Дата документу 10.06.2025Справа № 554/8320/25
Провадження № 1-кс/554/7403/2025
У Х В А Л А

10 червня 2025 року

Слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Полтави ОСОБА_1 , з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , скаржника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 в порядку ст. 303 КПК України щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

В С Т А Н О В И В:

04.06.2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави надійшла скарга ОСОБА_4 , який в порядку ст. 303 КПК України просив зобов`язати уповноважену особу Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону внести відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, до Єдиного реєстру досудових розслідувань та невідкладно розпочати досудове розслідування, про що його повідомити та надати відповідний витяг.

На обґрунтування скарги послався на те, що 27.05.2025 року він отримав від ІНФОРМАЦІЯ_1 лист від 16.05.2025 року за №83/1/2336 за підписом начальника 8 відділу ОСОБА_5 , з якого вбачається, що скаржник отримав оформлену повістку, проте повістки не отримував. Вважає, що цей лист та повістка є підробленими офіційними документами, тому цього ж дня звернувся до Полтавської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони центрального регіону із заявою про вчинення кримінального правопорушення. 02.06.2025 року звідти отримав повідомлення про те, що його заяву скеровано до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою заяву підтримав повністю та просив її задовольнити.

Прокурор ОСОБА_3 заперечив проти задоволення заяви, зазначаючи, що із неї не вбачається який саме офіційний документ, що надає відповідні права чи звільняє від обов`язків підроблено.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Із листа ІНФОРМАЦІЯ_1 лист від 16.05.2025 року за № 83/1/2336 (а.с. 10), адресованого ОСОБА_4 , убачається таке: «Під час перевірки Ваших документів було встановлено розбіжності військово-облікового документу з військово-обліковими даними Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних, резервістів. Старший групи оповіщення, а саме старший лейтенант ОСОБА_6 запропонував прибути до територіального центру комплектування та соціальної підтримки. Враховуючи зазначене, а саме з метою усунення розбіжностей, які містяться у Ваших військово-облікових документах та Єдиному державному реєстрі старшим групи оповіщення було оформлено та вручено повістку. У зв`язку з чим, незаконних дій в діяннях співробітника ІНФОРМАЦІЯ_3 і працівників Національної поліції не встановлено».

З указаного листа не вбачається, що саме ОСОБА_4 безпосередньо було вручено повістку, де, коли та за яких обставин. Відповідної повістки скаржник суду не надав, тому відсутні відомості про те, який саме офіційний документ підроблений та при яких обставинах. Які негативні наслідки для скаржника настали чи можуть настати, в чому саме суспільна небезпечність діяння.

Відповідно до повідомлення відділу поліції № 3 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області від 14.03.2025 року, було проведено повну та всебічну перевірку за зверненням ОСОБА_4 та порушень вимог чинного законодавства України не виявлено (а.с.6).

У відповідності до ч. 1 ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Така бездіяльність виникає у зв`язку з невиконанням слідчим, дізнавачем, прокурором передбаченого ч. 1 ст. 214 КПК України обов`язку внести відомості про вчинення кримінального правопорушення до ЄРДР і таким чином розпочати проведення досудового розслідування за відповідними фактами.

Порядок внесення відомостей до ЄРДР врегульовано Положенням про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення, затвердженим наказом Офісу Генерального прокурора від 30.06.2020 за №298.

Згідно з пунктом 1 глави 2 розділу I цього Положення, до реєстру вносяться відомості про короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередню правову кваліфікацію кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що узгоджується з вимогами пункту 4 частини 5статті 214 КПК України.

Так, слідчий, дізнавач, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 1 ст. 214 КПК України). Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ч. 2 ст. 214 КПК України).

Проте, така спрощена процедура не означає, що відсутні критерії для внесення чи невнесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Її спрощеність виражається у тому, що для перевірки наявності зазначених вище критеріїв не потрібно проводити попередню перевірку викладених у заяві відомостей, а необхідно лише перевірити зміст самої заяви.

Правове регулювання механізму кримінально-процесуальної діяльності не повинно давати можливість окремим особам зловживати своїми правами та використовувати його з метою, що суперечить суспільним потребам, зокрема, перевантажувати правоохоронну систему держави численними повідомленнями, які завідомо не містять відомостей саме про кримінальне правопорушення, задля досягнення власних інтересів та виконання нею невластивих їй функцій. Такими запобіжниками, зокрема, є: встановлення кримінальної відповідальності за завідомо неправдиві повідомлення про кримінальні правопорушення (ст. 383 КК України) та фільтр повідомлень про кримінальні правопорушення, що підлягають внесенню до ЄРДР, встановлений нормами самого КПК України.

Так, до Єдиного реєстру досудових розслідувань, серед іншого, вносяться відомості про: короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела; попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність (п. п. 4, 5 ч. 5 ст. 214 КПК України).

Для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань заявник у повідомленні про кримінальне правопорушення має зазначити конкретні, відомі йому обставини об`єктивної сторони такого правопорушення (яке саме кримінальне правопорушення відбулось, де, коли, в чому полягало, які особи, причетні до його скоєння тощо). Такі обставини можуть бути неповними (в силу недостатньої обізнаності заявника, неочевидності вчинення кримінального правопорушення, з огляду на початкову стадію сприйняття та дослідження цих подій чи з інших причин), але в той же час достатніми для попередньої кваліфікації реєстраторами Єдиного реєстру досудових розслідувань такого діяння саме як кримінального правопорушення (кваліфікації за статтею, частиною статті Кримінального кодексу України). КПК України дійсно передбачає внесення до ЄРДР інформації на підставі заяв та повідомлень про кримінальне правопорушення, однак не будь-яких заяв, які надходять до органів досудового розслідування при здійсненні ними своїх повноважень.

Таким чином, якщо ж зі змісту повідомлення про кримінальне правопорушення є очевидним, що обставини, викладені в ньому, не свідчать про те, що існує ймовірність вчинення будь-якого кримінального правопорушення, і ці обставини для отримання зазначеного вище висновку не потребують перевірки засобами кримінального процесу або в силу його занадто абстрактного характеру неможливо встановити ні попередню кваліфікацію кримінального правопорушення, ні предмет, межі та напрямок досудового розслідування, яке ініціюється заявником, то такі повідомлення не мають вноситися до ЄРДР.

Крім того, слідчий суддя враховує правову позицію Верховного Суду, який у своїх постановах наголосив на такому: «... якщо не було події кримінального правопорушення або в діях особи немає складу кримінального правопорушення, то за таких обставин кримінальне провадження не може бути розпочато. А якщо через помилку, чи з інших причин таке провадження було розпочато, то воно негайно має бути припинено і з позиції вимог правопорядку, і з огляду дотримання інтересів всіх учасників правовідносин ...» (постанова від 16.05.2019 у справі № 761/20985/18); «… слідчий, прокурор після прийняття та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, виходячи з їх змісту, має перевірити достатність даних, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, за наслідками чого ним приймається рішення про початок досудового розслідування шляхом внесення відповідних відомостей до ЄРДР. Таким чином, підставою початку досудового розслідування є не будь-які прийняті та зареєстровані заяви, повідомлення, а лише ті з них, з яких вбачаються вагомі обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад яких разом із прізвищем, ім`ям, по-батькові (найменуванням) потерпілого або заявника, серед іншого, вноситься до ЄРДР» (постанова від 30.09.2021 року у справі № 556/450/18).

Детально вивчивши та надавши оцінку заяві ОСОБА_4 щодо вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України, слідчий суддя вважає, що вона не містить попередження останнього про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення кримінального правопорушення, а також конкретних відомостей, які б вказували на вчинення кримінального правопорушення, а посилання заявника на ознаки кримінального правопорушення передбаченого ст. 366 КК України є лише суб`єктивним викладом обставин та припущеннями скаржника, суб`єктивним уявленням щодо неправомірності дій, а також ґрунтується на власному аналізі та баченні норм законодавства про кримінальну відповідальність.

Лише самих відомостей, викладених у заяві та непідтверджених конкретними фактами та доказами (розумними сумнівами) та власного їх аналізу (інтерпретації), на переконання слідчого судді, недостатньо на підтвердження наявності ознак скоєння злочину.

У постанові Великої Палати № 818/1526/18 від 30.01.2019, зазначено, що саме у межах процедури оскарження рішення щодо невнесення відомостей до ЄРДР, слідчий суддя з`ясовує обставини та мотиви, з яких слідчий або прокурор дійшов висновку про відсутність підстав для внесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, чим саме обґрунтоване невнесення відповідних відомостей до ЄРДР, та вирішує питання про наявність або відсутність правових підстав для зобов`язання слідчого або прокурора внести інформацію про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Отже, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність в заяві ОСОБА_4 від 27.05.2024 року об`єктивних даних, які б свідчили про ймовірність вчинення кримінального правопорушення, а викладених у заяві обставин недостатньо для того, щоб розпочати досудове розслідування.

Крім того, посилання скаржника на норму ст. 214 КПК України, яка, на його думку, встановлює не право, а обов`язок слідчого або прокурора внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування оцінюється слідчим суддею критично, оскільки дана норма свідчить лише про те, що правова оцінка заяви про кримінальне правопорушення не може бути надто детальною (щодо кожної з ознак складу кримінального правопорушення) з урахуванням початкового етапу дослідження події імовірного кримінального правопорушення та обмеженістю правових можливостей щодо не тільки пізнання тих чи інших обставин, але й можливості детального обґрунтування наявності повного складу кримінального правопорушення, що характерно для підсумкових рішень у кримінальному провадженні (винесення вироку чи закриття кримінального провадження).

Таким чином, скаржником не доведено обов`язок уповноважених осіб внести відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, та як наслідок їх бездіяльність, яка полягає у невнесенні відомостей до ЄРДР за наслідками надходження заяви, а тому в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 2, 25, 28, 214, 303 307 КПК України,

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_4 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом 5 днів.

Суддя ОСОБА_7