Справа № 761/9950/25
Провадження № 1-кс/761/7160/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2025 року м. Київ

Слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , представників власника майна ТОВ «АНІБУД» - адвокатів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві клопотання представника власника майна ТОВ «АНІБУД» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року, у кримінальному провадженні №0008791 від 22.07.2017 року,-

В С Т А Н О В И В

В провадженні слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва надійшло клопотання представника власника майна ТОВ «АНІБУД» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року, у кримінальному провадженні №0008791 від 22.07.2017 року, а саме: на нежитлові приміщення, розміщені за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 60: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 нежитлове приміщення №1 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 211.1, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 нежитлове приміщення №2 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 263.9, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 нежитлове приміщення №3 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 465.8, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» .

В обґрунтування клопотання зазначено, що слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008791 від 22.07.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.04.2020 по справі №761/10215/20 задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та здійснення будь-яких реєстраційних дій, на нежитлові приміщення, розміщені за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 60, в тому числі ті, які належать на праві власності ТОВ «АНІБУД», а саме: : реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 нежитлове приміщення №1 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 211.1, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 нежитлове приміщення №2 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 263.9, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 нежитлове приміщення №3 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 465.8, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» .

Вказали, що на даний час аргументи, які враховувалися слідчим суддею при постановленні ухвали від 09.04.2020 про арешт майна ТОВ «АНІБУД», не знайшли свого підтвердження в ході розслідування кримінального провадження № 0008791 від 22.07.2017 року.

Так, як вбачається зі змісту ухвали про арешт майна, кримінальне провадження № 0008791 від 22.07.2017 розслідується за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України.

Виходячи з положень ч. 4 ст. 12 КК України, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 190 та ч. 1 ст. 388 КК України, є нетяжкими злочинами.

На даний час усі можливі строки давності притягнення до кримінальної відповідальності будь-яких осіб за ч. 2 ст. 190 та ч.1 ст. 388 КК України, за якими розслідується кримінальне провадження № 0008791 від 22.07.2017, вже закінчилися, події, які стали підставою для порушення кримінального провадження, могли мати місце у 2017 році.

Отже, кримінальне провадження № 0008791 від 22.07.2017 за будь-яких обставин підлягає закриттю і жодна особа не може бути притягнена до кримінальної відповідальності по даному кримінальному провадженню, відповідно, не можуть бути застосовані конфіскація чи спеціальна конфіскація майна, заходи кримінально-правового характеру.

За таких умов подальше безстрокове обмеження прав ТОВ «АНІБУД» як власника нежитлових приміщень на вільне розпорядження своїм майном не виправдане жодними завданнями кримінального провадження та потребами досудового розслідування.

Доводи слідчого стосовно нібито незаконного заволодіння нежитловими приміщеннями територіальної громади не встановлені в ході досудового розслідування та не підтверджуються матеріалами кримінального провадження. Належні ТОВ «АНІБУД» нежитлові приміщення, на які накладено арешт, набуті Товариством у законний спосіб, вказані приміщення не могли бути об`єктом кримінального правопорушення.

Так, згідно свідоцтва про право власності від 03.04.2015 року ТОВ «ВП КУБИК» належало право власності на нерухоме майно - нежитлові торгові приміщення за адресою м. Київ, просп. Перемоги, 60 , площею 2134,5 кв.м. (підстава набуття права власності - Декларація про готовність об`єкта до експлуатації від 24.07.2014 року № КВ 70).

Вказане майно згідно договору іпотеки від 12.01.2017 було передано ТОВ «ВП КУБИК» (ІПОТЕКОДАВЕЦЬ) в іпотеку в забезпечення виконання зобов`язань перед ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» (ІПОТЕКОДЕРЖАТЕЛЬ). Право вимоги по вказаному договору іпотеки згодом перейшло від ТОВ «ВВС-ФАКТОРИНГ» до ТОВ «ФК «СМАРТ ГРУП» на підставі договору про відступлення права вимоги від 16.01.2017, а в подальшому від ТОВ «ФК «СМАРТ ГРУП» до ТОВ «РІФІЛО ГРУП» та ТОВ «Анібуд» на підставі договору про відступлення права вимоги від 28.03.2017.

В подальшому ТОВ «РІФІЛО ГРУП» та ТОВ «АНІБУД» на підставі застереження про задоволення вимог Іпотекодержателя в Договорі іпотеки від 12.01.2017 звернули стягнення на предмет іпотеки та набули вказані нежитлові торгівельні приміщення у спільну сумісну власність (право власності зареєстровано в Державному реєстрі речових прав приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_6 28.03.2017, номер запису про право власності: 18547052, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 0).

В подальшому між ТОВ «РІФІЛО ГРУП» та ТОВ «АНІБУД» укладено Договір про поділ нежитлових приміщень в натурі від 13.04.2017 року, згідно умов якого з метою припинення спільної сумісної власності сторони домовилися провести поділ в натурі нежитлових торгівельних приміщень загальною площею 2134,3 кв. м, розташованих за адресою: місто Київ, проспект Перемоги, будинок 60, та дійшли згоди про виділення ТОВ «АНІБУД» нежитлових приміщень групи приміщень № 2, площею 1013,7 кв. м, які складаються з приміщень першого, другого поверху, а саме нежитлові приміщення № 2, з № 1 по № 20, а ТОВ «РІФІЛО ГРУП» - нежитлових приміщень групи приміщень № 1, площею 1120,6 кв. м, які складаються з приміщень першого, другого поверху та підвалу, а саме нежитлові приміщення № 1, з № 1 по № 22.

З зазначеного вбачається, що ТОВ «АНІБУД» набуло право власності на об`єкти нерухомості, на які ухвалою слідчого судді в подальшому був накладний арешт, за відплатними договорами, відповідно до положень закону.

В обґрунтування клопотання про накладення арешту орган досудового розслідування зазначив, що начебто Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва» є балансоутримувачем нежитлових приміщень за адресою: проспект Перемоги 60, загальною площею 3 483,3 кв. м.

Однак, у власності ТОВ «РІФІЛО ГРУП» та ТОВ «АНІБУД» перебувають нежитлові торгівельні приміщення загальною площею 2134,3 кв.м, що не відповідає загальній площі приміщень (3483,3 кв.м.), які начебто перебували на балансі Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва». Зазначена обставина свідчить, що належні ТОВ «АНІБУД» приміщення не могли бути об`єктом кримінального правопорушення, у зв`язку з яким розслідується кримінальне провадження № 0008791 від 22.07.2017.

Законність набуття права власності ТОВ «АНІБУД» на приміщення, на які накладено арешт, підтверджують також Інформаційні довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно

Вказали, що кримінальне провадження № 0008791 розслідується з 2017 року, тобто, на даний час минуло понад 7 років з моменту початку розслідування кримінального провадження та майже 5 років з моменту винесення ухвали про арешт майна ТОВ «АНІБУД».

Проте, за цей час жодним посадовим особам, працівникам чи засновникам ТОВ «АНІБУД» про підозру не повідомлено, як взагалі не повідомлено про підозру жодній особі в даному кримінальному провадженні, як і не заявлено жодного цивільного позову по даному кримінальному провадженню ні Комунальним підприємством «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м. Києва», за заявою якого було розпочато кримінальне провадження, ні будь-якою іншою особою. Будь-якої причетності ТОВ «АНІБУД» до можливого злочину не встановлено, будь-яких експертиз стосовно арештованого майна слідчим не призначалося та не проводилося, жодних слідчих дій за участі власника майна не здійснювалося.

Таким чином, будь-яких обставин, які б зумовлювали необхідність подальшого арешту майна ТОВ «АНІБУД», досудовим розслідуванням не встановлено.

З огляду на процесуальний стан кримінального провадження № 0008791, яке зареєстровано 22.07.2017 року, в якому жодній особі не повідомлено про підозру, розслідування якого з часу накладення арешту на майно фактично не проводилось, що вказує на відсутність процесуальної зацікавленості і реального інтересу органу досудового розслідування до розслідування даного кримінального провадження, з огляду на закінчення строків давності притягнення до кримінальної відповідальності будь-яких осіб за відповідними статтями КК України, вірогідність скерування даного кримінального провадження до суду з обвинувальним актом відсутня.

Це в свою чергу свідчить про існування дисбалансу між інтересом органу досудового розслідування та інтересами власника майна, а відтак подальший арешт нерухомого майна буде порушенням права власника на мирне володіння майном та виходить за рамки розумності. Виходячи з таких обставин, на даний момент відпала потреба в застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт нерухомого майна ТОВ «АНІБУД».

На підставі наведеного просять слідчого суддю скасувати арешт майна.

В судовому засіданні представники власника майна ТОВ «АНІБУД» - адвокати ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтримали доводи клопотання, зазначили, що ТОВ «АНІБУД» та його посадові особи не мають жодного відношення до вказаного кримінального провадження. Просили задовольнити клопотання з підстав, наведених у ньому, та скасувати арешт, який накладено на нерухоме майно, яке належать ТОВ «АНІБУД».

Прокурор ОСОБА_5 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання, зазначив, що вказані об`єкти були визнані речовими доказами і на них згідно ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва було накладено арешт, досудове розслідування триває. З метою виведення вказаних приміщень з-під обтяження у вигляді арешту вказані приміщення були незаконно поділені 11.09.2018 реєстратором Київської філії комунального підприємства Лиманської селищної ради Роздільнянського району Одеської області «Центр реєстрації» ОСОБА_7 на підставі висновку щодо технічної можливості поділу об?єкта нерухомого майна, серія та номер: б/н, виданий 10.09.2018, видавник: ФОП ОСОБА_8 , на перелік приміщень. Згідно з відомостями Єдиного реєстру судових рішень вказаний реєстратор є фігурантом ряду кримінальних проваджень та адміністративних позовів щодо незаконних реєстраційних дій проведених нею. Крім того, під час розслідування було встановлено, що представники ТОВ «Анібуд» намагались оскаржити накладення арешту на нерухоме майно до Шевченківського районного суду м. Києва та Київського апеляційного суду, проте вказаний захід забезпечення кримінального провадження залишено в силі.

Заслухавши пояснення учасників розгляду клопотання, проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до такого висновку.

Відповідно до ст.131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Частиною другою цієї статті визначені випадки, у яких допускається арешт майна, в тому числі, з метою збереження речових доказів.

Частиною 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна та можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 КПК України).

Правові підстави для накладення арешту на майно з метою збереження речових доказів визначені частиною третьою ст. 170 КПК України, згідно з якою арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом, або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно зі ст.174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Як встановлено в судовому засіданні слідчим відділом Шевченківського УП ГУНП в м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0008791 від 22.07.2017 року за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 09.04.2020 по справі №761/10215/20 задоволено клопотання слідчого СВ Шевченківського УП ГУНП в м. Києві та накладено арешт із забороною відчуження, розпорядження та здійснення будь-яких реєстраційних дій, на нежитлові приміщення, розміщені за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 60, в тому числі ті, які належать на праві власності ТОВ «АНІБУД», а саме: : реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 нежитлове приміщення №1 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 211.1, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 нежитлове приміщення №2 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 263.9, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 нежитлове приміщення №3 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 465.8, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» .

Зі змісту ухвали вбачається, що арешт на вказане нерухоме майно було накладено з метою збереження речових доказів, які уважають на етапі постановлення ухвали 09.04.2020 року виправдовували потреби досудового розслідування, в частині розслідування за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 388 КК України.

Накладення арешту на майно можливе лише за умови наявності підстав вважати, що воно є доказом злочину, що повинно бути встановлено в судовому порядку на підставі достатніх й допустимих доказів, наданих слідчим.

Проте з часом тривалості кримінального провадження, обсягу обставин, які розслідуються, прокурор не обґрунтував, що на даний час зберігаються підстави для збереження заборони у вигляді розпорядження нежитловими приміщеннями, зокрема, в господарських цілях юридичної особи, при тому, що ТОВ «АНІБУД» обґрунтував законність походження майна та належність, надані фактичні дані на підтвердження. Право власності ТОВ «АНІБУД» на даний час не оспорено в порядку ГПК України.

Вказане свідчить, що арешт накладений на нежитлові приміщення, які належать ТОВ «АНІБУД», в зазначеному обсязі не відповідає співмірності обмеження права власності завданням кримінального провадження у подальшому.

Таким чином, на теперішній час матеріали кримінального провадження не містять вагомих переконливих доказів того, що арештоване майно, набуто ТОВ «АНІБУД» у власність протиправним шляхом або внаслідок вчинення кримінального чи правопорушення.

Крім того, прокурором не доведено, що на даному етапі кримінального провадження потреби досудового розслідування виправдовують таке втручання у права та інтереси власника майна з метою забезпечення його збереження.

Відповідно до Постанови Європейського Суду з прав людини від 09 червня 2005 року по справі «Бакланов проти Російської Федерації», Постанови Європейського Суду від 24 березня 2005 року по справі «Фрізен проти Російської Федерації», Європейським Судом наголошується на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод полягає у тому, що будь-яке втручання публічної влади у право на повагу до власності має бути законним, держави уповноважені здійснювати контроль за використанням власності шляхом виконання законів. Питання у тому, чи було досягнуто справедливої рівноваги між вимогами загального інтересу та захисту фундаментальних прав особи, має значення для справи лише за умови, що спірне втручання відповідало вимогам законності та не було свавільним.

Крім того, будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі ст. 1 Протоколу № 1 Конвенції. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар (рішення ЄСПЛ у справі «Спорронг та Льонрот проти Швеції» від 23.09.1982) Таким чином, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти (рішення у справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства» від 21.02.1986).

Водночас, у п. 38 рішення по справі «Ісмайлов проти Росії» від 16.10.2008 ЄСПЛ встановив, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий і надмірний тягар для особи».

Разом з цим, як вбачається з викладеного, накладений у даному кримінальному провадженні арешт нежитлових приміщень із забороною розпорядження жодним чином не сприяє швидкому, повному та неупередженому розслідуванню у кримінальному провадженні та будь-яким чином не пов`язаний з розслідуванням конкретного злочину, з урахуванням тих обставин, що посадових осіб ТОВ «АНІБУД» не було допитано в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження.

Таким чином, окрім факту належності майна до предмету злочину, використання його як засобу чи знаряддя вчинення злочину чи одержання внаслідок вчинення злочину та/або встановлення, що воно є доходами від такого майна, для застосування арешту майна сторона обвинувачення повинна надати більш вагомих та переконливих даних для збереження та продовження втручання у права власника.

Натомість жодних відомостей щодо дослідження цих фактів та доказів, які підтверджують наявності у арештованого майна таких ознак, на даний час не встановлено, підстави для його збереження в частині заборони розпорядження майном, не убачаються.

Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання представника власника майна ТОВ «АНІБУД» - адвоката ОСОБА_4 про скасування арешту майна, накладеного ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року, у кримінальному провадженні №0008791 від 22.07.2017 року, підлягає частковому задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. 170-174, 309 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника власника майна ТОВ «АНІБУД» - адвоката ОСОБА_4 - задовольнити частково.

Скасувати арешт майна в частині заборони розпорядження майном, накладений ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду м. Києва від 09.04.2020 року (справа №№ 761/10215/20), у кримінальному провадженні №0008791 від 22.07.2017 року, а саме: на нежитлові приміщення, розміщені за адресою м. Київ, проспект Перемоги, 60:

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000 нежитлове приміщення №1 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 211.1, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» ;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 нежитлове приміщення №2 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 263.9, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» ;

- Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000 нежитлове приміщення №3 групи приміщень №2, загальна площа (кв.м): 465.8, яке зареєстровано на праві власності за ТОВ «Анібуд» .

Ухвала оскарженню не підлягає, на неї можуть бути подані заперечення під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1