Провадження № 1-кс/686/6370/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2025 року м. Хмельницький

Слідчий суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного ОСОБА_6 , розглянувши в судовому засіданні в залі суду клопотання старшого слідчого-криміналіста першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 , погоджене з прокурором, про продовження строку тримання під вартою відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні «солдат», не одруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимого,

у кримінальному провадженні № 0000357,

ВСТАНОВИВ:

23.06.2025 старший слідчий-криміналіст першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Хмельницькому) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням, погодженим з прокурором Хмельницької спеціалізованої прокуратури в сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, на 60 діб в межах строку досудового розслідування, посилаючись на те, що строк перебування підозрюваного під вартою закінчується 28.06.2025, а завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим, внаслідок складності кримінального провадження, значної кількості та тривалості проведення призначених судових експертиз, без висновків яких неможливо завершити досудове розслідування.

При цьому визначені ст.177 КПК України ризики переховування від органів досудового розслідування та/або суду, незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_7 , свідків та інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні, знищення, схову або спотворення будь-якої із речей чи документів, які мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином та продовження вчинення інших кримінальних правопорушень продовжують існувати.

Слідчий та прокурор у судовому засіданні підтримали подане клопотання, просили його задовольнити, однак уважали за можливим при цьому зменшити визначений слідчим суддею розмір застави з урахуванням ролі підозрюваного у складі злочинної організації та наміру ОСОБА_5 співпрацювати з органом досудового розслідування, який визнає вину у інкримінованих кримінальних правопорушеннях, не ухилявся від органу досудового розслідування та сприяє у розслідуванні злочинів.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні не заперечили проти заявленого клопотання, однак просили зменшити визначений судом розмір застави, врахувавши факт перебування підозрюваного у підпорядкуванні ОСОБА_8 , надання ним зізнавальних показань, намір співпрацювати з органом досудового розслідування та майновий стан, який не дозволяє сплатити визначену судом заставу.

Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши надані матеріали кримінального провадження, приходжу до висновку, що клопотання слідчого підлягає задоволенню з наступних підстав.

27 червня 2024 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000357 зареєстровано дане кримінальне провадження, правова кваліфікація кримінальних правопорушень ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч.ч. 2, 3 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 426-1, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 4 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409, ч. 4 ст. 410, ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 28, ч. 2 ст. 129, ч. 2 ст. 209 КК України.

10 червня 2025 року ОСОБА_5 було затримано на підставі ст.615 КПК України за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України.

10 червня 2025 року ОСОБА_5 письмово повідомлено про підозру у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України, а саме про те, що «начальник логістики заступник командира військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_8 , командир груп матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_9 , заступник начальника тилу логістики військової частини НОМЕР_1 майор ОСОБА_10 , водій їдальні взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_5 , водій 2 автомобільного відділення підвозу боєприпасів 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 , швець ремонтної майстерні речового майна взводу забезпечення групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_12 , водій 2 автомобільного відділення підвозу боєприпасів 1 автомобільного взводу підвозу боєприпасів групи матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_13 , діючи у складі злочинної організації, з метою особистого незаконного збагачення, виконуючи розподілені між ними ролі, надавали до штабу військової частини НОМЕР_1 недостовірні відомості про виконання ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 бойових завдань за бойовими розпорядженнями на території Донецької області, які обов`язки військової служби не виконували та перебували за місцем постійного проживання на території Дніпропетровської і Київської областей, та незаконно отримували грошове забезпечення, додаткові винагороди та інші виплати, передбачені на період дії воєнного стану. Надалі, на виконання розробленого злочинного плану ОСОБА_8 , незаконно отримані грошові кошти розподілялися між учасниками злочинної організації».

Дана підозра є обґрунтованою, адже на її підтвердження представлено: протокол прийняття заяви ОСОБА_7 про вчинення кримінальних правопорушень від 27.06.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 27.06.2024; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 02.07.2024; протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_7 від 28.12.2024; протокол огляду від 27.06.2024; повідомлення командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_14 про вчинення кримінального правопорушення від 31.07.2024; протокол огляду речей від 28.06.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 27.12.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_13 від 02.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 27.12.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 27.12.2024; протокол допиту свідка ОСОБА_5 від 03.01.2025; протокол допиту свідка ОСОБА_15 від 14.01.2025; рапорт оперуповноваженого оперативного відділу у м. Хмельницькому ТУ ДБР у м. Хмельницькому ОСОБА_16 від 01.01.2025; протокол обшуку від 27.12.2024; протокол обшуку від 27.12.2024; інші матеріали кримінального провадження.

Постановою керівника Хмельницької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_17 від 13.02.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000357 від 27.06.2024 продовжено до трьох місяців.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 26.03.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000357 продовжено до шести місяців.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.06.2025 до підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк по 28.06.2025 включно із можливістю внесення застави в розмірі 120 прожиткових мінімумів доходів громадян для працездатних осіб, що становить 363 360, 00 гривень.

Ухвалою слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду від 18.06.2025 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000357 продовжено до дев`яти місяців.

Обставинами, які перешкоджають завершити досудове розслідування у даному кримінальному провадженні до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою є необхідність у: виділенні в окреме провадження матеріалів щодо інших зловживань ОСОБА_8 та інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 (матеріали провадження разом із вилученими документами налічують близько 100 томів); проведення допитів як свідків інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , які отримували додаткову грошову винагороду за виконання бойових завдань за бойовими розпорядженнями на території Донецької області та на даний час приймають безпосередню участь у виконанні бойових завдань із захисту державного суверенітету та територіальної цілісності України унаслідок збройної агресії російської федерації проти України; після завершення проведення судово-економічних експертиз слід додатково допитати посадових осіб військової частини НОМЕР_1 щодо підстав нарахування та виплат додаткової грошової винагороди військовослужбовцям за виконання бойових завдань за бойовими розпорядженнями та шляхом проведення додаткових слідчих (розшукових) дій перевірити їх причетність до вчинення кримінальних правопорушень, інкримінованих ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ; у разі необхідності провести інші слідчі (розшукові) дії, в яких виникне потреба під час здійснення досудового розслідування у даному кримінальному провадженні.

Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Кримінальні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 255 та ч.5 ст. 191 КК України є особливо тяжкими, за їх вчинення передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 10 років.

А тому існує достатньо підстав уважати, що опинившись на волі, ОСОБА_5 , з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе потенційно переховуватись від органів досудового розслідування з метою уникнення кримінальної відповідальності за інкриміновані йому кримінальні правопорушення.

Також продовжує існувати ризик незаконного впливу на потерпілого ОСОБА_7 , свідків та інших підозрюваних у вказаному кримінальному провадженні. При цьому слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є потерпілими та свідками, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримують шляхом слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засідання (ч. 1,2 ст. 23, ст. 224 КПК України).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих в поряду, передбаченому ст. 225 КПК України, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому прокурору або посилатися на них (ч. 4 ст.95 КПК України).

Водночас, ризик знищення, спотворення або приховування речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення не є доведеним, оскільки ОСОБА_5 є рядовим військовослужбовцем та не має доступу до службових документів, які ведуться у військовій частині НОМЕР_1 , а отже не має жодної можливості знищити чи спотворити ті документи, які перебувають у розпорядженні частини. Окрім того, положення клопотання в частині обґрунтування зазначеного ризику, складені узагальнено, без конкретизації, які саме документи може знищити, спотворити або приховати підозрюваний.

Ураховуючи відсутність судимостей, відсутні також підстави для констатації ризику вчинення інших кримінальних правопорушень підозрюваним.

За таких обставин по справі приходжу до висновку, що ризики: переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні продовжують існувати.

Беззаперечних даних, які б виключали вказані ризики, слідчим суддею на даний час не встановлено.

При цьому ризик не є визначеною подією, а по суті представляє ймовірність отримання несприятливих для досудового розслідування подій, визначених у ч. 1 ст. 177 КПК України.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що ризики переховування від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на потерпілого та свідків у цьому ж кримінальному провадженні, які були враховані при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зменшилися та вони виправдовують тримання підозрюваного під вартою, враховуючи усі визначенні ст.178 КПК України обставини в їх сукупності, соціальні зв`язки, вік та стан його здоров`я, майновий стан підозрюваного, приходжу до висновку, що слід продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 , адже лише такий найсуворіший запобіжний захід на даний час зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.

Слідча суддя вважає обґрунтованою і доведеною ту обставину, що забезпечення належного виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні неможливе шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

І на думку слідчої судді в справі існують реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи, а також цілком відповідає практиці Європейського Суду з прав людини, яка свідчить про те, що рішення суду повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Особисте зобов`язання або домашній арешт в певний період доби в світлі конкретних обставин цього кримінального провадження не є спроможними забезпечити виконання завдань кримінального провадження і нівелювати існуючі ризики в силу відсутності достатніх стримуючих приписів.

Аналізуючи особу підозрюваного, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий, військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 , розлучений, утримає неповнолітню дитину.

Ч. 5 ст. 182 КПК України визначено межі суми застави для особи, яка підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину - від вісімдесяти до трьохсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно із ч. 2 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею, судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Разом з тим, враховуючи майновий та сімейний стан ОСОБА_5 та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, дані про його особу та ризики, передбачені статтею 177 цього Кодексу, співпрацю з органом досудового розслідування, позицію слідчого та прокурора, які уважали за можливе зменшити визначений слідчим суддею розмір застави, матеріальний стан підозрюваного, вважаю за можливе зменшити розмір застави як альтернативний запобіжному заходу у виді тримання під вартою, до 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить (з урахуванням одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який становить 3028,00 грн.) 302 800 грн. та забезпечить виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Доходячи висновку про необхідність зменшення застави, слідчий суддя враховує, що у разі внесення застави, про можливість зменшення якої зазначили також у судовому засіданні слідчий і прокурор, підозрюваний зможе виконувати обов`язки по захисту Батьківщини та зважає на те, що визначена на сьогодні слідчим суддею застава у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб є очевидно непомірною для сплати ОСОБА_5 , оскільки на сьогодні заставу підозрюваним не внесено.

У п. 25, 26 рішення ЄСПЛ «Істоміна проти України» від 13.04.2022 судом наголошено, що нездійснення національними судами оцінки спроможності заявника сплатити необхідну суму може призвести до встановлення порушення Судом. Гарантія, передбачена пунктом 3 статті 5 Конвенції, покликана забезпечити не відшкодування будь-якої шкоди, завданої внаслідок передбачуваного злочину, а лише присутність обвинуваченого у судовому засіданні. Тому розмір застави має встановлюватися головним чином з огляду на особу обвинуваченого, належне йому майно та його стосунки з поручителями, іншими словами, з огляду на ступінь впевненості, що можлива перспектива втрати застави або вжиття заходів проти поручителів у випадку його неявки у судове засідання буде достатнім стримуючий фактором, щоб позбавити його бажання втекти (див. рішення у справі «Гафа проти Мальти» (Gafa v. Malta), заява № 54335/14, пункт 70, від 22 травня 2018 року). Оскільки відповідне питання є основоположним правом на свободу, гарантованим статтею 5 Конвенції, органи державної влади повинні докладати максимум зусиль як для встановлення належного розміру застави, так і для вирішення питання про необхідність продовження тримання під вартою. Тяжкість обвинувачень, пред`явлених обвинуваченому, не може бути вирішальним фактором для виправдання розміру застави (див. рішення у справі «Хрістова проти Болгарії» (Hristova v. Bulgaria), заява № 60859/00, пункт 111, від 07 грудня 2006 року).

Альтернатива у внесенні застави у розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб достатньою мірою гарантуватиме дотримання ОСОБА_5 покладених на нього обов`язків.

Строк тримання під вартою слід продовжити у межах строку досудового розслідування у межах строку визначеного ст.197 КПК України, а саме по 21.08.2025 включно.

Керуючись ст.ст.177, 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 4 ст. 409 КК України строк тримання під вартою до 21 серпня 2025 включно.

Визначити заставу в розмірі 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 302 800, 00 грн., в разі внесення якої, покласти на підозрюваного ОСОБА_5 зобов`язання прибувати до слідчого, прокурора, суду за кожною вимогою, а також на нього слід покласти наступні обов`язки:

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання або роботи;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому проживає, без дозволу слідчого, прокурора та суду;

- утриматися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні;

- здати на зберігання відповідному органу свій паспорт для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд за межі України, у випадку їх наявності.

У разі невиконання даних обов`язків, застава звертається у дохід держави.

Ухвала діє по 21 серпня 2025 року.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя