаведених обставин та характеристик особистості ОСОБА_4 , а також відсутність матеріальних збитків чи будь-яких інших негативних наслідків від кримінального правопорушення, переконливо вказують на те, що наразі вчинене ОСОБА_4 діяння втратило суспільну небезпечність, а сама особа перестала бути суспільно небезпечною, що, на переконання захисника, є підставою для вирішення судом питання про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Окрім того, захисник у даному клопотанні просив суд звільнити обвинувачену від сплати процесуальних витрат, здійснених під час досудового розслідування, у сумі 121619,20 грн., оскільки враховуючи майновий стан ОСОБА_4 , яка самостійного доходу на цей час не має, та її сімейне становище, за якого вона мусить витрачати отримані від чоловіка грошові кошти майже виключно на утримання малолітніх дітей, дана сума для неї є непосильною та неспівмірною із тяжкістю інкримінованого їй діяння.

У судовому засіданні захисник клопотання підтримав та просив його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

ОСОБА_4 підтримала клопотання свого захисника та просила звільнити її від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки та закрити провадження по справі та звільнити від оплати процесуальних витрат. Також вона повідомила, що ознайомлена із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності, суть обвинувачення за ч. 1 ст. 204 КК України їй зрозуміла, свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення вона визнає в повному обсязі, не заперечує проти закриття кримінального провадження з підстави, зазначеної у клопотанні.

Прокурор у судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання посилаючись на його необґрунтованість та недоведеність належними і допустимими доказами.

Заслухавши клопотання захисника обвинуваченої, пояснення обвинуваченої, а також з`ясувавши позицію прокурора щодо можливості звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності за нереабілітуючою підставою, дослідивши клопотання та матеріали даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КК України звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Згідно зі ст. 48 КК України особу, яка вперше вчинила кримінальний проступок або нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, може бути звільнено від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час кримінального провадження внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або ця особа перестала бути суспільно небезпечною.

Судом встановлено, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 204 КК України як незаконне придбання з метою збуту, зберігання з цією метою, транспортування з метою збуту незаконно виготовленого пального.

Відповідно до ст.12 КК України, кримінальне правопорушення, вчинення якого інкриміноване ОСОБА_4 , відноситься до нетяжких злочинів.

У судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що остання проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечувала та погодилася на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 204 КК України.

Згідно із ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності» звільнення від кримінальної відповідальності за ст. 48 КК можливе у разі, коли особа вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості. Судам слід мати на увазі, що в зазначеній статті передбачено дві самостійні підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності втрата суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки на час розслідування чи розгляду справи в суді або діянням, або особою, яка його вчинила. При цьому треба розрізняти зміну обстановки в широкому розумінні, тобто соціальних, економічних, політичних, духовних, міжнаціональних, воєнних, міжнародних, природних, організаційних, виробничих та інших процесів у масштабах країни, регіону, області, міста, району, підприємства, установи, організації, та у вузькому тобто об`єктивних (зовнішніх) умов життя, в яких перебувала особа на час вчинення злочину та які значною мірою позначались на її суспільній небезпечності. Для застосування ст. 48 КК необхідно встановити, що після вчинення певного злочину обстановка змінилася таким чином, що вчинене діяння вже не є суспільно небезпечним. Особу можна визнати такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнала таких змін, що унеможливлюють вчинення нею нового злочину. Звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК право, а не обов`язок суду, який вирішує це питання в порядку, передбаченому ст. 7 КПК.

Отже, стаття 48 КК України передбачає дві підстави звільнення особи від кримінальної відповідальності: втрата діянням суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки та втрата особою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

Для визнання того, що на час розгляду справи в суді обстановка змінилася, суду необхідно об`єктивно встановити, яка обстановка існувала під час вчинення злочину, а стороні захисту в даному випадку надати обґрунтовані докази того, в чому полягала її зміна на час розгляду справи в суді, та навести в своїх доводах належні докази, які свідчили б про зміну обстановки та втрату суспільної небезпечності діяння обвинуваченої.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15.04.2021 у справі № 161/1390/19, під втратою вчиненим особою діянням суспільної небезпечності кримінальний закон розуміє істотну зміну соціально-економічних, політичних або духовних засад життєдіяльності суспільства, яка відбувається незалежно від волі винної особи і внаслідок якої втрачається суспільна небезпечність не лише конкретного злочину, а й подібних йому діянь. Такі зміни, як правило, передують рішенню законодавця декриміналізувати ті чи інші діяння, у зв`язку з чим до ухвалення такого рішення законодавчим органом суд може у справах цієї категорії застосовувати ст.48 КК України.

Особу може бути визнано такою, що перестала бути суспільно небезпечною, у разі, коли вона сама або обстановка навколо неї зазнали таких змін, що унеможливлюють вчинення цією особою нового злочину. Такі зміни умов життєдіяльності особи повинні носити позитивний характер, дієво впливати на її поведінку і з великою долею ймовірності свідчити про те, що ця особа не вчинятиме у майбутньому кримінально караних діянь. Такими змінами можуть визнаватись, наприклад: призов особи на військову службу, зміна постійного місця проживання і розірвання зв`язків із кримінальним оточенням, тяжка хвороба або нещасний випадок, унаслідок якого особа стала інвалідом, тощо.

У результаті таких змін у житті істотно змінюється морально-юридична оцінка особи, у зв`язку з чим втрачається доцільність застосування до неї заходів кримінально-правового впливу.

Збереження суспільної небезпечності вчиненого злочину на момент розгляду справи у суді не перешкоджає застосуванню ст.48 КК України у разі, коли у зв`язку із зміною обстановки особа, яка вчинила злочин, перестала бути суспільно небезпечною.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 26.03.2019 у справі № 569/20/14-к (провадження № 51-2661км18), та від 04.02.2021 у справі №953/21593/19 (провадження №51-5619км20).

Під час судового розгляду даного кримінального провадження судом встановлено, що ОСОБА_4 раніше до кримінальної відповідальності не притягалася, вчинила нетяжкий злочин, який не є корупційним та не пов`язаний з порушенням правил безпеки дорожнього руху особою, яка керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, свою вину у скоєному визнала повністю, щиро кається, характеризується виключно позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, яких виховує самостійно, оскільки батько дітей наразі перебуває у лавах ЗСУ. Також обвинувачена не заперечувала проти звільнення її від кримінальної відповідальності у зв`язку зі зміною обстановки.

Разом з тим, суд також враховує той факт, що інкриміноване ОСОБА_4 діяння було вчинене нею з метою незаконного особистого збагачення, обвинувачена не змінила місце роботи і продовжує обіймати посаду директора ТОВ «Авеста Компані», тобто перебуває на посаді, на якій нею було вчинено даний злочин, а також продовжує обіймати посаду директора ТОВ «Простор-ДС», що, у свою чергу, не позбавляє її можливості вчиняти аналогічні чи подібні за змістом злочини.

При цьому, суд не бере до уваги посилання захисника на те, що ТОВ «Авеста Компані» та ТОВ «Простор-ДС» наразі не здійснюють господарську діяльність, на підтвердження чого ним було надано копії Витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22.07.2025, оскільки вказані підприємства не були ліквідовані в установленому чинним законодавством порядку і можуть відновити господарську діяльність у будь-який момент, крім того, і сама ОСОБА_4 не вжила до цього часу жодних заходів для того, що вийти з числа засновників, кінцевих бенефіціаних власників та керівників вказаних підприємств.

Посилання обвинуваченої на те, що вона не має часу для того, щоб займатися питаннями ліквідації вказаних підприємств, суд також не бере до уваги, оскільки вона могла уповноважити на вчинення відповідних дій інших осіб.

Також суд критично ставиться до посилання захисника на те, що вчинене обвинуваченою діяння було зумовлене збігом тяжких сімейних обставин, оскільки ні захисником, ні самою обвинуваченою не було конкретизовано ці обставини, а також не було доведено під час розгляду клопотання, що на даний час ці обставини змінилися настільки, що унеможливлять подальше вчинення обвинуваченою нових кримінальних правопорушень.

Крім того, суд не бере до уваги посилання захисника на відсутність матеріальних збитків чи будь-яких інших негативних наслідків від кримінального правопорушення, оскільки інкриміноване обвинуваченій діяння відноситься до категорії кримінальних правопорушень з формальним складом, для визнання яких закінченими достатньо вчинення самого діяння, передбаченого відповідною статтею КК України, а наслідки не є обов`язковою ознакою складів цих кримінальних правопорушень.

Також суд при вирішення даного клопотання не бере до уваги відомості, які характеризують обвинувачену, вважаючи наявність самих лише цих відомостей недостатнім підтвердженням втрати обвинуваченою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

Тому суд приходить до висновку про те, що захисником не було надано належних доказів на підтвердження у даному конкретному випадку зміни обстановки або втрати обвинуваченою суспільної небезпечності внаслідок зміни обстановки.

При цьому, на переконання суду, наведені захисником відомості свідчать лише про щире каяття обвинуваченої у скоєному кримінальному правопорушенні, але не свідчать про наявність підстав для застосування відносно неї положень ст. 48 КК України.

Тому суд приходить до висновку про те, що за наведених обставин клопотання захисника про звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 284, 285, 369-372, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України у зв`язку із зміною обстановки ОСОБА_4 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204 КК України, відмовити.

Продовжити судовий розгляд даного кримінального провадження.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 25 серпня 2025 року.

Повний текст ухвали складено і оголошено 29 серпня 2025 року об 11:30 год.

Суддя ОСОБА_9