н/п 1-кс/953/2915/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" травня 2025 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участі представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні Київського районного суду м. Харкова скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого відділу СУ ГУ НП в Харківській області майора поліції ОСОБА_5 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 12.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Харкова через систему «Електронний суд» надійшла вищевказана скарга, у якій представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 просить: визнати причину пропуску строку на оскарження постанови слідчого від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження №0000782 від 12.06.2017 поважною та поновити для потерпілої ОСОБА_3 строк на її оскарження; скасувати постанову від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017, та направити кримінальне провадження прокурору для організації та проведення досудового слідства.

На обґрунтування скарги представник потерпілої зазначив, що 26.09.2023 слідчим ОСОБА_5 винесено постанову про закриття кримінального провадження № 000782 від 12.06.2017, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, яку 02.04.2025 отримано представником потерпілої ОСОБА_3 .

Вказану постанову потерпіла та її представник вважають необґрунтованою, та такою, що прийнята за результатом неповного з`ясування обставин вчинення кримінального правопорушення, оскільки слідчим не встановлений механізм скоєння наїзду транспортним засобом під керуванням водія ОСОБА_6 на ОСОБА_7 .

Так, при цьому слідчий експеримент та його результати, які були використані при проведенні судових авто - технічних експертиз, проводився за показами водія ОСОБА_6 , який вказував про зіткнення із пішоходом саме в ліву сторону тулубу ОСОБА_7 .

Із урахуванням наведеного сторона потерпілої вважає, що слідчим не була розглянута та перевірена версія того, що потерпіла, почавши рух в бік трамваю, побачила водія ОСОБА_6 , який рухався на транспортному засобі прямо на неї, при цьому ОСОБА_7 встигла побачити водія та транспортним засіб, розвернутися з урахуванням свого віку та захворювань, тримаючи в руках дві сумки, повернувшись обличчям до тротуару, та зробити крок у бік тротуару, задля можливості уникнути зіткнення, але з урахуванням того, що водій ОСОБА_6 не прийняв мір до гальмування та зупинки транспортного засобу, він скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , вдаривши її у праву сторону її тулубу.

Крім того, адвокат зазначив, що тричі кримінальне провадження закривалося за відсутністю складу злочину та тричі ухвалами суду, процесуальне рішення про закриття кримінального провадження було скасовано

Окрім цього у всіх трьох судових рішеннях, на які є посилання у даній скарзі, прописані майже одні недоліки, які встановлювалися судами при розгляду неодноразових скарг, та на які суд звертав увагу органу досудового слідства. Орган досудового слідства не зробив ніяких висновків, не врахував наведене, та знову прийняв процесуальне рішення та закрив кримінальне провадження, шляхом винесення постанови від 30 квітня 2024 року.

Також зазначив, що використовуючи момент виникнення небезпеки для водія, експерт прийняв до уваги практику та врахував той факт, що водій ОСОБА_6 бачив, як пішохід ОСОБА_7 повернула голову та побачила його рух, після чого продовжила рухатися вздовж проїжджої частини автодороги. Про це слідчий в постанові про проведення експертизи також згадав у вихідних даних. Але не було враховано щодо повернення голови пішоходу в бік водія. В своїх поясненнях та показаннях раніше слідчого експерименту, водій не вказував та не посилався на цю обставину. По - друге, слідчим не врахований той факт, що пішохід ОСОБА_7 в силу віку та захворювань, не поверталася головою - вона цього просто не могла зробити. Оскільки, їй для оберту необхідно ставити сумки (у разі, якщо руки в неї зайняті) на підлогу, потів розгортатися усім тілом по колу суто на ногах, а не головою та тулубом, та дивитися позаду себе. Вказану обставину потерпіла повідомляла слідчому в ході проведення її допиту.

При цьому, ухвалюючи процесуальне рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку із відсутністю складу злочину в діях водія ОСОБА_6 , слідчий не виконав в повному об`ємі ухвали суду по справі № 640/11468/17, провадження н/п 1- кс/640/486/18, від 25.01.2018 року та по справі № 640/11468/17, провадження № н/п 1- кс/953/13825/19, від 10 грудня 2019 року, та ухвалу від 31 січня 2024 року по справі № 640/11468/17, провадження № 1-кс/953/862/24, у тому числі з приводу порушення при вирішення питання про внесення відомостей про ДТП із травмуванням потерпілої ОСОБА_7 до ЄРДР. Враховуючи виявлені порушення при закритті кримінального провадження, адвокат ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з даною скаргою.

Представник потерпілої ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні скаргу підтримав, просив про її задоволення.

Слідчий ОСОБА_5 та процесуальний керівник у кримінальному провадженні № 0000782 від 12.06.2017 в судове засідання не з`явилися, викликалися належним чином (а.с. 26, 28, 37-38). Проте, 15.04.2025 начальник відділу СУ ГУ НП в Харківській області полковник поліції ОСОБА_8 подав до канцелярії суду матеріали кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017 в одному томі на 345 аркушах та у супровідному листі № 10907/119-24/05-2025 від 15.04.2025 зазначив, що просить проводити розгляд скари представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 без його участі (а.с. 30). Крім того, 25.04.2025 до канцелярії суду надійшла заява від прокурора відділу Харківської обласної прокуратури ОСОБА_9 щодо розгляду скарги без її участі, проти задоволення скарги заперечувала (а.с. 40).

Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого та прокурора не є перешкодою для розгляду скарги, на підставі чого слідчий суддя розглядає скаргу за їх відсутності.

Слідчий суддя, дослідивши скаргу та додані до неї матеріали, матеріали закритого кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017, дійшов висновку, що постанова старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

За не спростування наданими матеріалами посилання представника заявника на ознайомлення зі змістом та отримання копії оскаржуваної постанови лише 02.04.2025, слідчий суддя вважає строк оскарження постанови дотриманим.

Статтею 284 КПК України чітко визначені підстави до закриття кримінального провадження.

Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). За загальним правилом, визначеним в ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 КПК України, покладається на слідчого, прокурора.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів. Постанова слідчого має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи.

З матеріалів закритого кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України вбачається, що СУ ГУ НП в Харківській області проводилося досудове розслідування за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 04.06.2017 близько 09:20 год. на ділянці проїжджої частини перехрестя вул. Полтавський шлях та вул. Дмитрієвської в м. Харкові, за участю автомобіля «FAW CA 1047» р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_10 , який скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 . Внаслідок ДТП пішохід ОСОБА_7 була доставлена до лікарняного закладу, де 09.06.2017 остання померла. (а.к.п. 1 тут і далі - матеріали кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017).

Постановою від 30.04.2024, старший слідчий ВР злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 закрив кримінальне провадження № 0000782 від 12.06.2017, пославшись на п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України (а.к.п. 340-345).

Закриваючи кримінальне провадження, в мотивувальній частині вказаної вище постанови слідчий, зокрема, зазначив, що відповідно до висновку комплексної судової медичної та автотехнічної експертизи № 08-293/2018/17046/384 від 15.01.2019 встановлено, що при заданому механізмі зближення пішохода ОСОБА_7 з автомобілем «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 в момент контактування тіло пішохода повинно бути повернуте лівою частиною до передньої частини автомобіля. Свідки ОСОБА_11 та ОСОБА_12 також вказали на такий же напрямок руху пішохода безпосередньо перед наїздом як і водій автомобіля «FAW СА» р.н. НОМЕР_1 , при цьому в їх показання відсутні технічні параметри, що характеризують механізм розвитку ДТП, та конкретні умови виникнення дорожньо-транспортної пригоди. В показаннях свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 відсутні дані про напрямок руху пішохода ОСОБА_7 безпосередньо перед наїздом. В зв`язку з чим механізм розвитку даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є неспроможним та експертом не вирішувалось.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № 7/699 СЕ-19 від 16.09.2019 встановлено, що водій автомобіля «FAW СА» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 не мав технічної можливості запобігти даній дорожньо-транспортній події, діючи відповідно до вимог Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «FAW СА» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи № СЕ- 19/116-23/10220-IT 16.08.2023 Одеського науково-дослідного центру МВС встановлено, що водій автомобіля «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_16 не відповідно до запобігти даній дорожньо-транспортній події, діючи відповідно до вимог Правил дорожнього руху України. В діях водія автомобіля «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_16 не вбачається невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору перебували б у причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Також, відповідно до висновку судової автотехнічної експертизи встановлено, що у розглянутій дорожній ситуації, з технічної точки зору, момент виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 , настає з моменту зміни напрямку руху пішохода ОСОБА_7 ліворуч, тобто в бік смуги автомобіля «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 .

Таким чином, у даній дорожній ситуації водій автомобіля «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 , повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.3 Правил дорожнього руху. У даній дорожній ситуації водій автомобіля «FAW СА» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 , не мав технічної можливості запобігти наїзду на пішохода шляхом своєчасного гальмування, тобто виконуючи вимоги п. 12.3 Правил дорожнього руху. В діях водія автомобіля «FAW СА» р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_10 немає невідповідностей вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху, які з технічної точки зору, перебували б у причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Слідчий суддя не погоджується з вказаною постановою слідчого від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження, та вважає її передчасною, оскільки в ході досудового розслідування слідчим не виконано всі необхідні слідчі дії, зазначені в ухвалах слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2018, 10.12.2019, 31.01.2024, а тому висновок слідчого не відповідає в повній мірі вказаним судовим рішенням в їх сукупності.

При цьому, зокрема, слідчий в мотивувальній частині постанови врахував висновок експерта від 17.04.2024 лише в частині моменту виникнення небезпеки для водія автомобіля «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 , що настає з моменту зміни напрямку руху пішохода в бік смуги руху автомобіля, однак, не врахував висновок експерта в частині моменту виникнення небезпеки для водія автомобіля «FAW CA» р.н. НОМЕР_1 , що настає з моменту коли водій побачив на проїжджій частині автодороги пішохода ОСОБА_7 , яка йшла саме по автодорозі в напрямку руху автомобіля.

Разом з тим, слідчим не було взято до уваги рекомендації експерта, а сама щодо оцінки дій пішохода ОСОБА_7 , які не потребують застосування спеціальних технічних знань та виконання розрахунків. Тому, запитання: «Чи є в діях пішохода ОСОБА_7 невідповідності вимогам Правил дорожнього руху, які знаходилися б в причинному зв`язку з вказаною подією?», може бути вирішено самостійно (судом) слідством відповідно до вимог Розділу 4 Правил дорожнього руху. Однак, органом досудового розслідування дане питання вирішено не було.

Також, резолютивна частина постанови слідчого від 30.04.2024 не конкретизована, оскільки закриття кримінального провадження за відсутністю конкретного складу кримінального провадження можливе лише відносно певних осіб, про яких слідчим у резолютивній частині постанови не зазначено, що у сукупності із наведеними вище доводами є підставою для скасування постанови слідчого у зв`язку з її невідповідністю вимогам КПК України.

За таких обставин, постанова слідчого про закриття кримінального провадження є передчасною та підлягає скасуванню, а матеріали кримінального провадження підлягають поверненню для організації досудового розслідування, при проведенні якого необхідно повно та об`єктивно перевірити обставини кримінального правопорушення, надати обґрунтовану юридичну оцінку встановленим обставинам; в достатньому для встановлення об`єктивної істини обсязі провести інші необхідні слідчі дії, за результатом чого прийняти законне та обґрунтоване рішення.

При цьому, з огляду на положення ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий суддя позбавлений можливості надати конкретні вказівки (зобов`язання) слідчому щодо проведення конкретних слідчих дій, однак вважає за необхідне роз`яснити, що орган досудового розслідування зобов`язаний провести такий комплекс дій, який виключав би будь-які сумніви, а зроблені ним висновки випливали б із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, а не ґрунтувались на припущеннях.

Керуючись ст. ст. 91, 107, 110, 284, 303-307, 309, 372, 376 ч. 2 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника потерпілої ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого відділу розслідування злочинів у сфері транспорту СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_5 від 30.04.2024 про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000782 від 12.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Матеріали кримінального провадження № 0000782 від 12.06.2017, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України - повернути до СУ ГУНП в Харківській області для вирішення питання про відновлення досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1