Провадження №: 1-кп/755/1277/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" червня 2025 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 , розглянув у відкритому підготовчому судовому засіданні клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 про закриття справи у зв`язку з примиренням з потерпілим у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001337 від 16.04.2025 року, за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мокляки Ємільчинського району Житомирської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, тимчасово не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,

за участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , законного представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 , 15.04.2025 року приблизно о 16:55, керуючи технічно справним автомобілем «Volksvagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 рухався з приблизною швидкістю 20 км/год. по крайній лівій смузі руху проїзної частини пр-ту П. Тичини від вул. Ю. Шумського в напрямку вул. Дніпровська Набережна у м. Києві.

Під час руху водій ОСОБА_3 допустив порушення вимог п.п. 1,5, 2.3.б), 18.1. ПДР України, а саме:

п. 1.5 ПДР України - дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;

п. 2.3.б) ПДР України - для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;

п. 18.1. ПДР України - водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека.

Порушення вище вказаних вимог ПДР України з боку водія ОСОБА_3 виразилось в тому, що він керуючи транспортним засобом марки «Volksvagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , під`їжджаючи до нерегульованого пішохідного переходу позначеного дорожніми знаками 5.38.1 та 5.38.2, дорожньою розміткою 1.14.2 ПДР України, котрі розташовані біля будинку № 4 по пр-ту П. Тичини у м. Києві, не зменшив швидкість керованого ним автомобіля перед пішохідним переходом, де в той час проїзну частину по нерегульованому пішохідному переходу пр-ту П. Тичини переходив пішохід ОСОБА_6 , який рухаючись з права на ліво по ходу руху транспортного засобу марки «Volksvagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , та мав перевагу в русі. Далі водій ОСОБА_3 продовжуючи рух створив своїми діями небезпеку для пішохода, що призвело до наїзду переднім правим колесом транспортного засобу марки «Volksvagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , на ліву ногу пішохода ОСОБА_6 . Внаслідок наїзду пішохід ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження та в подальшому самостійно звернувся до «Київської міської дитячої клінічної лікарні №2» м. Києва.

Причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, з технічної точки зору, є невідповідності дій водія транспортного засобу марки «Volksvagen Transporter», н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_3 вимогам пункту 18.1 ПДР України.

Потерпілий ОСОБА_6 в результаті дорожньо-транспортної пригоди отримав тілесні ушкодження, які виразилися в наступних травмах: закрита травма лівої стопи: садна (без опису морфології) у ділянці лівої стопи, перелом 2-ї плюснової кістки лівої стопи, які відносяться до СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості.

Порушення вказаних пунктів ПДР України водієм ОСОБА_3 знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з наслідками дорожньо-транспортної пригоди.

Своїми діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, ОСОБА_3 , обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.286 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про закриття кримінального провадження та звільнення його від кримінальної відповідальності, оскільки він примирився з потерпілим та просив його задовольнити. Зазначив, що він кримінальне правопорушення вчинив з необережності, свою вину визнає повністю, щиро кається у вчиненому, добровільно відшкодував потерпілому завдану шкоду.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_6 - ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні просив клопотання задовольнити. Зазначив, що вони з обвинуваченим примирилися, що будь-яких претензій до обвинуваченого вони не мають.

Прокурор у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заявленого клопотання про звільнення обвинуваченого ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності.

Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши клопотання та надані матеріали провадження, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття даного кримінального провадження, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Приписами ч. 1 ст. 285 КПК України передбачено, що особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 3 ст. 288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Згідно ч. 1 ст. 44 КК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом. За правилами частини другої тієї ж статті, звільнення від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених КК України, здійснюється виключно судом. Порядок звільнення від кримінальної відповідальності встановлюється законом.

Приписами ст. 46 КК України передбачено, що особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень, кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

У судовому засіданні ОСОБА_3 було роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності, що не відноситься до реабілітуючих підстав, передбачених пунктами 1-3 ч. 1 ст. 284 КПК України, і роз`яснено право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, на що обвинувачений ОСОБА_3 проти такого звільнення від кримінальної відповідальності не заперечував та надав свою згоду на закриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 286 КК України.

Відповідно до судової практики та роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №12 «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», примиренням винної особи з потерпілим належить розуміти як акт прощення її ним у результаті вільного волевиявлення, що виключає будь-який неправомірний вплив, незалежно від того, яка зі сторін була ініціатором та з яких мотивів. Звільнення винної особи від кримінальної відповідальності та закриття справи у зв`язку з примиренням із потерпілим можливе тільки в разі відшкодування завданих збитків або усунення заподіяної шкоди.

Так, згідно ч. 4 ст. 12 КК України нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

Злочин, передбачений ч. 1 ст. 286 КК України, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 , відноситься до нетяжких злочинів з необережною формою вини.

Зважив суд й на те, що ОСОБА_3 раніше не судимий, за даними наявної документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом у лікаря-нарколога, а також під наглядом у лікаря-психіатра не перебуває, що свідчить про його осудність, вчинив правопорушення не в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, а також на те, що законний представник потерпілого у судовому засіданні підтвердив, що вони з обвинуваченим ОСОБА_3 дійсно примирилися, жодного неправомірного впливу на них здійснено не було, жодних претензій до обвинуваченого як матеріального так і морального характеру вони не мають.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 286 КК України на підставі ст. 46 цього Кодексу у зв`язку з примиренням винного з потерпілим та закриття кримінального провадження № 0001337 від 16.04.2025 року.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено. Речові докази підлягають вирішенню відповідно до ст. 100 КПК України. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався.

Питання процесуальних витрат підлягає вирішенню відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись 12, 44, 46 КК України, статтями 100, 124, 126, 284-288, 314-316, 369-372, 392, 395 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України у зв`язку з примиренням винного з потерпілим, а кримінальне провадження № 0001337 від 16.04.2025 року - закрити. Запобіжний захід ОСОБА_3 під час судового розгляду кримінального провадження не обирався. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Стягнути з ОСОБА_3 витрати за проведення судових експертиз:

- № СЕ-19/111-25/24282-ІТ від 07.05.2025 року у сумі 5348 гривень 40 копійок;

- № 1824-Е від 25.04.2025 року у сумі 8481 гривень 60 копійок.

Речові докази у кримінальному провадженні:

- автомобіль «Volksvagen Transporter», р.н. НОМЕР_1 , який був переданий під розписку ОСОБА_3 - залишити ОСОБА_3 ;

- диск DVD-R «Verbatim» 4.7 gb. 120 min - залишити в матеріалах кримінального провадження. Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом семи днів з дня її проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Копію ухвали негайно після її проголошення вручити прокурору, законному представнику потерпілого та обвинуваченому.

Суддя ОСОБА_1