Справа № 442/3666/25
Провадження № 1-в/442/211/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 травня 2025 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши в режимі відеоконференції у судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич, подання начальника Державної установи «Дрогобицька виправна колонія (№40)» про звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_3 у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння, -

з участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

встановив:

Начальник ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» ОСОБА_5 звернувся до суду з поданням, в якому просить у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинені правопорушення звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 та виключити посилання на ст.71 КК України у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2022.

В обгрунтування подання покликається на те, що в ДУ «ДВК №40» відбуває покарання засуджений ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше судимий: вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 28.05.2020 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік; вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік. ОСОБА_3 засуджений вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2022 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, за ч.1 ст.71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 14.06.2021 та призначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі.

В мотивувальній частині вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 встановлено, що 24.07.2019, ОСОБА_3 , шляхом вільного доступу, таємно, умисно, повторно викрав майно на загальну суму 660 гривень.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024), (далі Закон від 18.07.2024) збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна. Так, відповідно до статті 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати вважається дрібним, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення не перевищує 2 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 01.01.2019 неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 960,50 грн. Отже, 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян становили 1921 грн.

Відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 ОСОБА_3 завдав шкоди у розмірі 660 гривень.

Покликаючись на те, що відповідно до ч.1 ст.5 Кримінального кодексу України (далі - ККУ), закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Тобто, вищезазначені зміни в законодавстві пом?якшують та скасовують кримінальну протиправність діяння, тобто мають зворотну дію в часі і можуть бути застосовані до засудженого.

З таких підстав, у зв`язку із скасуванням кримінальної відповідальності за вчинені правопорушення просить звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 та виключити посилання на ст. 71 КК України у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2022.

Представник ДУ «ДВК №40» ОСОБА_6 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, подання підтримала повністю, просить таку задоволити.

ОСОБА_3 подав до суду заяву про розгляд подання у його відсутності, просить таке задоволити.

Прокурор подав до суду заяву про розгляд подання у його відстуності, подання підтримує повністю, просить таке задоволити.

Судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 від відбування покарання звільнено з випробовуванням з іспитовим строком один рік.Відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 ОСОБА_3 завдав шкоди у розмірі 660 гривень.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2022 ОСОБА_3 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України до покарання, призначеного вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді 4 років 1 місяця позбавлення волі. Обраний запобіжний захід тримання під вартою, відносно ОСОБА_3 , до набрання вироком законної сили був залишений без змін. Вирішено долю речових доказів та стягнуто судові витрати.

Відповідно до п.2 ч.2 ст.539 КПК України клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається: до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, - у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктами 2-4,6, 7 (крім клопотання про припинення примусового лікування, яке подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться установа або заклад, в якому засуджений перебуває на лікуванні), 13-1, 14 частини першої статті 537 цього Кодексу.

Згідно з п.13 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» від 18.07.2024 (набув чинності 09.08.2024), (далі Закон від 18.07.2024) збільшені межі застосування Кодексу України про адміністративні правопорушення за вчинення правопорушень, зокрема викрадення чужого майна.

У відповідності до вимог ст.51 Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024, декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на 01.01.2019 неоподатковуваний мінімум доходів громадян (загальна податкова соціальна пільга) становила 960,50 грн. Отже, 2 неоподаткованих мінімуми доходів громадян становили 1921 грн. Відповідно до вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 ОСОБА_3 завдав шкоди у розмірі 660 гривень.

Зі змісту ч.2 статті 74 КК України, вбачається, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Враховуючи суму викраденого майна, за яку засуджено ОСОБА_3 суд приходить до висновку, що на останнього розповсюджується дія Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» №3886-ІХ від 18.07.2024, який набрав чинності 09.08.2024 та яким декриміналізовано викрадення чужого майна шляхом крадіжки, шахрайства, привласнення чи розтрати.

В зв`язку з наведеним, суд вважає за необхідне звільнити від кримінального покарання ОСОБА_3 , призначеного за вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 У вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2022 в частині приєднання невідбутої частини покарання виключити посилання на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 у зв`язку з чим вважати засудженим за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін

З таких підстав, суд вважає подання підставним та таке слід задоволити.

Керуючись ст. 336 КПК України,-

постановив:

Подання начальника ДУ «Дрогобицька виправна колонія №40» ОСОБА_7 про звільнення від покарання засудженого ОСОБА_3 у зв`язку із декриміналізацією вчиненого ним діяння задоволити.

Звільнити від кримінального покарання ОСОБА_3 , призначеного вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021.

Виключити посилання на ст.71 КК України у вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08.04.2022 в частині приєднання невідбутої частини покарання вироку Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.06.2021 у зв`язку з чим вважати засудженим за ч.2 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, в решті вирок залишити без змін.

На ухвалу суду протягом семи днів з дня її оголошення учасники судового провадження можуть подати апеляцію до Львівського апеляційного суду.

Суддя ОСОБА_1