Провадження №1-кп/447/235/25
Справа №447/2203/25
У Х В А Л А

14.08.2025 Миколаївський районний суд Львівської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві Львівської області матеріали кримінального провадження №0000718 від 31.05.2023 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, Львівської області, українця, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , з середньою спеціальною освітою, колишнього військовослужбовця військової служби за призовом під час мобілізації, колишнього стрільця помічника гранатометника 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу механізованої роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат запасу, раніше не судимого, одруженого, офіційно не працевлаштованого, має на утримання троє малолітніх дітей,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.407 КК України,

прокурор: ОСОБА_4

обвинувачений: ОСОБА_3

встановив:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 під час загальної мобілізації 05.03.2022.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22.07.2022 №145 солдат ОСОБА_3 призначений на посаду гранатометника 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону, останнього зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення.

Гранатометник 8 парашутно-десантної роти 3 парашутно-десантного батальйону військової частини НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_3 , всупереч вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст.17 Закону України «Про оборону України», ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, бажаючи тимчасово ухилитися від проходження військової служби та проводити час на власний розсуд, з мотивів небажання переносити труднощі військової служби, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, не отримавши дозволу відповідного начальника, без поважних причин, 10.01.2023 не прибув до місця служби - розташування базового табору 3 парашутно-десантного батальйону ( АДРЕСА_3 ) та був відсутній на військовій службі, не виконував свої службові обов`язки, а службовий час проводив на власний розсуд до 05.12.2024, тобто до моменту коли він добровільно прибув до ВП №2 Стрийського РУП ГУНП у Львівській області (Львівська область, Стрийський район, м. Миколаїв, пл. Ринок, 9), заявив про себе, чим припинив вчинення триваючого кримінального правопорушення та виявив бажання продовжити проходження військову службу.

Таким чином, старший солдат ОСОБА_3 обвинувачується у нез`явленні вчасно на службу без поважних причин, вчиненому в умовах воєнного стану, вчиненому військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_4 подав клопотання, у якому просить звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності на підставі ч. 5 ст. 401 КК України, а провадження у справі закрити.

Обвинувачений ОСОБА_3 підтримав клопотання прокурора, та просив суд звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі ч.5 ст. 401 КК України. Добровільно надав згоду та пройшов військову службу після чого був звільнений з військової служби, у зв`язку з народженням третьої дитини.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, дослідивши клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступних висновків.

Органом досудового розслідування, дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 5 ст. 407 КК України, а саме як нез`явлення його вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах воєнного стану.

07.09.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України, Кримінального процесуального кодексу України та інших законів України щодо вдосконалення кримінальної відповідальності за злочини проти встановленого порядку несення або проходження військової служби під час дії воєнного стану».

Відповідно до ч.5 ст.401 КК України, особа, яка під час дії воєнного стану вперше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене статтями 407, 408 цього Кодексу, може бути звільнена від кримінальної відповідальності в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством України, якщо вона добровільно звернулася із клопотанням до слідчого, прокурора, суду про намір повернутися до цієї або іншої військової частини або до місця служби для продовження проходження військової служби та за наявності письмової згоди командира (начальника) військової частини (установи) на продовження проходження такою особою військової служби.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Відповідно до ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення. Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави. У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку.

Згідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд встановив, що обвинувачений добровільно звернувся до слідчого з клопотанням про звільнення його від кримінальної відповідальності в порядку ч. 5 ст. 401 КК України, розуміє підстави та наслідки закриття провадження відповідно до ч. 5 ст. 401 КК України, оскільки добровільно виявив бажання проходження ним військової служби у військовій частині НОМЕР_3 .

Окрім того, з наданих прокурором матеріалів встановлено, що ОСОБА_3 раніше не судимий, вперше притягується до кримінальної відповідальності за ч.5 ст. 407 КК України, при цьому 05.12.2024 добровільно звернувся до слідчого із наміром повернутися для проходження військової служби та надав згоду на звільнення від кримінальної відповідальності.

Як встановлено із копії витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_3 (по стройовій частині) від 06.12.2024 №337, ОСОБА_3 повернувся на військову службу до військової частини НОМЕР_3 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 (по особовому складу) від 27.12.2024 № 268-РС ОСОБА_3 був звільнений та виключений зі списків особового складу частини.

Зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності за статтями 407, 408 КК України не притягувався, добровільно повернувся та продовжив військову службу, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч.5 ст.407 КК України, та закриття кримінального провадження.

У ч. 2 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» визначено, що військовослужбовці, стосовно яких судом постановлено ухвалу про закриття кримінального провадження та звільнення від кримінальної відповідальності на підставі, передбаченій частиною п`ятою статті 401 КК України, зобов`язані невідкладно, але не пізніше трьох діб після набрання такою ухвалою законної сили, прибути до вказаних в ухвалі військових частин (місць проходження військової служби) для продовження проходження військової служби.

За таких обставин, враховуючи позицію обвинуваченого, прокурора, зважаючи на те, що ОСОБА_3 добровільно повернувся на військову службу та наказом командира військової частини від 27.12.2024 був звільнений, суд не вбачає підстав покладати на обвинуваченого зобов`язання прибути до військової частини для продовження проходження військової служби.

Запобіжний захід ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст. 284, 314, 372 КПК України, ст. 401 КК України, суд, -

постановив:

Клопотання прокурора Львівської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_4 , про звільнення від кримінальної відповідальності ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України на підставі ч. 5 ст. 401 Кримінального кодексу України.

Закрити кримінальне провадження №0000718 від 31.05.2023 на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України у зв`язку зі звільненням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Миколаївський районний суд Львівської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1