1 УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИСправа № 335/6411/25 1-кп/335/758/2025
28 серпня 2025 року м. Запоріжжя
У провадженні Вознесенівського районного суду міста Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, вчиненого за наступних обставин.
13 травня 2025 року, приблизно о 09 годині 52 хвилин, водій ОСОБА_5 , керуючи технічно справним автомобілем «Renault Logan», реєстрацій номер НОМЕР_1 , здійснював рух по прилеглій території парковки магазину «АТБ», який розташований по вул. Рекордна 35 в м. Запоріжжі, наближаючись до місця примикання прилеглої території до проїзної частини вул. Рекордної зупинився.
В цей час, в районі вказаного вище магазину «АТБ», пішохід ОСОБА_4 почала здійснювати перетин проїзної частини вул. Рекордної, рухаючись по позначеному дорожньою розміткою - 1.14.2 (Зебра) та дорожніми знаками - 5.38.1, 5.38.2 (Пішохідний перехід) Правил дорожнього руху, нерегульованому пішохідному переходу, справа-наліво відносно руху транспортних засобів від вул. Сталеварів в напрямку вул. Заводської.
В свою чергу, водій ОСОБА_5 розпочав виїзд з прилеглої території магазину «АТБ» на проїзну частину вул. Рекордної - виконуючи лівий поворот для подальшого руху в сторону вул. Заводської. Наближаючись до вищевказаного нерегульованого пішохідного переходу, по якому проїзну частину вул. Рекордної перетинала пішохід ОСОБА_4 , водій ОСОБА_5 , діючи зі злочинною недбалістю, маючи об`єктивну можливість виявити зазначений нерегульований пішохідний перехід та пішохода, порушуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, відповідно до яких:
- п. 18.1: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека», своєчасних заходів для зменшення швидкість свого руху не застосував, не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу, в результаті чого допустив наїзд лівою бічною частиною кузова керованого ним транспортного засобу на пішохода ОСОБА_4 .
В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий уламковий крізьвертлюговий перелом лівої стегнової кістки, що кваліфікуються як тілесне ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я».
Порушення водієм ОСОБА_5 вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, зі змінами та доповненнями, з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України, яке полягає у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У судовому засіданні захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 подав клопотання про звільнення ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та закриття кримінального провадження, у зв`язку із тим, що обвинувачений примирився з потерпілою та здійснював заходи для відшкодування шкоди потерпілій.
Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття провадження у справі у зв`язку з примиренням.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні підтвердила обставини примирення її з обвинуваченим, зазначивши, що обвинувачений добровільно відшкодував їй шкоду, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого вона не має, проти закриття провадження не заперечувала.
Прокурор ОСОБА_3 також підтримала клопотання обвинуваченого про звільнення його від кримінальної відповідальності, у зв`язку з примиренням з потерпілою та закриття кримінального провадження відносно нього, посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_5 вперше вчинив нетяжкий злочин, після його вчинення примирився з потерпілою, а відтак є підстави для закриття кримінального провадження, у зв`язку з примиренням обвинуваченого та потерпілої. Крім того, прокурор просила вирішити долю речових доказів, а також стягнути з ОСОБА_5 витрати на проведення експертизи.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши надані суду заяви та матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступних висновків.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Частиною 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Статтею 44 КК України встановлено, що особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюються виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.
Відповідно до ст. 46 КК України, особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Враховуючи викладені обставини, суд вважає за необхідне клопотання обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити, на підставі ст. 46 КК України звільнити його від кримінальної відповідальності, оскільки встановлено, що обвинувачений раніше не судимий, а тому є особою, яка вперше вчинила нетяжкий злочин з необережності, примирився з потерпілою, про що остання заявила у судовому засіданні, а відтак суд вважає за необхідне кримінальне провадження закрити.
Крім того, як встановлено судом, у ході досудового розслідування даного кримінального провадження слідчим суддею були застосовані заходи забезпечення кримінального провадження у вигляді накладення арешту на майно.
Вказаний арешт підлягає скасуванню, відповідно до положень ч. 4 ст. 174 КПК України, оскільки у застосуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, відпала потреба.
Питання про долю речових доказів у даному кримінальному провадженні слід вирішити відповідно до положень ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 44, 46 КК України, ст. ст. 100, 124, 174, 284-286, 288, 314, 369, 372 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звільнити від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України, у зв`язку з примиренням з потерпілою ОСОБА_4 .
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на проведення судових експертиз у кримінальному провадженні у загальному розмірі 7 131 (сім тисяч сто тридцять одна) гривень 20 копійок.
Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя: ОСОБА_1