УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2025 року

м. Київ

справа № 686/4894/23

провадження № 51-1425 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 на вирок Хмельницького апеляційного суду від 25 березня 2025 року.

Суть питання та встановлені судом обставини

Вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04 листопада 2024 року ОСОБА_5 визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ст. 336 КК України та виправдано, оскільки не доведено, що в діянні є склад кримінального правопорушення. Процесуальні витрати в сумі 1510,24 грн віднесено на рахунок держави.

Вироком Хмельницького апеляційного суду від 25 березня 2025 року вирок суду першої інстанції скасовано. Ухвалено новий вирок, яким ОСОБА_5 засуджено за ст. 336 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. Ухвалено стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за проведення судової почеркознавчої експертизи у сумі 1510,24 грн.

Захисник ОСОБА_4 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій не погоджувався з вказаним вироком апеляційного суду щодо ОСОБА_5 та порушував питання про його перегляд у касаційному порядку.

Ухвалою колегії суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 23 квітня 2025 року касаційну скаргу захисника на підставі ч. 1 ст. 429 КПК України було залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 427 цього Кодексу та надано строк для усунення недоліків.

При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду, скаргу їй буде повернуто.

Мотиви Суду

Перевіривши матеріали провадження за касаційною скаргою, суд дійшов висновку, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

В ухвалі Верховного Суду від 23 квітня 2025 року йшлося про те, що відповідно до положень ст. 427 КПК України в касаційній скарзі зазначається, серед іншого, обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому саме полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень, які оскаржуються.

Крім того, Суд звертав увагу, що ст. 438 КПК України передбачено, що підставами для зміни або скасування судових рішень судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, що не були встановлені в оскарженому судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Тобто суд касаційної інстанції є судом права, а не факту.

У межах наданого строку захисник ОСОБА_4 повторно звернувся до Суду з касаційною скаргою, однак недоліки, зазначені у попередній ухвалі, не усунув.

Обґрунтування касаційної скарги, як і минулого разу, зводиться до того, що скаржник надає свою оцінку доказам та заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження, що в силу статей 433, 438 КПК України не є предметом перевірки суду касаційної інстанції. До того ж захисник, мотивуючи свою позицію щодо незаконності рішення апеляційного суду щодо ОСОБА_5 , здебільшого цитує вирок суду першої інстанції.

Захисник, як і попереднього разу, посилається на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, як на підстави, передбачені пунктами 1, 2 ч. 1 ст. 438 КПК України для скасування оскарженого вироку апеляційного суду, разом з тим, доводів на обґрунтування з урахуванням статей 412, 413 КПК України не наводить.

Поза увагою адвоката залишилось те, що однією з передбачених ч. 1 ст. 438 КПК України підстав є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, тобто положень Кримінального кодексу України. Водночас вказуючи на цю підставу, адвокат зазначає про незастосування закону, який підлягав застосуванню, - ст. 284 КПК України, що є нелогічним.

Відсутність у скарзі належного обґрунтування зважаючи на те, що суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах касаційної скарги, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.

З огляду на те, що захисником не були виконані вимоги попередньої ухвали, його касаційна скарга підлягає поверненню.

Відповідно до ч. 4 ст. 429 КПК України повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

З цих підстав Суд, керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, постановив:

Повернути захиснику ОСОБА_4 його касаційну скаргу на вирок Хмельницького апеляційного суду від 25 березня 2025 року щодо засудженого ОСОБА_5 з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3