Провадження №11-кп/824/1531/2025 Доповідач у суді 2-ї інстанції - ОСОБА_2
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2025 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду

кримінальних справ Київського апеляційного суду в складі:

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретар ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 на вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку села Сабунчі, республіки Азербаджан, громадянку України, з вищою освітою, зареєстрована та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судиму,-

визнано невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України та виправдано на підставі п. 3 ч. 1 ст. 373 КПК України,-

В С Т А Н О В И Л А :

Як слідує з вироку суду першої інстанції, ОСОБА_7 перебуваючи на посаді державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району, перебуваючи у своєму робочому кабінеті, який розташований на першому поверсі нежитлової чотирьох поверхової будівлі, що за адресою: вулиця Ярослава Мудрого 2, м. Біла Церква, Київська область, 29.05.2020, не встановивши належним чином особу заявника, здійснила реєстрацію поданих невстановленою особою заяв від імені директора СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» ОСОБА_9 за номерами № 39778738 від 29.05.2020 о 17 годині12 хвилин, № 39778700 від 29.05.2020 о 17 годині 10 хвилин,№ 39778659 від 29.05.2020 о 17 годині 08 хвилин, № 39778633 від 29.05.2020 о 17 годині 07 хвилин.

В подальшому держаний реєстратор Томилівської сільської ради Білоцерківського району ОСОБА_7 за результатом розгляду заяв та документів, поданих невстановленою особою, яка діяла від імені директора СТОВ Агрокомбінат «Хотівський» ОСОБА_9 для державної реєстрації іншого права власності (постійне право користування) на вказані земельні ділянки, 29.05.2020 приблизно через 30 хвилин після реєстрації вищевказаних заяв, перебуваючи на своєму робочому місці, що за адресою: вул. Ярослава Мудрого, 2, м. Біла Церква, Київська область, умисно та усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, будучі достовірно обізнаною у здійсненні процедури реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, не перевіривши відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, розуміючи що вищевказаний державний акт містив суперечності із заявленими речовими правами та відомостями Державного земельного кадастру щодо об`єктів нерухомого майна, який підлягає державній реєстрації, а також не містив інформації про зареєстровані речові права на земельні ділянки до 01.01.2013, в порушення діючого станом на 29.05.2020 законодавства України, а саме ч. 3 ст. 3, ч. 3 ст. 10, ч. 1, ч. 4 ст. 18, п. 2 ч. 1 ст. 23, п. 4 ч. 1 ст. 24, ст. 29 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 12, п. 81-1, 81-2 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 25.12.2015 року за № 1127, ч. 10 ст. 79-1 Земельного кодексу України, безпідставно прийняла незаконне рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 52445104, № 52445203, № 52445011 та № 52444905, після чого не маючи дійсного права на вчинення вказаних реєстраційних дій, використовуючи при цьому надані їй засоби електронного цифрового підпису за допомогою електронного ключа, логіну kо04oms0901 та паролю, провела автентифікацію свого доступу до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та шляхом внесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі анульованого державного акту на право постійного користування серії II - КВ № 002924 від 06.12.1999, без рішення органу виконавчої влади про передачу вказаних земельних ділянок у постійне користування або про затвердження документації із землеустрою щодо формування земельної ділянки та передачу її у постійне користування СТОВ Агрокомбінат «Хотівський», не витребувавши інформацію про наявність зареєстрованих речових прав до 01.01.2013 та без використання архівної складової Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно, маючи право доступу до інформації, яка обробляється в автоматизованій системі Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному земельному кадастрі, не маючи законних підстав, несанкціоноване змінила інформацію, шляхом внесення до Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно раніше відсутню інформацію відносно об`єктів нерухомості у вигляді земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:5406 площею 2 га, :03:001:5404 площею 2 га, :03:001:5403 площею 2 га, :03:001:5402 площею 1.6723 з цільовим призначення для ведення особистого селянського господарства, які розташовані на території Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, тим самим зареєструвавши в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та у Державному земельному кадастрі право власності за Головним управлінням Держгеокадастру у Київський області та інше речове право - право постійного користування на вказані об`єкти нерухомості (земельні ділянки) за СТОВ АК «Хотівський».

Своїми умисними діями державний реєстратор Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_7 позбавила власника земельних ділянок з кадастровими номерами :03:001:5406, :03:001:5404, :03:001:5403, :03:001:5402, тобто Головне управління Держгеокадастру в Київській області права розпоряджатися ними.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року ОСОБА_7 визнано невинуватою та виправдано на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України, у зв`язку із недоведеністю в її діянні (діях) складу кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 362 КК України. Судові витрати за проведення експертиз у кримінальному провадженні віднесено за рахунок Державного бюджету України. Вирішено питання арешту майна та речових доказів.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції, прокурор Київської обласної прокуратури ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27.03.2024 та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винною у пред`явленому обвинуваченні за ч. 1 ст. 362 КК України та призначити останній покарання у виді чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 68000 гривень, звільнивши від покарання за ч. 1 ст. 362 КК України на підставі ч. 5 ст. 74, п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України.

В обґрунтування апеляційної скарги прокурор зазначає, що оскаржуваний вирок є незаконним та підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в вироку, фактичним обставинам кримінального провадження та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Так, ухвалюючи вирок, Білоцерківським міськрайонним судом не вказано мотивів виправдання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 362 КК України, а також не вказано які докази судом враховано при прийнятті рішення про їх виправдання.

Разом з тим, суд першої інстанції необгрунтовано виправдав обвинувачену ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 362 КК України, не дав належну оцінку доказам, чим істотно порушив вимоги ст. 94 КПК України, а також допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Судом першої інстанції не надано належну правову оцінку дослідженим в ході судового розгляду визнаним допустимими доказам сторони обвинувачення.

Таким чином, з огляду на викладене, висновки суду першої інстанції щодо невинуватості у вчиненні злочину ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 362 КК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, при цьому аналіз висновків, викладених у вироку свідчить про необ`єктивну, упереджену позицію суду, спрямовану на виправдування обвинуваченого, а необґрунтованість судового рішення обумовила істотне порушення кримінального процесуального закону.

Так, в діях обвинуваченої ОСОБА_7 наявний склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 362 КК України та в ході судового розгляду стороною обвинувачення надано відповідні докази. Однак, суд виправдав обвинувачену ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 362 КК України, тобто не застосував закон, який підлягає застосуванню, а саме не засудив останню, що призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Заслухавши доповідь судді,

пояснення прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити,

пояснення обвинуваченої ОСОБА_7 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги прокурора,

перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Згідно з вимогами ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене судом згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, тобто кожний доказ повинен бути оціненим з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

На переконання колегії суддів, оскаржуваний вирок суду цим вимогам закону відповідає.

При цьому, суд навів у вироку належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Так, відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_7 висунуто обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України, а саме у несанкціонованій зміні інформації, яка обробляється в автоматизованих системах, вчиненій особою, яка має право доступу до неї.

Під час розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції обвинувачена ОСОБА_7 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 362 КК України, не визнала та показала суду, що на посаді державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області працювала з травня 2019 року до 28 лютого 2021 року. До її обов`язків входило: реєстрація документів на нерухоме майно, земельних ділянок, накладення та зняття арештів в межах Київської області. За час роботи стягнень не мала. Реєстраційні дії здійснювала під власним ключем. Пояснила, що не вчиняла інкримінованого їй кримінального правопорушення. За реєстрацією звертався безпосередньо директор СТОВ АК «Хотівський» ОСОБА_9 . Підстав для відмови у державній реєстрації не було оскільки була переконана в наявності усіх відповідних документів, які дозволяють здійснення реєстрації. Також пояснила, що не змогла відсканувати лист з ДЗК через технічні проблеми тому в подальшому його надано не було. На запитання прокурора чому підпис у заявах виконаний не ОСОБА_9 та щодо правонаступництва підприємства - не змогла пояснити. Зазначила, що ОСОБА_9 було надано документи що підтверджують правонаступництво, але не пам`ятає чи їх було приєднано до реєстраційної картки. Архівну складову Єдиного державного реєстру речових прав на нерухоме майно нею не перевірялось, оскільки по земельних ділянках їх немає та право власності не реєструвалось та залишилось за державою. На момент реєстрації, про накази ГУ Держгеокадастру про надання дозволу на виготовлення документації на фізичних осіб не знала. Скасування Мін`юстом державної реєстрації за СТОВ АК «Хотівським» розцінює як «механічну помилку».

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_11 суду показав, що з 2019 року займає посаду Державного кадастрового реєстратора відділу Державного кадастру в Білоцерківському районі Київської області. В обов`язки якого входить надання відомостей з державного земельного кадастру. Земельні ділянки Ходосівської сільської ради не підпадають до повноважень Державного кадастру в Білоцерківському районі Київської області. До національної кадастрової системи надходять замовлення на отримання витягів. Відомості не роздруковуються, тільки відмічається дата опрацювання та передаються до центру надання адміністративних послуг. Результат надходить до електронного кабінету. Хто був замовником на отримання витягів не пам`ятає. Дані витяги не передавались до центру надання адміністративних послуг. Витяг з ДЗК формує кадастровий реєстратор на якій території знаходиться земельна ділянка. За час роботи кадастровим реєстратором не зустрічались випадки несанкціонованого втручання в національну кадастрову систему. Державний реєстратор не може внести відомості до системи не маючи доступу.

Також прокурором обґрунтовано обвинувачення наступними доказами:

- постановою про виділення матеріалів досудового розслідування від 30.11.2020 відносно підозрюваної ОСОБА_7 з додатками;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 30.11.2020;

- витягом з Єдиного реєстру досудових розслідуваню від 15.06.2020;

- відповіддю на запит з ГУ Держгеокадастру у Київській області №10-10-0.223-7342/2-20 від 12.06.2020 року в якому зазначено, що відповідно до даних Національної кадастрової системи Державного земельного кадастру наявна інформація про реєстрацію речового права на земельні ділянки з кадастровими номерами: :03:001:5402, :03:001:5406, :03:001:5403, :03:001:5404 за Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю агрокомбінат «Хотівський», яка надійшла 30.05.2020;

- витягом з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.06.2020;

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого мйна щодо об`єкта нерухомого майна за №212413819;

- витягом з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.06.2020;

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого мйна щодо об`єкта нерухомого майна за №212413789;

- витягом з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.06.2020;

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого мйна щодо об`єкта нерухомого майна за №212413796;

- витягом з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 13.06.2020;

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого мйна щодо об`єкта нерухомого майна за №212413801;

- витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого мйна щодо об`єкта нерухомого майна за №214639140;

- протоколом огляду правочинів, здійснених державним реєстратором ОСОБА_7 щодо 4 земельних ділянок, а також реєстраційні справи, які містять витяг з Державного реєстру, заяву про реєстрацію права власності, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 29.05.2020 та державний акт на право постійного користування землею виданий КСП АК «Хотівський»;

- запитом ГУ НП в Київській області про надання інформації та копій документів №124/109/20/13-2020 від 16.06.2020;

- відповіддю на запит з ГУ Держгеокадастру у Київській області №10-10-0.221-7680/2-20 від 16.06.2020 року згідно якої заяви (клопотання) від «Хотівського» щодо надання дозволів на розробку будь-якої документації із землеустрою яка стала підставою для формування 4 земельних ділянок не надходили, рішення щодо передачі в оренду (користування) «Хотівському» ГУ не приймались. Відповідно до розпорядження Києво-Святошинської РДА від 23.02.2010 № 1187 припинено право користування «Хотівського» на земельну ділянку, розташовану в адміністративних межах Ходосівської сільської ради та анульовано державний акт серії ІІ-КВ № 002924. Також надані поземельні книги на 4 земельні ділянки, які містять відповідну інформацію про земельні ділянки;

- витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 17.06.2020;

- витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 17.06.2020;

- витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 17.06.2020;

- витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 17.06.2020;

- поземельною книгою земельної ділянки з кадастровим номером 030015402;

- поземельною книгою земельної ділянки з кадастровим номером 030015403;

- поземельною книгою земельної ділянки з кадастровим номером 030015404;

- поземельною книгою земельної ділянки з кадастровим номером 030015406;

- відповіддю з Києво-Святошинської РДА Київської області від 07.07.2020 №07-31/1937 з додатками, про те що право постійного користування за «Хотівським» припинено на підставі відповідної заяви директора ОСОБА_9 , а земельна ділянка включена до складу земель запасу державної власності Ходосівської сільської ради Києво-Святошинського району;

- відповіддю з ДП «Житомирський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» від 08.07.2020 №48 з додатками відповідно відповідно до якої вказане підприємство виконувало роботи по розробленню проектів землеустрою 4 фізичним особам на підставі відповідних наказів ГУ Держгеокадастру у Київській області з додатками - проектами землеустрою;

- відповіддю з Головного управління держгеокадастру у Київській області від 01.07.2020 №10-10-0-332-8793/2-20 згідно якої нормативно-грошова оцінка земельних ділянок становить: 5406 - 15943,48 грн; 5404 - 13331, 14 грн; 5403 - 15943,48 грн; 5402 - 15883,70 грн.;

- протоколом огляду документів від 21.07.2020;

- протоколом огляду від 26.11.2020 року відповідно до якого встановлено, що описані оригінали документів містять зразки підпису та почерку від імені ОСОБА_9 , які не стосуються подій 29.05.2020 року. За результатами проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_2 вилучено трудову книжку та особову справу ОСОБА_7 ;

- повідомленням про підозру ОСОБА_7 у рамках кримінального провадження № 0000124 від 15.06.2020;

- протоколом огляду від 02.10.2020 реєстраційних дій державного реєстратора ОСОБА_7 , зокрема щодо 4 земельних ділянок, які містяться на 3 дисках з додатками;

- наказом ГУ Держгеокадастру у Київській області про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 з додатками;

- висновком експерта № 17-3/1402 від 02.09.2020 за результатами проведення судової-почеркознавчої експертизи згідно якої підписи у графі «Підпис заявника» у заявах про реєстрацію права власності виконаний не ОСОБА_9 , а іншою особою з наслідуванням дійсних підписів ОСОБА_9 , натомість підписи в графі «Службові відмітки», «Друковану форму заяви сформувала ОСОБА_7 , Томилівська сільська рада Білоцерківського району» виконані ОСОБА_7 ;

- наказом Міністерства юстиції України від 15.10.2020 № 2717/7 «Про проведення камеральної перевірки державного реєстратора Томилівської сільської ради Білоцерківського району Київської області ОСОБА_7 ».

Проаналізувавши всі наявні докази у сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що стороною обвинувачення не доведено, що в діях ОСОБА_7 є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

Крім того, оскільки прокурором під час апеляційного розгляду кримінального провадження не було заявлено клопотання про повторне дослідження доказів, колегія суддів не вправі надавати їм іншої правової оцінки, ні ж та, яка уже була висловлена судом першої інстанції.

Як слідує з оскаржуваного вироку, суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що з пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення не вбачається, в чиїх інтересах діяла остання, на що був направлений умисел, чи усвідомлювала остання протиправний характер своїх дій, в яких саме її діях полягало «зловживання службовим становищем» та яку саме неправомірну вигоду ОСОБА_7 мала отримати та від кого за дії.

Докази, надані стороною обвинувачення не вказують на наявність у діях обвинуваченої ОСОБА_7 хоча б одного із зазначених мотивів, як і не встановлено наявність умислу на вчинення інкримінованого їй кримінального правопорушення.

Психічне ставлення ОСОБА_7 до своїх дій, отримання нею неправомірної вигоди, із пред`явленого обвинувачення невідомо яку неправомірну вигоду для самої себе чи іншої фізичної або юридичної особи вона мала намір одержати чи одержала і в якій формі та будь-яких доказів на підтвердження цих обставин стороною обвинувачення не надано.

Також, ОСОБА_7 обвинувачується у несанкціонованій зміні інформації, яка оброблюється в автоматизованій системі, вчиненій особою, яка має право доступу до неї, проте органом досудового розслідування не встановлено, в чиїх інтересах діяла остання з використанням свого службового становища.

Крім того, настання наслідків стороною обвинувачення доведено не було. Настання наслідків не підтверджується обставинами справи, не доводиться письмовими доказами, показами свідків. Потерпілі в судові засідання жодного разу не з`явилися, тому під час розгляду справи суду не вдалося встановити сутність та розмір спричиненої їм шкоди. В справі також відсутні цивільні позови, будь-які претензії матеріального чи морального характеру, що беззаперечно вказує на те, що діями ОСОБА_7 особам, яких сторона обвинувачення визначає як потерпілих, не спричинено жодної шкоди.

Також досудовим розслідуванням в даному кримінальному провадженні не встановлено і прокурором не надано суду доказів щодо того: коли, де і при яких обставинах власником земельних ділянок в Державному земельному кадастрі було вказано Головне управління Держгеокадастру у Київській області.

На підставі наведеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав стверджувати, що обвинувачена ОСОБА_7 несанкціоновано провела вказані реєстраційні дії, тобто у її діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 362 КК України, а саме його об`єктивна сторона.

Суд першої інстанції, з урахуванням доказів, які були досліджені в судовому засіданні, з точки зору їх достатності, достовірності та взаємозв`язку, прийшов до висновку про виправдування обвинуваченої ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 362 КК України, на підставі пункту 3 частини 1 статті 373 КПК України, оскільки в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження і стороною обвинувачення не доведено належними та допустимими доказами поза розумним сумнівом, що в діях обвинуваченої є склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

З такими висновками в повній мірі погоджується і колегія суддів.

На спростування висновків суду в апеляційній скарзі прокурора не наведено переконливого обґрунтування.

Зокрема, вказуючи на те, що суд першої інстанції необґрунтовано виправдав обвинуваченому ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 362 КК України, не дав належну оцінку доказам, чим істотно порушив вимоги ст. 94 КПК України, а також допустив невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, прокурор посилається на процесуальні документи та письмові докази, не розкриваючи при цьому їх змісту та не вказуючи, яким чином вони доводять склад інкримінованих кримінальних правопорушень.

Доводи прокурора про те, що висновки суду щодо невинуватості у вчиненні злочину ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 362 КК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального правопорушення, а аналіз висновків, викладених у вироку свідчать про необ`єктивну, упереджену позицію суду, спрямовану на виправдування обвинуваченої, є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Не містить апеляційна скарга і будь-якого обґрунтування доводів прокурора про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, у зв`язку з чим такі доводи не заслуговують на увагу.

Отже, підсумовуючи викладене, колегія суддів вважає, що за встановлених фактичних обставин кримінального провадження в діянні ОСОБА_7 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 362 КК України.

Висновки суду першої інстанції, викладені в оскаржуваному вироку про те, що стороною обвинувачення не доведено поза розумним сумнівом винуватість ОСОБА_7 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, відповідають фактичним обставинам провадження.

В свою чергу, згідно з п. 10 ч. 1, ст. 7, ч.ч. 1,2,4 ст. 17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку колегії суддів, стороною обвинувачення висновки суду першої інстанції не спростовані у встановленому законом порядку, а доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, ґрунтуються на припущеннях, загальних посиланнях на правові норми та перелічуванні досліджених судом доказів.

Висновки суду належним чином вмотивовані та у вироку надано відповіді на всі доводи сторін. Фактично прокурор не погоджується з оцінкою, яку надав суд дослідженим доказам, що само по собі не є підставою для їх повторного дослідження у розумінні вимог ч. 3 ст. 404 КПК України.

Отже, апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Істотних порушень процесуального законодавства, які б були підставою для скасування оскаржуваного вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу прокурора Київської обласної прокуратури ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Вирок Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2024 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді ____________________ ___________________ _____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4