Номер провадження: 11-сс/813/989/25
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.05.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2025, якою було накладено арешт на майно в межах к/п №0000412 від 27.04.2025 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України

установив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді в межах к/п №0000412 від 27.04.2025 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України було задоволено клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та накладено арешт шляхом позбавлення права відчуження, розпорядження та користування на трамвай моделі «TATRA Т3А» вагон №7153, який належить КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1, та на тимчасово вилучений в ході проведення огляду трамваю 27.04.2025 змив на марлевий тампон волосся сивого кольору, які запаковані у паперовий пакет.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, слідчий суддя дійшов переконання, що вилучений під час огляду місця ДТП трамвай відповідає критеріям речових доказів, встановленим ч. 1 ст. 98 КПК України, містить на собі сліди кримінального правопорушення, необхідні для подальшого проведення експертиз, внаслідок чого його необхідно зберігати у тому стані, в якому він знаходився після ДТП для забезпечення можливості проведення його огляду експертом, що обумовлює заборону користування ним на цій стадії досудового розслідування.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі керівник КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» ОСОБА_6 не погодився із оскаржуваною ухвалою, посилаючись на наступні обставини:

- поза увагою слідчого судді залишилось те, що 05.05.2025 слідчим та експертом було проведено огляд зазначеного трамваю «TATRA Т3А», інвентарний номер №7153;

- постановляючи ухвалу про арешт майна, слідчий суддя, всупереч вимог ч. 4 ст. 173 КПК України, застосував надмірно обтяжливий спосіб арешту майна у вигляді заборони користування трамваєм, не врахувавши того, що транспорт КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» має соціальну спрямованість, перевозить велику кількість громадян пільгових категорій, підприємство є єдиним перевізником в м. Одесі, яке надає послуги з перевезення міським електротранспортом, відповідно до розпорядження Одеської обласної військової адміністрації, є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області, а вилучення будь-якої робочої одиниці рухомого складу з маршрутів міста суттєво ускладнює транспортну діяльність, впливає на регулярність руху та створює напруженість на транспортну інфраструктуру.

Посилаючись на викладені обставини, керівник КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» ОСОБА_6 просить скасувати арешт на трамвай «TATRA Т3А», інвентарний номер №7153, в частині позбавлення права користування.

Учасники провадження в судове засідання апеляційного суду не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду.

Представник КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» про причини неприбуття не повідомив та жодних клопотань на адресу суду не подавав, при цьому прокурор ОСОБА_7 подав до суду клопотання, в якому просив апеляційний розгляд здійснювати за його відсутності у зв`язку із службовою зайнятістю, а також зауважив на тому, що на теперішній час експертами оглянуто трамвай.

Враховуючи неявку учасників провадження в судове засідання, колегія суддів, керуючись при цьому вимогами ч. 4 ст. 405 та ч. 4 ст. 107 КПК України, вважає за можливе апеляційний розгляд провести без участі учасників процесу та фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювати.

Заслухавши доповідь судді, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та перевіривши матеріали судового, апеляційний суд дійшов до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду 1-ої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно із ч. 1 ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

На переконання апеляційного суду, слідчий суддя, розглядаючи клопотання прокурора про арешт майна, зазначених вимог закону дотримався не у повному обсязі з огляду на наступне.

Положеннями ст.ст. 2, 7 КПК України визначені завдання кримінального судочинства, відповідно до яких, зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких зокрема відносяться: верховенство права, недоторканність права власності, забезпечення права на захист, доступ до правосуддя, забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

При розгляді зазначеного кримінального провадження у відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» колегія суддів застосовує Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), як джерело права.

Положення зазначеної вище норми основного закону узгоджуються зі ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідно до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу в контексті норм закону.

У своїх висновках ЄСПЛ неодноразово нагадував, що перша та найважливіша вимога ст. 1 Протоколу 1 полягає в тому, що будь-яке втручання публічної влади в право на мирне володіння майном має бути законним: п. 1 дозволяє позбавлення власності лише «на умовах, передбачених законом», а п. 2 визначає, що держави мають право здійснювати контроль за користуванням майном шляхом введення в дію «законів». Більше того, верховенство права, один з фундаментальних принципів демократичного суспільства, є наскрізним принципом усіх статей конвенції (рішення у справах «Амюр проти Франції», «Колишній король Греції та інші проти Греції» та «Малама проти Греції»).

При цьому ч. 2 ст. 170 КПК України передбачає, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно із ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна, як доказ в кримінальному провадженні... ; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння ...; 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна; 4) розмір шкоди завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

В свою чергу, п.п. 1 та 3 ч. 2 ст. 171 КПК України встановлює, що у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено підстави і мету відповідно до положень ст. 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна, а також документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

Згідно із ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

На підставі аналізу змісту клопотання в зазначеному к/п №0000412 вбачається, що прокурор просив накласти арешт на зазначене у ньому майно, зокрема, трамвай моделі «TATRA Т3А» вагон №7153, який належить КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС», та тимчасово вилучений в ході проведення огляду трамваю 27.04.2025, змив на марлевий тампон волосся сивого кольору, з метою забезпечення збереження такого майна як речового доказу (а.с. 1-3).

Окрім того, відповідно до клопотання прокурора, витягу з ЄРДР у вищевказаному к/п (а.с. 4) та інших матеріалів провадження, СУ ГУНП в Одеській обл. здійснюється досудове розслідування кримінального провадження за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України за фактом отримання пішоходом похилого віку ОСОБА_8 в результаті ДТП тілесних ушкоджень, від яких останній загинув на місці пригоди.

Під час досудового розслідування було встановлено, що 26.04.2025 о 23:55 год. в с. Лиманка Одеського р-ну Одеської обл. по вул. Сонячній, в районі буд. №12/4, на трамвайних коліях напрямку руху від вул. Світлої в бік вул. Архітекторської, трамваєм «ТАТRА-Т3А», вагон №7153, під керуванням водія ОСОБА_9 , був скоєний наїзд на пішохода похилого віку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в результаті чого останній від отриманих тілесних ушкоджень загинув на місці пригоди.

В подальшому, 27.04.2025 під час огляду на території КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, буд. 1 трамваю «TATRA Т3А» вагон №7153, яким 26.04.2025 о 23:55 год. керував водій ОСОБА_9 , в його правій передньо-боковій частині було виявлено відшарування фарби червоного кольору та деформації у цьому місці «косинки», внаслідок контакту з пішоходом, а також під передньою частиною трамваю на дошці, розташованій під вагоном, виявлені потертості та нашарування волосся, яке вилучено та упаковано до паперового пакету (а.с. 15-18).

Постановою слідчого СУ ГУНП в Одеській обл. ОСОБА_10 від 28.04.2025 зазначені вище трамвай та змив на марлевий тампон волосся сивого кольору були визнані речовими доказами (а.с. 19-20).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Диспозиція злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, досудове розслідування за ознаками вчинення якого на теперішній час здійснюється в межах к/п №0000412, передбачає кримінальну відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.

З урахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів доходить переконання про те, що вилучене майно, зокрема, трамвай «TATRA Т3А» вагон №7153, відповідає критеріям речових доказів в даному кримінальному провадженню, передбачених приписами ч. 1 ст. 98 КПК України, оскільки, ймовірно, є знаряддям вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, досудове розслідування за ознаками якого наразі здійснюється в межах даного кримінального провадження, зберіг на собі сліди розслідуваного злочину та може містити відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Враховуючи викладені вище обставини у всій сукупності, апеляційний суд констатує, що в даному випадку вищенаведений трамвай відповідає критеріям, встановленим ст. 98 КПК України та є речовим доказом в даному кримінальному провадженні, у зв`язку із чим прокурор обґрунтовано звернувся із клопотанням про накладення арешту на такий транспортний засіб, а слідчий суддя дійшов вірного висновку про існування підстав для накладення арешту на трамвай задля забезпечення можливості його збереження в якості речового доказу.

Водночас, ч. 11 ст. 170 КПК України передбачає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України зобов`язує слідчого суддю при вирішенні питання про арешт майна врахувати, серед іншого, також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

На переконання апеляційного суду, всупереч вищевказаним вимогам закону, слідчий суддя, наклав арешт на трамвай моделі «TATRA Т3А» вагон №7153, із забороною відчуження, розпорядження та користування арештованим транспортним засобом, не обґрунтувавши таке обмеження прав власника належним чином.

Органом досудового розслідування не була доведена необхідність обмеження власника майна КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» у правомочності користування вищезгаданим трамваєм, зокрема, того, що незастосування зазначеної заборони призведе до приховування, пошкодження чи інших незаконних дій відносно трамвая як речового доказу.

Натомість, під час апеляційного розгляду було встановлено, що КП «ОДЕСМІСЬК-ЕЛЕКТРОТРАНС» є єдиним перевізником в м. Одесі, яке надає послуги з перевезення міським електротранспортом, є критично важливим для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період на території Одеської області, відповідно до розпорядження Одеської обласної військової адміністрації, транспорт підприємства має соціальну спрямованість, перевозить велику кількість громадян пільгових категорій, внаслідок чого вилучення будь-якої робочої одиниці рухомого складу з маршрутів міста суттєво ускладнює транспортну діяльність, впливає на регулярність руху та створює напруженість на транспортну інфраструктуру.

При цьому, в своїй заяві до апеляційного суду прокурор ОСОБА_7 повідомив, що на теперішній час експертами було оглянуто трамвай «TATRA Т3А» вагон №7153, з метою виявлення пошкоджень та встановлення технічного стану транспортного засобу, внаслідок чого прокурор не заперечує проти задоволення апеляційної скарги представника власника майна в частині зняття заборони користування трамваєм без права на його відчуження.

Зазначені обставини свідчать про те, що наразі таке застосоване слідчим суддею обмеження правомочності власника майна, як заборона користування трамваєм «TATRA Т3А», вагон №7153, призводить до надмірного обтяження прав КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС», основним напрямком діяльності якого є перевезення пасажирів в м. Одесі, а також не є розумним та співрозмірним завданням кримінального провадження, з урахуванням факту проведення огляду транспортного засобу експертом задля проведення відповідних експертних досліджень.

За встановлених обставин, суд апеляційної інстанції зауважує на тому, що у слідчого судді не було підстав для задоволення клопотання прокурора в повному обсязі та накладення арешту на транспортний засіб трамвай «TATRA Т3А», вагон №7153, із застосуванням заборони користування ним.

Відтак, колегія суддів констатує, що на теперішній час існують підстави для часткового задоволення клопотання прокурора в частині накладення арешту на вищевказаний трамвай без позбавлення його власника КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС», права користування, наряду з правомочністю розпорядження, оскільки таке обмеження його права власності на зазначений транспортний засіб буде надмірним та безпідставним.

На переконання апеляційного суду, в даному випадку достатнім задля забезпечення досягнення визначеної прокурором мети арешту майна у виді збереження речового доказу буде накладення арешту на зазначений трамвай, належний КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» із обмеженням права підприємства на розпорядження вказаним транспортним засобом.

Приписами п. 2 ч. 3 ст. 407 КПК України передбачено, що за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Судове рішення вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, якщо, згідно вимог п. 2 ч. 1 ст. 411 КПК України, суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки.

Отже, враховуючи все вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про існування підстав для часткового задоволення апеляційної скарги представника власника майна, скасування ухвали слідчого судді, в частині накладення арешту на трамвай моделі «TATRA Т3А», вагон №7153, та постановлення в цій частині нової ухвали про часткове задоволення клопотання прокурора та накладення арешту в межах вказаного кримінального провадження на зазначений вище трамвай, належний КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС», із забороною його відчуження та розпорядження ним.

Керуючись ст.ст. 24, 98, 170-173, 370, 404, 405, 407, 411, 419, 422, 532 КПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу керівника КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Одеси від 07.05.2025, якою накладено арешт на майно, зокрема, трамвай моделі «TATRA Т3А», вагон №7153, та змив на марлевий тампон волосся сивого кольору, в межах к/п №0000412 від 27.04.2025 за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України скасувати, в частині накладення арешту на трамвай моделі «TATRA Т3А» вагон №7153, який належить КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1.

Постановити в цій частині нову ухвалу, якою частково задовольнити клопотання прокурора відділу Одеської обласної прокуратури ОСОБА_7 та накласти арешт на трамвай моделі «TATRA Т3А» вагон №7153, який належить КП «ОДЕСМІСЬКЕЛЕКТРОТРАНС» та розташований за адресою: м. Одеса, вул. Водопровідна, 1 шляхом заборони відчуження та розпорядження.

В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4