Дата документу 23.07.2025Справа № 554/9793/25
Провадження № 1-кс/554/9113/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2025 року м. Полтава

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , власника майна ОСОБА_4 , адвокатів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві клопотання заступника начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 про накладення арешту на майно в кримінальному провадженні № 0000693 від 26.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.368-5, ч.2 ст.366-2 КК України,

в с т а н о в и л а:

Заступник начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 звернувся до слідчого судді із вищезазначеним клопотанням, у якому прохає накласти арешт, шляхом заборони відчуження, розпорядження та користування, на грошові кошти, вилучені під час проведення обшуку за адресою: АДРЕСА_1 , де проживає ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання зазначив, що першим слідчим відділом (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000693 від 26.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.368-5, ч.2 ст.366-2 КК України.

Так, до першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві з першого оперативного відділу (з дислокацією у м. Полтаві) ТУ ДБР у м. Полтаві надійшла інформація щодо вчинення т.в.о. начальника відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.366-2, 368-5 КК України.

Проведеними оперативно-розшуковими заходами встановлено, що ОСОБА_8 , який обіймає посаду т.в.о. начальника відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, щонайменше з 01.01.2024 року спільно проживає у цивільному шлюбі та має спільний побут з ОСОБА_9 , водночас останній не зазначив ОСОБА_9 у своїй щорічній декларації.

Разом із цим встановлено, що ОСОБА_8 протягом 2015-2025 набув активи (загальна вартість набутих активів нерухомого та рухомого майна складає щонайменше 13 500 000 гривень), які оформлено на третіх осіб, та відносно яких він може прямо чи опосередковано вчиняти дії, тотожні за змістом здійснення права розпорядження.

Так, 30.01.2025 ОСОБА_8 фактично придбав для власного користування автомобіль Lexus GX 460 (2016) д.н.з. НОМЕР_1 , право власності на який було оформлено на матір ОСОБА_8 ОСОБА_10 . Орієнтовна середньо ринкова вартість складає 1240 000 грн.

До того ж, матір ОСОБА_8 ОСОБА_10 є власником наступного майна:

квартири за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 32,8 кв.м., вартістю 1 023 927 грн;

квартири за адресою: АДРЕСА_3 , площею 80,1 кв.м., орієнтовною вартістю 4 498 000 грн;

квартири за адресою: АДРЕСА_4 , орієнтовною вартістю 80 000 доларів США;

земельної ділянки кадастровий номер :00:003:1028;

земельної ділянки кадастровий номер :00:003:1125.

Окрім цього, між ОСОБА_10 та ПП «ЗакарпатІнвестБуд-1» укладено договір резервування майбутнього об`єкту нерухомості за адресою: АДРЕСА_5 , площею 50,24 кв.м. Орієнтовна вартість складає 3 061 275 грн.

При цьому, офіційний дохід матері ОСОБА_8 - ОСОБА_10 з 2011 року по 4 квартал 2024 року складає 356 765 гривень, а дані щодо попередніх доходів відсутні.

Окрім цього, наявні відомості про придбання житлової квартири у АДРЕСА_6 з гаражем, яку оформлено на батька ОСОБА_8 ОСОБА_8 .

Також, на батька ОСОБА_8 ОСОБА_8 зареєстровані транспортні засоби.

При цьому, офіційний дохід батька ОСОБА_8 - з 1999 року по 4 квартал 2024 року складає 477 692 гривень, а дані щодо попередніх доходів відсутні.

Аналізом декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2023 та 2024 роки встановлено, що за звітний період у ОСОБА_8 , містяться грошові активи у розмірі:

- за 2023 рік: 350000 у готівковій формі;

- за 2024 рік: 5000 $ США у готівковій формі.

Відповідно до Відомостей із державного реєстру фізичних осіб платників податків, про суми доходів, ОСОБА_8 у 2023 отримав офіційний дохід у розмірі 536972 грн, а у 2024 - у розмірі 494754 грн.

На виконання доручення слідчого, оперативним підрозділом встановлено, що до вчинення кримінального правопорушення, може бути причетний т.в.о начальника відділення поліції № 4 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично спільно проживає із начальником ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_9 , за адресою: АДРЕСА_7 .

17.07.2025 у період з 13 год 54 хв по 18 год 20 хв на підставі ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , яка обіймає посаду головного бухгалтера Регіональної державної лабораторії ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області та є пов`язаною особою з начальником ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області ОСОБА_9 .

В ході обшуку виявлено та вилучено грошові кошти, а саме: 376 500 гривень купюрами різних номіналів, 64 895 євро купюрами різних номіналів, 27 386 доларів США купюрами різних номіналів.

В ході проведення обшуку ОСОБА_4 не змогла пояснити походження всієї суми грошових коштів. Окрім цього, на одній із пачок грошових коштів, що вилучені виявлено наклейку з написом: «11.800 Яна».

При цьому, значна частина грошових коштів, яку вилучено, не зазначена у декларації ОСОБА_4 , яку остання подала за 2024 рік як особа, уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Враховуючи викладене, є підстави вважати, що джерело вказаних грошових коштів є незаконним та частина з них фактично належить ОСОБА_9 .

Фактично вказані грошові кошти можуть бути використані як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Крім того походження вказаних грошових коштів наразі невідоме.

Враховуючи викладене, слідчим винесено постанову про визнання вищевказаних грошових коштів речовими доказами.

Беручи до уваги викладене, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив задовольнити його з викладених у ньому підстав.

Представник власника майна адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що воно подане до суду із пропуском процесуального строку, встановленого для його подання. Також вказав, що вилучене майно не підпадає під визначення речових доказів у кримінальному провадженні, не відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та належить особам, які не мають жодного відношення до кримінального провадження. Зокрема, грошові кошти в сумі 27386 доларів США належать ОСОБА_4 , готівкові кошти у сумі 21500 доларів США вона отримала внаслідок продажу земельної ділянки на підставі договору купівлі продажу від 18.04.2025 року № 1364, посвідченого приватним нотаріусом ОСОБА_11 , решта готівки в сумі 5886 доларів США є її власними заощадженнями і відображені у декларації НАЗК за 2024 рік. Грошові кошти в сумі 276500 грн є також власними заощадженнями і відображені у декларації НАЗК за 2024 рік. Грошові кошти в розмірі 64000 євро та 100000 грн ОСОБА_4 взяла у борг у ОСОБА_12 , що підтверджується розпискою. Ці гроші були необхідні їй для придбання квартири у м. Львів та подальшого проведення реєстраційних дій. В зв`язку з викладеним, просив відмовити в задоволенні клопотання.

Власниця майна ОСОБА_4 підтримала доводи свого захисника, просила відмовити в задоволенні клопотання.

Заслухавши доводи прокурора, заперечення представника власника майна, вивчивши клопотання та матеріали, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом скоєння кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п.1 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За правилами ч.3 ст.170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Речовим доказом у розумінні положень ст.98 КПК України є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч.1, п.7 ч.2 ст.131 КПК України арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження та застосовується з метою досягнення дієвості кримінального провадження.

Згідно з ч.3 ст.132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Відповідно до п.п.1, 2, 5 і 6 ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Полтави від 01.07.2025 року в межах кримінального провадження № 0000693 від 26.03.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.368-5, ч.2 ст.366-2 КК України, було надано слідчим ТУ ДБР у м. Полтаві, що входять до складу слідчої групи у цьому кримінальному провадженні, а також прокурорам групи прокурорів дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою виявлення та вилучення з-поміж іншого речей та документів, що підтверджують незаконну діяльність ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , та підтверджують факти незаконного збагачення, зокрема грошових коштів, здобутих незаконним шляхом або походження котрих не підтверджене.

На підставі цієї ухвали слідчого судді 17.07.2025 року було проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , яка обіймає посаду головного бухгалтера Регіональної державної лабораторії ГУ Держпродспоживслужби в Полтавській області, в результаті якого було виявлено та вилучено грошові кошти в національній та іноземній валюті, а саме: 376 500 гривень купюрами різних номіналів, 64 895 євро купюрами різних номіналів, 27 386 доларів США купюрами різних номіналів.

Постановою слідчого від 18.07.2025 року вилучене майно визнано речовим доказом у кримінальному провадженні.

За змістом клопотання, метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів, що узгоджується із вимогами п.1 ч.2 ст.170 КПК України.

При цьому згідно з вимогами ч.3 ст.170 КПК України з метою забезпечення збереження речових доказів арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

Щодо доводів представника власника майна про пропуск строку звернення з клопотанням про арешт майна, слідчий суддя зазначає наступне.

Абзацом 2 частини 5 статті 171 КПК України визначено, що у разі тимчасового вилучення майна під час обшуку, огляду, здійснюваних на підставі ухвали слідчого судді, передбаченої статтею 235 цього Кодексу, клопотання про арешт такого майна повинно бути подано слідчим, прокурором протягом 48 годин після вилучення майна, інакше майно має бути негайно повернуто особі, в якої його було вилучено.

Згідно з положеннями ч.1 ст.116 КПК України строк не вважається пропущеним, якщо скаргу або інший документ здано до закінчення строку на пошту або передано особі, уповноваженій їх прийняти.

У даному випадку спірне майно було вилучено під час проведення обшуку, здійснюваного на підставі ухвали слідчого судді про дозвіл на проведення обушку, 17.07.2025 року в період часу з 13 год. 54 хв. до 18 год. 20 хв., а клопотання про арешт відповідного майна слідчим ОСОБА_13 здано на поштове відділення № 9 ТОВ «Нова Пошта» 19.07.2025 року об 11 год. 24 хв., що підтверджується поштовим маркуванням.

Отже, всупереч твердженням адвоката вбачається, що клопотання про арешт майна подано прокурором в межах 48-годинного строку, встановленого для його подання.

Разом із тим, клопотання не містить конкретних обставин, що свідчать про те, що вилучені 376 500 гривень та 27 386 доларів США є предметом кримінального правопорушення, були знаряддям чи засобом його вчинення або набуті злочинним шляхом. Не зазначено, які саме сліди злочину містять ці кошти, чи яким чином вони могли б бути використані для вчинення розслідуваних кримінальних правопорушень, передбачених ст.368-5, ч.2 ст.366-2 КК України. Не доведено також належність цих коштів особі, ймовірно причетній до вчинення кримінальних правопорушень, чи їх безпосередній зв`язок з кримінальним провадженням.

Натомість, вилучені у ОСОБА_4 грошові кошти в доларах США та гривні за даними її представника є особистою власністю останньої, що підтверджено договором купівлі-продажу від 18.04.2025 року, посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу ОСОБА_11 , зареєстрованим в реєстрі за № 1364, відповідно до якого ОСОБА_4 продала земельну ділянку за 889729 грн, що дорівнює еквіваленту 21500 доларів США, а також декларацією особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2024 рік, довідкою про заробітну плату, з якої слідує, що заробіток останньої за період з січня по червень 2025 року склав 425307,84 грн.

З огляду на викладене, оскільки походження грошових коштів - 376 500 гривень та 27 386 доларів США підтверджено документально, останні не є речовими доказами в розумінні статті 98 КПК України, слідчий суддя не вбачає визначених нормами КПК України підстав для їх арешту, тому в цій частині в задоволенні клопотання слід відмовити.

Однак, щодо грошових коштів у сумі 64000 євро, зазначених адвокатом як позика, надана за борговою розпискою, слідчий суддя враховує, що досліджуючи вказану боргову розписку, відсутня правова та процесуальна можливість виявити справжню правову природу укладеного договору, розписка не підтверджена іншими доказами, договором позики, свідками, нотаріально не завірена. У той же час, виходячи із обставин, що розслідуються у кримінальному провадженні, беручи до уваги, що ці грошові кошти були виявлені в пачці з наклейкою з написом «11.800 Яна», то вони можуть бути пов`язані з іншими особами або обставинами, які підлягають перевірці в кримінальному провадженні, можливо є набутими кримінально-протиправним шляхом, тому відповідають критеріям речових доказів, визначеним статтею 98 КПК України.

Питання встановлення законності джерела погодження коштів підлягає оцінці в ході досудового розслідування та судового розгляду справи по суті.

Оскільки на даному етапі законність походження грошових коштів у сумі 64000 євро не підтверджено належними доказами, з метою забезпечення збереження речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження на цьому етапі досудового розслідування необхідно накласти на них арешт.

На підставі викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для арешту вилучених за місцем проживання ОСОБА_4 грошових коштів у сумі 64000 євро, враховує можливість використання цього майна як доказу у зазначеному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, суспільну небезпеку можливого кримінального правопорушення, його специфіку, тяжкість, а тому клопотання про арешт майна підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.98, 131, 132, 170, 173, 372 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и л а:

Клопотання заступника начальника відділу Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_7 задовольнити частково.

Накласти арешт, шляхом заборони відчуження, користування та розпорядження на грошові кошти, а саме: 64 895 євро купюрами різних номіналів, які вилучено 17.07.2025 року в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , - до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.

В іншій частині в задоволенні клопотання відмовити.

Вилучені 17.07.2025 року в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_4 , 376 500 гривень купюрами різних номіналів, 27 386 доларів США купюрами різних номіналів на підставі ч.3 ст.173 КПК України негайно повернути особі, у якої їх було вилучено.

Ухвала підлягає негайному виконанню та може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали складено 28 липня 2025 року о 16 год. 00 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_1