Справа № 571/2895/24
Провадження № 1-кс/571/234/2025
УХВАЛА

11 червня 2025 року с-ще Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області, в особі слідчого судді ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , законного представника ОСОБА_6 , захисників підозрюваного-адвокатів: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0000332 від 30.12.2024 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дроздинь Рокитнівського району Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України,

про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту,

в с т а н о в и в :

Слідчий слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітан поліції ОСОБА_4 (далі слідчий), за погодженням із прокурором Рокитнівського відділу Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_3 (далі прокурор), звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, з покладенням декількох обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідчий посилається на те, що у провадженні СВ ВП № 2 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області перебувають матеріали кримінального провадження, відомості про яке 30.12.2024 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000332 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що неповнолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою із неповнолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та іншою на даний час невстановленою досудовим розслідуванням особою, у період з 18.11.2024 по 06.03.2025, в порушення нормативно-правових актів, переслідуючи корисливі мотив і мету, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_2 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителя АДРЕСА_3 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Зокрема, в період з 18 листопада 2024 року по 06 березня 2025 року невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, в ході телефонних переписок в мессенджері «Виїзд» роз`яснила ОСОБА_10 та ОСОБА_11 що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки Білорусь, за грошову винагороду в сумі 12000 доларів США. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа вказала ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибути 08.03.2025 в селище Рокитне Сарненського району Рівненської області, після чого останніх перевезуть до місця перетину в напрямку державного кордону України з республікою Білорусь, де буде здійснено незаконний перетин державного кордону України поза офіційними пунктами пропуску в напрямку республіки Білорусь.

Так, 06 березня 2025 року, о близько 13 год. 00 хв., ОСОБА_10 та ОСОБА_11 прибули до селища Рокитне Сарненського району Рівненської області та, перебуваючи у приміщенні піцерія «Павук» зустрілись із неповнолітніми ОСОБА_5 та ОСОБА_9 , де останні надали поради ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , щодо незаконного перетину державного кордону України та роз`яснили, що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки Білорусь, заплативши їм за двох осіб 12000 доларів США. При цьому, дії неповнолітніх ОСОБА_5 та ОСОБА_9 полягали у наданні послуг з переведення лісовою місцевістю поза межами дії пішохідних патрулів Державної прикордонної служби України в межах с. Дроздинь Сарненського району Рівненської області до державного кордону України з республікою Білорусь.

У подальшому, неповнолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_9 в ході інструктажу, довели до ОСОБА_10 та ОСОБА_11 порядок дій перед та після незаконного переправлення через державний кордон та повідомили, що потрібно їхати автомобілем «таксі» до с. Єльне, Сарненського району Рівненської області що вони в подальшому і зробили.

Прибувши на автомобілі до с.Єльне, Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_5 та ОСОБА_9 вийшли із транспортного засобу, за ними вийшли ОСОБА_10 та ОСОБА_11 та в подальшому всі попрямували до лісового масиву зазначеного населеного пункту.

Далі, 06.03.2025, приблизно о 20 годині 55 хвилин, прибувши в с. Вежиця Сарненського району Рівненської області, ОСОБА_10 у присутності ОСОБА_11 та ОСОБА_9 передав ОСОБА_5 гроші в сумі 12000 доларів США за послугу з організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України.

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_5 був затриманий працівниками правоохоронного органу на місці отримання ним грошових коштів.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення - ч.3 ст.332 КК України та розпочато досудове розслідування.

28 квітня 2025 року, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та жителю АДРЕСА_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

На обґрунтування клопотання, слідчий вказує на наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме:

-може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду (п.1 ч.1 ст.177 КПК України);

-може незаконно впливати на свідків, іншого підозрюваного у кримінальному провадженні (п.3 ч.1 ст.177 КПК України);

-може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п.4 ч.1 ст.177 КПК України);

-може вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується (п.5 ч.1 ст.177 КПК України).

Обставини, що свідчать про можливість настання ризиків, передбачених ст. 177 КПК України слідчий вказує, що враховуючи тяжкість покарання за кримінальне правопорушення (злочин), у вчинені якого підозрюється неповнолітній підозрюваний ОСОБА_5 , з метою ухилення від відповідальності, може переховуватися від органу досудового розслідування або суду. ОСОБА_5 , маючи можливість вільно пересуватись, через свої знайомства і проживання в прикордонній зоні (Старосільської ОТГ є прикордонною зоною), зможе і сам незаконно перетнути кордон в місці, куди він повинен був транспортувати двох осіб за грошову винагороду, та переховуватись. Також, ОСОБА_5 є неповнолітнім та може вільно виїхати за кордон через офіційні пункти пропуску. Крім того, на території України запроваджено військовий стан та в декількох областях України відбуваються військові дії, тому ОСОБА_5 може переховуватися на не підконтрольній частині України. У зв`язку з цим, беручи також до уваги суспільну небезпеку вчиненого діяння, тяжкість злочину ( ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину), застосування відносно нього запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту є необхідним для того, щоб запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Також, ОСОБА_5 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , які в подальшому можуть змінити свої показання, тобто шляхом умовлянь та погроз незаконно впливати на вказаних осіб з метою зміни останніми своїх показань та покращення свого становища.

Крім того, може перешкоджати шляхом не прибуття та несвоєчасного прибуття на виклики слідчого для проведення слідчих дій, що в подальшому може позбавити орган досудового розслідування можливості забезпечити розслідування кримінального провадження та завершення провадження у розумні строки.

Оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, пов`язаному із переправленням через державний кордон України, являється неповнолітнім, маючи відповідні знайомства, можливості та злочинні зв`язки, й надалі може незаконно переправляти осіб до республіки Білорусь з корисливих мотивів. Окрім того, він сам має можливість незаконно перетнути кордон в місці, куди він транспортував двох осіб та може продовжувати вчиняти аналогічні правопорушення.

Посилаючись на норми КПК України, правові позиції Європейського суду з прав людини росив клопотання задовольнити та застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_5 цілодобовий домашній арешт та покласти на підозрюваного обов`язки: 1) цілодобово не залишати постійне місце проживання: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора, суду та виконання покарання за вироком суду; 2) прибувати до слідчого, прокурора або судді за викликом; 3) повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання; 4) утриматися від спілкування із свідками ОСОБА_11 ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ; 5) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну; 6) нсили електронний засіб контролю.

Ухвалою суду від 09.06.2025 клоподання призначено до розгляду на 16.00 год. 11.06.2025, про що повідомлено учасників та викликано в судове засідання.

11.06.2025 на електронну пошту суду від адвоката ОСОБА_8 надійшло заперечення на клопотання слідчого, згідно якого захисник підозрюваного вважає клопотання необґрунтованим.

Захисник підозрюваного зазначає, що ризик втечі або уникнення правосуддя в даному випадку виключається, адже підозрюваний є неповнолітнім, соціалізованим, виховується у багатодітній сім`ї, дав викривальні покази та вчасно з`являвся за викликами до слідчого.

Перешкоджання кримінальному проважєенню іншим чином фактично дублює ризик переховування від слідства та суду.

Незаконний вплив на свідків та іншого підозрюваного не є дійсним, адже жоден зі свідків і підозрюваний, про якого взагалі нічого не відомо, ні разу не звертались із заявами про вжиття відносно них заходів безпеки, даних документів не міститься в реєстрі матеріалів досудового розслідування. Відсутні також заяви, як від підозрюваного, так і від свідків, які б вказували про тиск чи погрози з боку мого підзахисного чи від будь-яких інших осіб.

В той час, як сторона обвинувачення на етапі досудового розслідування мала процесуальну можливість визначену КПК зафіксувати покази свідків, якщо мала якісь побоювання.

Відсутній також в даному випадку ризик знищити, сховати та спотворити інформацію, речі та документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального провадження, оскільки цей ризик не існує і не може існувати взагалі, адже вся доказова база зібрана і відображена в реєстрі матеріалів досудового розслідування.

Ризик перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином на стадії досудового розслідування трактується стороною обвинувачення виключно абстрактно, шляхом припущень. Фактично, всі попередні висновки базуються виключно на припущеннях, що є очевидно протиправним та упередженим

Ризик визначений п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України не є дійсним. Кримінальне правопорушення, начебто, було припинено працівниками правоохоронних органів 06.03.2025, після затримання підозрюваного і за весь подальший час досудового розслідування, не було встановлено нових кримінальних правопорушень чи нових епізодів у даному кримінальному провадженні.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_5 необхідно врахувати наступні обставини: 1) ОСОБА_5 є неповнолітнім; 2) він дав викривальні покази по справі, щиро розкаявся у скоєному, вчасно прибував на усі виклики до слідчого; 3) закінчив навчальний заклад та має намір продовжувати навчання та здобувати вищу освіту, що підтверджується довідкою навчального закладу, а тому застосування до нього цілодобового домашнього арешту перешкодить його конституційному праву здобувати вищу освіту, оскільки в такому випадку він не зможе подати документи на вступ до відповідних навчальних закладів та скласти вступні іспити (співбесіди); 4) ОСОБА_5 виховується у багатодітній сім`ї, де виховується 9 дітей, а тому постійно допомагає батькам по господарству та догляду за молодшими братами і сестрами. Вказане підтверджується Довідкою про склад сім`ї та посвідченням; 5) ОСОБА_5 за місцем навчання характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою, виданою Дроздинським ліцеєм; 6) Підозрюваний раніше не судимий; 7) Має міцні соціальні зв`язки в місці його постійного проживання.

Відповідно до положень ст. 493 КПК України до неповнолітніх підозрюваних чи обвинувачених, крім запобіжних заходів, передбачених статтею 176 цього Кодексу, може застосовуватися передання їх під нагляд батьків, опікунів чи піклувальників, а до неповнолітніх, які виховуються в дитячій установі, - передання їх під нагляд адміністрації цієї установи.

Передання під нагляд батьків та інших осіб можливе лише за їхньої на це згоди та згоди неповнолітнього підозрюваного чи обвинуваченого.

В даному випадку мати підозрюваного, ОСОБА_6 , має намір подати заяву як законний представник неповнолітнього підозрюваного з якої вбачається, що остання не заперечує та погоджується на взяття сина під свій нагляд, а також зобов`язується забезпечити прибуття неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а також його належну поведінку.

Таким чином, враховуючи всі обставини, у тому числі тяжкість злочину, передбаченого ч. З ст. 332 КК України, суспільну небезпечність кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному, дані про його особу, має постійне місце проживання, позитивно характеризується як за місцем навчання, так і проживання, найбільш доцільним в даному випадку є запобіжний захід у вигляді передання його під нагляд матері, який є в повній мірі співмірним з існуючими ризиками, передбаченими ст. 177 КПК України, та даними про особу підозрюваного, а тому є всі підстави вважати, що ця міра запобіжного заходу зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, а також буде достатньою гарантією для забезпечення виконання останнім процесуальних обов`язків у цьому провадженні та запобіганню його переховуванню від органів досудового розслідування та/або суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

У зв`язку із цим, підстави для застосування до неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 запобіжних заходів під час досудового розслідування у вигляді цілодобового домашнього арешту по даному кримінальному провадженні відсутні.

Посилаючись на норми КПК України, правові позиції Європейського суду з прав людини, просила суд відмовити у застосуванні запобіжного заходу у вигляді цілодобового домашнього арешту та передати неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 під нагляд його матері ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання слідчого посилаючись на обставини, викладені у ньому та зазначили, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів, які вказують на обґрунтованість підозри та наявність ризиків, зазначених у клопотанні. Враховуючи те, що інший запобіжний захід не забезпечить належної поведінки підозрюваного, просять обрати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодового домашнього арешту з покладенням обов`язків, зазначених у клопотанні.

Підозрюваний ОСОБА_5 у присутності законного представника ОСОБА_6 пояснив, що визнає свою провину у вчиненому, щиро розкаюється у вчиненому. Просить передати його під нагляд матері.

Законний представник неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_6 пояснила суду, що з чоловіком виховують дев`ятеро дітей. Чоловік наразі за кордоном на заробітках, вона працює робітником в с.Кисоричі (пасе ВРХ). Вона має вплив на дітей, син ОСОБА_12 слухається її, допомагає по господарству, глядить менших дітей. Неодноразово їзлив за кордон на заробітки. Що спонукало його до такого вчинку не може пояснити, оскільки завжди контролює його, обмежує у користуванні телефоном. Просить передати неповнолітнього сина ОСОБА_5 під її нагляд, надає згоду на передання та погоджується взяти сина під свій нагляд. Також зобов`язується забезпечувати його прибуття до слідчого, прокурора або суду, а також його належну поведінку, про що подає письмову заяву.

Захисники підозрюваного-адвокати ОСОБА_8 та ОСОБА_7 заперечили клопотання слідчого, посилаючись на обставини викладені у письмових запереченнях. Вважають, що наведені клопотанні ризики ґрунтуються на припущеннях. Після скоєння кримінального правопорушення пройшло більше трьох місяців, якби підозрюваний мав намір уникати слідства, то він міг вільно виїхати за кордон у законний спосіб. Після повідомленої підозри неповнолітній підозрюваний з`являвся за викликам до слідчого, дав викривальні показання, щиро розкаюється у вчиненому та усвідомлює наслідки такого. Враховуючи дані про особу підозрюваного, його вік, а також отримавши згоду законного представника про передання підозрюваного під нагляд матері, вважають такий запобіжний захід в повній мірі зможе забезпечити належну процесуальну поведінку неповнолітнього підозрюваного.

Заслухавши доводи сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів кримінального провадження, якими прокурор та слідчий обґрунтовують доводи клопотання, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч. 1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

За приписами ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини справи.

У ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_5 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопоушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України і подане слідчим клопотання відповідає вимогам ст.184 КПК України.

Враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 , вагомість наявних доказів вчинення ним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання його винуватим, те, що останній підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є умисним тяжким злочином, суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно підозрюваного запобіжного заходу.

При вирішенні клопотання суд приймає до уваги, що підозрюваний проживає у районі, який межує з республікою Білорусь, підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення пов`язаного з незаконним переправленням осіб за кордон, що кримінальне правопорушення вчинено у вечірній час. Крім того, підозрюваний є неповнолітнім, однак не навчається та не працює, проживає з батьками та молодшими братами і сестрами. До кримінальної відповідальності раніше не притягався.

Однак, в матеріалах клопотання відсутні належні докази у підтвердження того, що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування чи суду або ж незаконно впливати на свідків, у цьому ж кримінальному провадженні. Вказані ризики ґрунтуються на припущеннях.

Стороною обвинувачення не наведено переконливих доказів у підтвердження того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не забезпечить запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

За таких обставин суд вважає, що процесуальна поведінка неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_5 може бути дотримана із застосуванням до нього менш суворого запобіжного заходу, аніж домашній арешт.

Відповідно до ч.4 ст.194 КПК України якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обгрунтування клопотання.

Зважаючи на обставини, встановлені у судовому засіданні, вагомість наявних доказів, що вказують на обґрунтовану підозру вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, тяжкість покарання, яке загрожує у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявності постійного місця проживання, обставин досудового розслідування, та беручи до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів, що передбачені ст. 177 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про можливість застосування до неповнолітнього підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст.179 КПК України, особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 176-179, 184,186, 193-194, 196,205,309 КПК України, суд,

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання слідчого слідчого відділення відділення поліції №2 Сарненського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області капітана поліції ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного ОСОБА_5 , відмовити.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.332 КК України, запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання на строк два місяці, тобто до 11 серпня 2025 року, з покладенням на підозрюваного обов`язків:

-прибувати до слідчого, прокурора або суду за викликом на визначені дату та час;

- не відлучатися з населеного пункту в якому проживає: АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора або суд про зміну свого місця проживання, роботи, навчання;

- утриматися від спілкування із свідками ОСОБА_11 ОСОБА_10 , ОСОБА_9 ;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд і в`їзд в Україну.

Попередити підозрюваного ОСОБА_5 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш суворіший запобіжний захід.

Ухвала про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали оголошено о 09.10 год. 13.06.2025.

Слідчий суддя ОСОБА_1