Справа № 944/1278/25
Провадження №1-кп/944/1053/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2025м.Яворів

Яворівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з участю секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Яворів кримінальне провадження, відомості щодо якого внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000075 від 13.01.2025 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Рясне Яворівського району Львівської області, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який не працює, з середньою освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби за контрактом, військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні "солдат", раніше судимого вироком Яворівського районного суду Львівської області від 25.04.2018 за ч.2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 років позбавлення волі та звільненого умовно-достроково від відбування призначеного покарання згідно ухвали Шевченківського районного суду м.Львова від 27.05.2024 для проходження військової служби за контрактом,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України,

в с т а н о в и в :

солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , у порушення вимог ст.ст. 17, 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ч. 1 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 29, 30, 37, 127-131, 199, 216 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, порушуючи військову дисципліну, маючи намір ухилитись від виконання бойового завдання, через особисту недисциплінованість та несумлінне ставлення до виконання своїх службових обов`язків, в умовах воєнного стану, без поважних причин, 02.01.2025 близько 10 год. 00, хв., перебуваючи в місці дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , через особисту недисциплінованість, не маючи жодних поважних причин, які могли бути підставою не виконувати наказ командира, в присутності інших військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 , відкрито, в усній формі, відмовився виконати бойовий наказ командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_1 ) від 01.01.2025 № 1 про вибуття з пункту постійної дислокації в район виконання завдань (Донецька область) 02.01.2025.

Солдат ОСОБА_4 , діючи з вищевказаним єдиними умислом, пов`язаним з бажанням ухилитися від виконання бойового завдання, без поважних причин, в умовах воєнного стану, не здійснив вибуття з пункту постійної дислокації в район виконання завдань (Донецька область) 02.01.2025, чим відкрито відмовився виконати бойовий наказ командира НОМЕР_2 окремої механізованої бригади (військова частина НОМЕР_1 ) від 01.01.2025 №1, залишившись в пункті тимчасового місця дислокації військової частини НОМЕР_1 , розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , чим вчинив відкриту відмову виконати наказ начальника (непокору), вчинену в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 402 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 після роз`яснення суті обвинувачення, вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.4 ст.402 КК України визнав повністю, в чому щиро розкаявся, просив суворо не карати.

Судом з`ясовано, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України при обставинах, викладених у обвинувальному акті, правильно розуміє зміст фактичних обставин пред`явленого йому обвинувачення, сумнівів у добровільності його позиції немає. Прокурор та захисник також не оспорюють фактичних обставин, при яких вчинено вказане вище кримінальне правопорушення, сумнівів у добровільності такої позиції учасників судового провадження в суду немає.

В судовому засіданні учасники судового провадження не заперечили проти розгляду кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_4 за ч.4 ст.402 КК України в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, сторонам було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, тому суд за даних обставин визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

Висновок суду щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, ґрунтується на даних у судовому засіданні показаннях самого обвинуваченого, яким суд надає віри, оскільки такі є послідовними, логічними, не містять суперечностей і тому не викликають у суду сумніву щодо їх правдивості, а також на досліджених матеріалах кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого.

Враховуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена, його дії органом досудового розслідування правильно кваліфіковано за ч.4 ст.402 КК України, так як він вчинив відкриту відмову виконати наказ начальника (непокору), в умовах воєнного стану.

При обранні виду покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, враховує наслідки та обставини вчиненого ним злочину.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання, суд виходить із загальних засад призначення покарання - ст. 65 КК України та враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, а також враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, є військовослужбовцем, приймав участь в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Луганській та Донецькій областях України, де отримав вогнепальні поранення, мінно-вибухові травми, посередню характеристику з місця служби, стан здоров`я та вік обвинуваченого.

Також суд враховує обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставину, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст.66 КК України, суд визнає є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Як обставину, яка обтяжує покарання, відповідно до ст.67 КК України, суд визнає рецедив кримінальних правопорушень.

При цьому судом встановлено, що вироком Яворівського районного суду Львівської області від 25.04.2018 ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у виді 7 (сім) років позбавлення волі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Львова від 27 травня 2024 року ОСОБА_4 звільнено умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 25.04.2018 для проходження військової служби за контрактом, як особу, яка виявила бажання проходити військову службу за контрактом. Станом на 27.05.2024 невідбута частина покарання складає 1 рік 11 місяців 10 днів.

Таким чином, ОСОБА_4 слід призначити покарання із застосуванням положень ст.71 КК України, оскільки, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нове кримінальне правопорушення, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Таким чином, із врахуванням наведеного, суд призначає ОСОБА_4 остаточне покарання за правилами, передбаченими ст.71 КК України, частково приєднавши невідбуте покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 25.04.2018 до покарання, визначеного судом у даному кримінальному провадженні.

Зазначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, попередження вчинення нових кримінальних правопорушень та на переконання суду відповідатиме гуманності, справедливості, не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягається до кримінальної відповідальності, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

На підставі ч. 5 ст. 72 КПК України ОСОБА_4 слід зарахувати в строк відбування покарання період попереднього ув`язнення з 23.01.2025 з розрахунку одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, обраний ОСОБА_4 ухвалою від 23.01.2025 слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова та в подальшому продовжений ухвалою Яворівського районного суду Львівської області від 20.03.2025, залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.402 КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання за ч.4 ст.402 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 (років).

На підставі ч.4 ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Яворівського районного суду Львівської області від 25.04.2018 та призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 6 (шість) місяців.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 23.01.2025.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_4 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі - з 23.01.2025 року до дня набрання вироком законної сили.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою - залишити без змін до вступу вироку у законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Учасники кримінального провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1