Справа № 202/4738/25
Провадження № 1-кс/202/5003/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,

секретар судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі клопотання прокурора Лівобережної окружної прокуратури міста Дніпра ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні №0000043 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2, ч.3 ст.307 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор вернувся до слідчого судді із вказаним клопотанням, яке мотивував тим, СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні №0000043 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2, ч.3 ст.307 КК України.

25.06.2025 проведено санкціонований обшук автомобіля FORD FUSION, д/н НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 під час якого було виявлено та вилучено: FORD FUSION, д/н НОМЕР_1 , який постановою слідчого від 25.06.2025 визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене, з метою збереження речових доказів, просив слідчого суддю накласти арешт на майно вилучене в ході проведення обшуку, а саме: автомобіль FORD FUSION, д/н НОМЕР_1 .

Прокурор у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Власник майна у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином.

Неявка власника майна та прокурора, у відповідності до ч.1 ст.172 КПК України, не перешкоджає розгляду клопотання.

Повно та всебічно дослідивши матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, слідчий суддя прийшов до наступного.

Клопотання про арешт майна відповідає вимогам ст.171 КПК України. Подане до суду після усунення недоліків прокурором 04.07.2025.

СВ ДРУП №2 ГУНП в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування кримінальному провадженні №0000043 за ознаками злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2, ч.3 ст.307 КК України.

Ухвалою слідчого судді від 10.06.2025 надано дозвіл на проведення обшуку FORD FUSION, д/н НОМЕР_1 , яким користується ОСОБА_4 , з метою відшукання: наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, чорнових записів, мобільних телефонів, сім-карток, за допомогою яких зв`язувались співучасники злочину, банківських платіжних картки, грошових коштів у готівковій та електронній формах, отриманих в результаті здійснення незаконної діяльності; персональних комп`ютерних систем та їх частин (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів); мобільних терміналів (мобільних телефонів) систем зв`язку; електронних носіїв інформації.

25.06.2025 обшук було проведено та за його наслідками було виявлено на вилучено: автомобіль FORD FUSION, д/н НОМЕР_1 .

25.06.2025 вказане майно визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Відповідно до ухвали про дозвіл на обшук від 10.06.2025 слідчим суддею було визначено обсяг обшуку у автомобілі, а саме наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги або прекурсори, чорнові записів, мобільні телефони, сім-картки, за допомогою яких зв`язувались співучасники злочину, банківських платіжних картки, грошові коштів у готівковій та електронній формах, отримані в результаті здійснення незаконної діяльності; персональні комп`ютерних систем та їх частин (комп`ютерів, ноутбуків, планшетів); мобільних терміналів (мобільних телефонів) систем зв`язку; електронні носії інформації.

Отже, слідчим суддею не надавався дозвіл на виявлення та вилучення транспортного засобу.

Крім того, власником вилученого автомобілю є ОСОБА_5 , яка не є підозрюваною у кримінальному провадженні, будь-якого іншого процесуального статусу також не має.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України метою арешту майна є збереження речових доказів, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Приписами ч.10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Відповідно до вимог ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; можливість спеціальної конфіскації майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Відповідно до ст.98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберігали на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінального протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Статтею 131 КПК України арешт майна віднесений до заходів забезпечення кримінального провадження, які відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК застосовуються у разу доведення стороною обвинувачення трьох складових - обґрунтованої підозри вчинення кримінального правопорушення певного степеню тяжкості; підтвердження того, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи особи; існування даних, що застосування ініційованого заходу забезпечить виконання постановленого завдання.

Таким чином, частиною 3 ст.132 КПК встановлено три групи обставин, недоведеність яких усуває застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Слідчий суддя звертає увагу на те, що тягар доказування перед слідчим суддею, судом наявності підстав застосування заходів забезпечення кримінального провадження покладено на слідчого та прокурора, як на суб`єктів, які здійснюють кримінальне провадження.

Кримінальне провадження розслідується за ст.307 КК України.

У даному випадку стороною обвинувачення не доведено, що вилучений під час обшуку автомобіль, може містити інформацію, яка має доказове значення у кримінальному провадження, яке розслідується за фактом збуту наркотичних засобів, а його власниця не є підозрюваною у кримінальному провадженні, тобто слідчим/прокурором не доведено, що потреби досудового розслідування виправдовують саме такий ступень втручання у права та свободи ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання про арешт майна задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 40, 98, 100, 131, 132, ч. 2 ст. 167, ч.2 ст. 168, ст. ст. 170-175, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня оголошення.

Повний текст ухвали слідчий суддя склав 07.07.2025

Слідчий суддя ОСОБА_1