Справа № 362/4256/16-к
Провадження № 1-кп/362/5/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2025 року м. Васильків

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Васильків Київської області клопотання захисника про часткове закриття кримінального провадження № 0000319, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, громадянина України, одруженого, з середньою освітою, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 20.01.2014 Фастівським міськрайонним судом Київської області за частиною другою статті 309 Кримінального кодексу України (далі КК України) до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки; на підставі статті 75 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки;

- 24.07.2018 Фастівським міськрайонним судом Київської області за частиною другою статті 15 та частиною третьою статті 185, частиною третьою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; в порядку статті 81 КК України 24.07.2020 умовно-достроково звільнений від відбування покарання з Покровської (Жовтневської) виправної колонії Харківської області (№17), невідбутий строк покарання 11 місяців 20 днів,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 309, частиною першою статті 263 КК України,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшло клопотання захисника ОСОБА_5 про закриття вказаного кримінального провадження в частині обвинувачення ОСОБА_4 за частиною другою статті 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності відповідно до статті 49 КК України.

З обвинувального акта вбачається, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною другою статті 309, частиною першою статті 263 КК України.

Зокрема, відповідно до пред`явленого обвинувачення, 20.03.2014 (точного часу не встановлено) ОСОБА_4 , маючи намір на незаконне придбання, зберігання наркотичних засобів, повторно, для власних потреб, без мети збуту та реалізуючи свій злочинний намір, перебуваючи в селищі Калинівка Васильківського (нині Фастівського) району Київської області, у невстановленої у ході досудового розслідування особи за гроші в сумі 600 гривень незаконно придбав наркотичний засіб опій ацетильований, об`ємом 12 мл, який знаходився в пластиковій пляшці.

Після цього ОСОБА_4 , взявши вказаний наркотичний засіб, попрямував на будівельний майданчик, що по вулиці Кільцевій поряд з будинком № 50 в селищі Калинівка Васильківського (нині Фастівського) району Київської області, де він тимчасово працював на будівництві, та вказаний наркотичний засіб опій ацетильований з пластикової пляшки перемістив до двох медичних шприців одноразового використання номінальною ємністю 5 мл та 20 мл.

Цього ж дня, близько 20 год.00 хв., ОСОБА_4 був затриманий працівниками УБНОН ГУМВС України в Київській області та при особистому огляді з його письмової згоди у присутності двох понятих в правій внутрішній кишені його куртки було виявлено та вилучено два медичних шприци одноразового використання номінальною ємністю 5 мл, заповнений рідиною коричневого кольору об`ємом до позначки 2,2 мл, та номінальною ємністю 20 мл, заповнений рідиною коричневого кольору об`ємом до позначки 9,0 мл.

Окрім того, в дерев`яній будці, що розташована на території вказаної земельної ділянки було виявлено та вилучено деформовану пластикову пляшку, закриту металевою кришкою, в якій знаходилась рідина коричневого кольору об`ємом 0,4 мл, яка виявилась в подальшому наркотичним засобом, який ОСОБА_4 зберігав для власного вживання, без мети збуту.

Згідно з висновком експерта представлені рідини коричневого кольору, які знаходились у двох медичних шприцах та пластиковій пляшці, містили особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено опій ацетильований, загальною масою в перерахунку на суху речовину 0,3010 грам.

Опій ацетильований, згідно зі Списком № 1 "Особливо небезпечні наркотичні засоби, обіг яких заборонено" Таблиці I Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.05.2000 № 770, є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України, подія якого відповідно до пред`явленого обвинувачення відбулась 20 березня 2014 року.

У судовому засіданні захисник підтримала подане клопотання, просила його задовольнити з наведених у ньому мотивів.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав клопотання, подане захисником, та надав згоду на його звільнення від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України (у зв`язку із закінченням строків давності) в частині пред`явленого обвинувачення за частиною другою статті 309 КК України.

У судовому засіданні ОСОБА_4 було роз`яснено суть пред`явленого обвинувачення за частиною другою статті 309 КК України, підставу звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, яка не належить до числа реабілітуючих, право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави і наполягати на проведенні судового провадження в повному обсязі в загальному порядку, на що обвинувачений ОСОБА_4 повідомив, що суть обвинувачення йому зрозуміла, проти звільнення від кримінальної відповідальності з нереабілітуючої підстави він не заперечує, та надав згоду на закриття кримінального провадження.

Прокурор проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності за частиною другою статті 309 КК України не заперечувала, долучила до матеріалів кримінального провадження вимогу про судимість ОСОБА_4 , з якої вбачається, що строк давності притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за частиною другою статті 309 КК України переривався вчиненням обвинуваченим нових злочинів, за які він був засуджений вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2018, на сьогодні покарання за цим вироком ОСОБА_4 відбув. З урахуванням переривання перебігу строку давності, станом на сьогодні п`ятирічний строк давності притягнення до відповідальності за нетяжкий злочин, передбачений частиною другою статті 309 КК України, сплинув (починаючи з 17.04.2017 дати останнього епізоду нового кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 ).

Суд, заслухавши думку учасників судового провадження, дослідивши наявні матеріали, вважає, що клопотання захисника підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Пунктом 1 частини другої статті 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) передбачено, що кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Частиною першою статті 285 КПК України встановлено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

За змістом статті 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. Звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Положеннями статті 49 КК України визначено матеріально-правові підстави та умови для звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Зокрема, вказаною статтею встановлено диференційовані строки давності залежно від тяжкості учиненого кримінального правопорушення згідно з класифікацією, визначеною статтею 12 КК України.

Так, відповідно до пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 обвинувачується, зокрема, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 309 КК України, а саме у незаконному придбанні та зберіганні наркотичного засобу без мети збуту, вчиненому повторно, подія якого відбулась 20.03.2014.

Санкція частини другої статті 309 КК України станом на час вчинення кримінального правопорушення передбачала більш суворіше покарання (позбавлення волі на строк від 2 до 5 років), ніж чинна санкція цієї норми за таке ж кримінальне правопорушення (штраф від 2000 до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до 3 років).

Тож керуючись приписами частини першої статті 5 КК України (за якими закон про кримінальну відповідальність, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності), суд застосовує чинну редакцію частини другої статті 309 КК України для визначення тяжкості вчиненого правопорушення.

Таким чином, кримінальне правопорушення, передбачене частиною другою статті 309 КК України, карається штрафом від 2000 до 5000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавленням волі на строк до 3 років, та відповідно до статті 12 КК України є нетяжким злочином.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ять років у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини.

Водночас частиною третьою статті 49 КК України передбачено, що перебіг давності переривається, якщо до закінчення зазначених у частинах першій та другій цієї статті строків особа вчинила новий злочин, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк не більше двох років.

Отже, однією з обставин, що виключає благополучне закінчення строків давності за раніше вчинене кримінальне правопорушення, є вчинення особою до закінчення зазначених строків хоча б одного нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше 2 років. Вчинення такого злочину до закінчення зазначених строків призводить до переривання перебігу давності. Це означає, що час, який минув з дня раніше вчиненого злочину до дня скоєння нового злочину, втрачає своє юридичне значення. У разі переривання давності з дня вчинення нового злочину починають минати самостійно і паралельно два строки давності: один за раніше вчинений злочин, другий за новий злочин. Ці строки не складаються, не поглинаються, не подовжуються до найдовшого з них, а обчислюються й минають окремо по кожному злочину (таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 18.12.2024 у справі № 591/6525/18).

Як вбачається з наданої прокурором вимоги про судимість, а також наявної в матеріалах справи копії вироку Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2018 у справі № 381/2452/17, ОСОБА_4 був засуджений за частиною другою статті 15, частиною третьою статті 185 та частиною третьою статті 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці; в порядку статті 81 КК України 24.07.2020 умовно-достроково звільнений від відбування покарання з Покровської виправної колонії Харківської області (№17). Згідно з вказаним вироком подія останнього епізоду вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення відбулась 17 квітня 2017 року.

Ураховуючи наведене, а також положення частин другої, третьої статті 49 КК України, диференційований п`ятирічний строк на притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за частиною другою статті 309 КК України у даному кримінальному провадженні, з огляду на його переривання, слід рахувати саме з 17 квітня 2017 року, тобто з дня, коли ОСОБА_4 учинив останній епізод нового злочину (частина друга статті 15, частина третя статті 185 КК України), за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 2 роки (вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 24.07.2018), і цей строк сплинув 17 квітня 2022 року.

Даних про те, що ОСОБА_4 ухилявся від слідства чи суду (а перебіг давності зупинявся), матеріали кримінального провадження не містять.

З огляду на викладене, слід констатувати, що передбачений законом п`ятирічний строк давності притягнення ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності за частиною другою статті 309 КК України у цьому кримінальному провадженні на момент розгляду судом клопотання захисника сплинув, що згідно з частиною першою статті 49 КК України є підставою для звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.

Згідно з частиною третьою статті 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

При цьому, за правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 18.02.2025 у справі № 712/8174/23, під час вирішення питання про закриття справи у зв`язку із звільненням особи від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України суд не вправі вирішувати питання про винуватість особи.

Отже, беручи до уваги волевиявлення обвинуваченого, який бажає закриття кримінального провадження із наведеної підстави, суд вважає, що ОСОБА_4 належить звільнити на підставі статті 49 КК України від кримінальної відповідальності за частиною другою статті 309 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, закрити кримінальне провадження в цій частині та продовжити судовий розгляд в частині решти пред`явленого обвинувачення.

Щодо питання про розподіл процесуальних витрат, пов`язаних з обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною другою статті 309 КК України, суд зазначає таке.

Згідно з частиною першою статті 126 КПК України питання щодо процесуальних витрат суд вирішує у вироку суду або ухвалою.

При цьому суд враховує правову позицію Великої Палати Верховного Суду, наведену в пункті 19 мотивувальної частини постанови Верховного Суду від 02.12.2024 у справі № 686/1699/20, за якою суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат у будь-якому рішенні, яким завершується розгляд кримінального провадження по суті, у тому числі й в ухвалі про закриття кримінального провадження у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Статтею 118 КПК України встановлено, що процесуальні витрати складаються, зокрема, із витрат на правову допомогу та витрат, пов`язаних із залученням потерпілих, свідків, спеціалістів, перекладачів та експертів.

Об`єднана палата Касаційного кримінального суду Верховного Суду зробила висновок про те, що якщо особа звільняється від кримінальної відповідальності на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, процесуальні витрати, понесені органом досудового розслідування та пов`язані зі здійсненням кримінального провадження, в тому числі й витрати на проведення експертизи, не стягуються з особи, кримінальне провадження щодо якої закрито на цій підставі, а відносяться на рахунок держави, окрім витрат, пов`язаних, зокрема, із залученням експерта стороною захисту (постанова від 12 вересня 2022 року у справі № 203/241/17).

З огляду на викладене процесуальні витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні в частині проведення судово-хімічної експертизи (висновок № 338СВЕ від 26.03.2014) в розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 96 копійок слід віднести на рахунок держави.

Долю речових доказів, пов`язаних з обвинуваченням ОСОБА_4 за частиною другою статті 309 КК України, суд вирішує на підставі статті 100 КПК України.

Керуючись статтями 5, 12, 44, 49 КК України, статтями 100, 126, 284 288, 369 372, 395 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

1. Клопотання захисника задовольнити.

2. Звільнити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від кримінальної відповідальності за частиною другою статті 309 КК України на підставі статті 49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності.

3. Закрити кримінальне провадження № 0000319, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014, у частині обвинувачення ОСОБА_4 за частиною другою статті 309 КК України.

4. Продовжити судовий розгляд кримінального провадження № 0000319, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 21.03.2014, в частині обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 263 КК України.

5. Процесуальні витрати на залучення експерта в кримінальному провадженні в частині проведення судово-хімічної експертизи (висновок № 338СВЕ від 26.03.2014) в розмірі 245 (двісті сорок п`ять) гривень 96 копійок віднести на рахунок держави.

6. Речові докази в кримінальному провадженні медичний шприц одноразового використання номінальною ємністю 5 мл, на носик якого надіта ін`єкційна голка в запобіжному ковпачку, в якому знаходиться рідина коричневого кольору зі специфічним запахом сухофруктів об`ємом 1,7 мл; медичний шприц одноразового використання номінальною ємністю 20 мл, на носик якого надіта ін`єкційна голка в запобіжному ковпачку, в якому знаходиться рідина коричневого кольору зі специфічним запахом сухофруктів об`ємом 8,5 мл; деформовану пластикову пляшку, закриту металевою кришкою, в якій знаходиться рідина коричневого кольору, зі специфічним запахом сухофруктів об`ємом 0,2 мл, які поміщені в поліетиленовий пакет "Експертна служба № 0625585", що знаходиться в кімнаті зберігання речових доказів відділу поліції № 1 Обухівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, після набрання ухвалою законної сили знищити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 532 КПК України, та може бути оскаржена протягом семи днів з дня її оголошення до Київського апеляційного суду через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1