1Справа № 335/4024/24 1-кп/335/320/2025
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 травня 2025 року м. Запоріжжя

Вознесенівський районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді : ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого: ОСОБА_5 ,

захисника: ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Запоріжжя кримінальне провадження №0000201 від 18.01.2024 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Черняхів Черняхівського району Житомирської області, громадянина України, який має середню спеціальну освіту, не одруженого, військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який перебуває на посаді помічника гранатометника 3-го взводу оперативного призначення 1 -ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5-го батальйону оперативного призначення, у військовому званні «солдат», який не має місця реєстрації, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст.89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15 , ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 11.04.2023 № 112 солдата ОСОБА_5 призначено на посаду помічника гранатометника 3-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5-го батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 15.01.2024 року №16 уважати таким, що вибули: у щорічну основну відпустку за 2024 рік помічника гранатометника 3-го взводу оперативного призначення 1 -ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5-го батальйону оперативного призначення, солдата ОСОБА_5 (по мобілізації ) на 15 календарних днів з 15 по 29 січня 2024 року без виїзду з м.Запоріжжя.

Згідно відпускного квитка солдата ОСОБА_5 він 16.01.2024 року прийнятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_2 .

18 січня 2024 року, приблизно о 19:50 год., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи у відпустці, поза службою, будучі у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 - за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час конфлікту із ним, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи з прямим умислом, направленим на спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, розуміючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, схопив з кухонної тумби ніж, яким наніс ОСОБА_8 не менше двох ударів в область голови, спричинивши потерпілому забійну рану в задній частині тім`яної ділянки праворуч, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Після чого, без розриву в часі, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний умисел, направлений на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 , ОСОБА_7 розуміючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій, наявним у нього у руці ножом, наніс удар в область грудної клітини потерпілого, спричинивши ОСОБА_8 непроникаюче одиночне поранення передньої поверхні грудної клітки справа з раною в третьому міжребер`ї по середньо-ключичній лінії, з частковим пересіченням грудного м`язу і ушкодженням артеріальних м`язових гілок по ходу ранового каналу, розвитком геморагічного шоку І-ІІ ступеня, яке згідно висновку експерта №220п від 06.02.2024 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений за ч. 2 ст.125 КК України, а саме умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд кримінального провадження проводився лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

На думку обвинувачення, вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України доведена повністю, а саме: показами потерпілого ОСОБА_8 , показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , письмовими, відео, аудіо доказами, висновками експертиз, речовими доказами.

Інші особи для виклику та допиту в судовому засіданні в якості свідків не заявлялися і судом в умовах змагальності допитані усі заявлені сторонами свідки.

Дослідивши у судовому засіданні безпосередньо та проаналізувавши зібрані по справі докази, які представлені стороною обвинувачення і докази, які зібрані в ході судового розгляду та надані сторонами, оцінивши їх в своїй сукупності, вислухавши пояснення потерпілого, свідків, обвинуваченого, суд вважає, що обвинувачення, пред`явлене ОСОБА_14 за вищевказаною кваліфікацією не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні та не погоджується із такою кваліфікацією дій обвинуваченого, виходячи з наступного.

Статтею 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, суддя і суд встановлюють наявність або відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України не визнав. В судовому засіданні 20.03.2025 року ОСОБА_7 не заперечував, що він спричинив потерпілому тілесні ушкодження у виді рани грудної клітини та завдав ударів по голові в час та місці, які зазначені в обвинувальному акті, проте заперечив наявність в його діях умислу на заподіяння смерті потерпілого ОСОБА_8 . Пояснив, що у той день 18.01.2025 року він приїхав до ОСОБА_15 , сестри його колишньої нареченої. ОСОБА_18 його зустріла, вони разом пішли у магазин скупилися, піднялися нагору до квартири. Одразу ж на вході до квартири тільки вони привіталися, чоловік ОСОБА_16 почав витягувати ніж, на що ОСОБА_7 сказав йому: «Я бачив ще покраще, сховай». ОСОБА_17 сховав ніж. Потім ОСОБА_18 пішла, вони залишилися вдвох з ОСОБА_19 розмовляли про ОСОБА_20 , війну. ОСОБА_19 почав хвалитися щодо жінок, що ОСОБА_14 не сподобалося. Обвинувачений також пояснив, що після цього він побіг другий раз у магазин, коли повернувся ОСОБА_18 не було, ОСОБА_19 сидів у білому кріслі. ОСОБА_7 спитав у нього: «Де сковорідка, зараз приготую куряче філе». ОСОБА_19 сказав похмуро, що не потрібно, ОСОБА_18 усе зробить. У них пішла розмова за військових, ОСОБА_19 почав казати, що військові такі і такі, ображав солдатів нецензурною лайкою, малося на увазі - нехороші. Зайшов спір і обвинувачений спитав у потерпілого: «Кого ти покриваєш?», а ОСОБА_19 почав замахуватися ножом, на що ОСОБА_7 вихопив у ОСОБА_19 з руки різко ніж, кольнув його і почав бити його по голові зі словами «… Прийди в себе, що ти таке кажеш?..». Ножа він кинув ОСОБА_18 зі словами: « ОСОБА_18 , забери ножа, він на мене кидається». ОСОБА_18 сказала « ОСОБА_21 , йди», він її сказав: «Там, я його кольнув ножом, викликай швидку» і пішов. Пішов він до готелю, ховатися не збирався. Йому зателефонувала ОСОБА_18 , а потім його затримали, командир приїхав, забрали його. При ньому були гроші, яких немає вже, віддав адвоката каблучку, сумку з речами на збереження, банківську карту.

На уточнюючи питання учасників процесу ОСОБА_7 повідомив, що вихопив ножа з руки ОСОБА_19 , коли той сидів і його просто вколов. Хотів зупинити щоб перестав на нього кидатися. ОСОБА_8 сидів і замахнувся на нього. ОСОБА_7 також пояснив, що вихопив ніж, тільки вколов в сторону груді, звичайно у праву сторону, вдарив по голові, щоб він зупинився разів 3-4. Коли ОСОБА_19 при підняв руки, одразу кинув ніж. ОСОБА_18 з рук ніж не вибивала, він сам поклав ніж. Вирішив зупинитися, тому що у ОСОБА_19 очі піднялися, руки при піднялися, вже нічого не робить, тому і викинув ножа і пішов спокійно. Смикнувся ОСОБА_19 з ножом з крісла на нього в його бік. Реакцією на замах він лівою рукою вихопив ніж і просто уколов. Умислу на вбивство не було, просто уколов, ні болі йому не вбивства не хотів, бо знає, що ніж небезпечно. Побачив, що обличчя ОСОБА_19 змінилося. Як би знав що ОСОБА_19 стікає кров`ю, повернувся би назад. Не визнає себе винним, тому що захищався. ОСОБА_22 йому жодних пошкоджень не завдав. Як би ОСОБА_17 не продовжив махати руками, усе би закінчилося після уколу ножом. Нащо йому його вбивати? Він цікавився як там ОСОБА_19 , але його затримали. У конфлікті вважає, що винен ОСОБА_22 який розпочав ображати. Коли пили, були обоє в «гарячке», не знає як це сталося, він цього не хотів. Визнає, що заподіяв потерпілому тілесні ушкодження, але умислу на вбивство не мав. Увесь час судового розгляду ОСОБА_7 прохав відпустити його з-під варти на війну.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_8 05.11.2024 року пояснив, що він не знає, що трапилося з ОСОБА_23 , він дістав ніж і зробив те, що зробив. Це було у 18 січня 2024 року ОСОБА_7 опинився у нього вдома за місцем проживання. ОСОБА_7 взяв ніж і вдарив його ножом в груди. ОСОБА_8 також пояснив, що проживав з дівчиною та дитиною. ОСОБА_5 він не знає, його співмешканка знає і запросила. ОСОБА_7 попав у ситуацію і вони вирішили допомогти. Близько 8 години був вже вдома у потерпілого. Вони розмовляли, пили протягом усього дня, перебували вдома. У той день вони усі вживали алкогольні напої, коньяк пили. ОСОБА_7 , він та співмешканка вживали. Увесь день конфліктів не було, нічого підозрілого, усе було нормально, розмовляли. Жодної агресії ОСОБА_7 не проявляв. Це було на кухні. Вони сиділи напроти один одного. Потерпілий і ОСОБА_7 . Потерпілий не розуміє чому ОСОБА_7 його вдарив. ОСОБА_18 вийшла із кухні, ОСОБА_7 підхопився зі стільця і кинувся на потерпілого. Ніж столовий був на витягнутій руці. Ніж столовий лежав на кухні. Потерпілий сидів в халаті. ОСОБА_7 в правую грудну частину наніс удар. По голові вдарів рукою, більше не пам`ятає, відключився. Свідомість втратив. Усе трапилося в один момент. Після цього забігла ОСОБА_18 і виштовхала ОСОБА_5 з кухні та викликала швидку допомогу. Уточнив, що ОСОБА_7 продовжував наносити тілесні ушкодження, ОСОБА_24 відтягнула, потерпілий вже сидів на полу. Після цього ОСОБА_5 не бачив і почув як двері зачинилися і той пішов. По голові було два чи три удари, чим бив не бачив. Причини на це у ОСОБА_5 не було. Швидка допомога у лікарню його доставила, він був в тями. Від ножу було тілесне ушкодження. Під час події був у стані сп`яніння, цілий день пили. Він подумав, що це відголоски війни у ОСОБА_5 , а тому поліцію не викликав.

На питання обвинуваченого відповідав, що крісла білого у нього немає, ножа, про який каже ОСОБА_7 він не мав. Був лише ніж з чорним руків`ям кухонний, інших ножів у нього не було. Усі ножі на столі лежать. Ніяких інших ножів не було, поліція усе обшукала. Він волонтер і багато кого знає, і він не міг на солдат погано сказати, усе що каже ОСОБА_7 неправда.

На питання захисника пояснив, що тем для розмов було багато. Він не провокував ОСОБА_5 усе було нормально. Наслідків від дій ОСОБА_5 для нього жодних немає, рана загоїлася. До ОСОБА_5 жодних претензій не мав і не має. Поліцію не хотів викликати. Покарання просить призначити на розсуд суду. На суворому покаранні не наполягає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 24.10.2024 року пояснив, що є військовослужбовцем, командиром ОСОБА_5 . У січні 2024 ОСОБА_7 перебував у відпустці 10 діб по сімейним обставинам, тому що мав одружитися, надав документи. ОСОБА_25 , працює у барі на Металургів. Потім свідку подзвонили і сказали, що ОСОБА_23 намагався зґвалтувати свою майбутню дружину. Свідок знаходився в м.Оріхів на виконанні бойових завдань тому не міг його забрати інша людина поїхала його забирати. Потім свідку подзвонила сестра майбутньої дружини ОСОБА_18 і каже, що вони усе вигадали, він хороший, була напідпитку і потрібно розібратися. ОСОБА_5 відпустили і ОСОБА_7 поїхав у місце пункту тимчасової дислокації. Потім знов свідку на наступний день подзвонила сестра майбутньої дружини і каже щоб його відпустили, вони знайдуть де ОСОБА_23 жити. Під відповідальність ОСОБА_18 відпустили ОСОБА_5 зранку, він же був у відпустці. ОСОБА_23 казав, що нічого не розуміє, що вони від нього хочуть. Потім вона відзвонилася, що усе добре, була на підпитку. Увечері вона знов подзвонила і сказала, що ОСОБА_21 вставив ніж у груди її нареченому. Пояснила, що вона вийшла у вбиральню, коли зайшла побачила таку картину, ОСОБА_26 її чоловіка, вона ОСОБА_5 вигнала. Потім свідку дзвонили з чергової частини і було направлено відповідальну особу в м.Запоріжжя. ОСОБА_7 як солдат дисциплінований, відповідальний, сумлінне виконував свої обов`язки, але було декілька випадків коли ОСОБА_7 був напідпитку, 3-4 рази було таке, агресії жодного разу не проявляв, за вживання алкогольних напоїв його притягали до відповідальності. Разів 6-7 бачив ОСОБА_5 у стані сп`яніння, агресії не бачив від нього. Характеризує його позитивно. Поранень контузій у ОСОБА_5 не було. ОСОБА_7 зі штату не виключений на даний час.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 , 05.11.2024 року пояснив, що є інспектором патрульної поліції. Пояснив, що 18 січня 2024 року заступив на службу разом із напарником ОСОБА_27 в ніч з 18 на 19, був виклик про те, що чоловіка ножове поранення. Коли прибули по пр. Соборний, 151 виявили жінку ОСОБА_18 , котра пояснила, що її чоловіка вдарив співмешканець її сестри за ім`ям ОСОБА_23 . На кухні сидів ОСОБА_19 з пораненням у грудну клітину колоте поранення і на голові теж було поранення. Виявили швидку допомогу. Поки ОСОБА_19 надавали первинну допомогу, свідок спустився і зустрів швидку. Також встановили, що цей ОСОБА_23 на нього за день був виклик про домашнє насилля і у іншого екіпажу були його повні дані. Коли фото його показали ОСОБА_18 , вона його впізнала і ці дані були передані оперуповноваженим, які його шукали. Вони потім їздили за адресою: АДРЕСА_3 , але там нікого не було, шукали ОСОБА_23 по зупинках, проводили пошукові заходи. ОСОБА_18 та ОСОБА_19 повідомляли, що разом випивали на кухні і були в стані сп`яніння і стався конфлікт в ході якого ОСОБА_23 схопив ніж і вдарив ОСОБА_19 . Ніж був у мийці на кухні, ОСОБА_18 показала де ніж. У приміщенні була дитина. Свідок бачив лише один ніж кухонний- у мийці у крові. Інших ножів і того, про який каже обвинувачений не було.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 26.11.2024 року пояснив, що є інспектором патрульної поліції. Пояснив, що 18 січня 2024 року отримали виклик про тілесні ушкодження, начебто хтось когось поранив. Прибувши на виклик виявили у чоловіка ножове поранення в область грудей, на голові були ще значні поранення. Їм повідомили, що вживали алкоголь з маловідомим громадянином Роєм, який потім втік. Виявили що випадок кримінальний, викликали швидку допомогу і були відправлені на відпрацювання особи.На чергуванні був з ОСОБА_9 близько 20:30 год. це було по пр. Соборний, 151 квартиру не пам`ятає. Про подію повідомляла співмешканка ОСОБА_28 , яка також була у стані алкогольного сп`яніння і вона повідомила що стався конфлікт під час якого сталася сварки чи бійка між ОСОБА_17 та ОСОБА_29 , в ході якого ОСОБА_30 наніс поранення. ОСОБА_17 був в свідомості, не надав пояснень, а лише вимагав знайти зловмисника і притягнути до відповідальності. З правого боку було проникаюче поранення, яке кровоточило і на голові були пошкодження. В грудях було одне поранення. Вони називали лише його ім`я, але так сталося, що за кілька днів до того наряд поліції приїзжав на домашнє насилля до сестри, а тому по фото ОСОБА_18 впізнала ОСОБА_5 . Надалі поїхали відпрацьовувати ОСОБА_5 не знайшли його. У жінки пошкоджень не було.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 11.03.2025 року пояснила, що не є очевидцем того, що трапилося. Їй відомо, що ОСОБА_23 порізав ОСОБА_19 , про це свідку повідомила її матір рано вранці телефоном. Напередодні ОСОБА_23 застосував до свідка фізичну силу, викликали поліцію, приїхали військові його забрали. Після цього вона ОСОБА_23 не бачила. Це було за 4 дні до їх одруження. А це трапилося за декілька днів. ОСОБА_23 приїхав до неї у відпустку на реєстрацію шлюбу 15.01.2024, вони мешкали разом. Трапилася сварка був нетверезий та вдарив її, мати викликала поліцію, його забрали і більше вони не бачилися. Наступного дня ОСОБА_7 стукався у вікно, вони не спілкувалися. У неї залишився жетон та літня військова форма ОСОБА_5 . Агресії від нього не бачила, крім того випадку і вона не знає чому він так з нею вчинив. Характеризує його виключено позитивно, зазначає, що ОСОБА_7 добрий, щедрий, має авторитет у бригаді. ОСОБА_7 проходить військову службу з 2022 року у 15 бригаді. Останнім час змін у поведінці ОСОБА_5 не помічала. Вона бачила лише фото з кухні сестри ОСОБА_13 , іншого не бачила. ОСОБА_18 сказала, що нібито ніж вибила з рук ОСОБА_5 та виштовхнула його з квартири. Вони увесь день пили алкогольні напої, це все про що свідку відомо. Коли ОСОБА_7 у стані сп`яніння він стає агресивним. Вона не знає як ОСОБА_7 опинився у будинку сестри.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 20.03.2025 року пояснила, що того дня 18.01.2024 року усе було добре. ОСОБА_23 прийшов до них у гості. ОСОБА_7 не знав де свідок живе. Привела його додому АДРЕСА_4 . З ОСОБА_31 до цього знайомим не був. ОСОБА_23 повідомив, що йому потрібно до автобуса почекати декілька годин, чи можна прийти до неї. ОСОБА_19 дозволив прийти. Сіли, випили, поїли, усе було спокійно. Однак вже ввечері коли вона вийшла до вбиральні, дитина була у кімнаті, заходить на кухню, бачить як ОСОБА_7 ножом руків`ям б`є ОСОБА_8 по голові рази 3, а потім в районі грудей наносить один удар. Ріжучий удар це був, це було видно. Вона не знає яка у них була розмова, у зв`язку із чим це трапилося. Потім вона вибила ніж з рук ОСОБА_5 і просить його піти. Просто каже: «ОСОБА_21, уходи, будь ласка». ОСОБА_7 розвернувся і пішов. Вона викликала швидку, ОСОБА_8 повезли на швидкій, її допитували, потім вона мила кров. Знайомі вони з ОСОБА_32 приблизно вісім місяців, познайомила її сестра, з якою ОСОБА_7 мав одружитися. Вона від нього такого не очікувала. Ніколи не було жодної агресії. Раніше у стані алкогольного сп`яніння його бачила, ОСОБА_7 не був агресивний. У місті Запоріжжі ОСОБА_7 був щоб одружитися на її сестри, щось у них трапилося, вони розійшлися. ОСОБА_22 неконфліктний і у стані алкогольного сп`яніння. Також пояснила, що ОСОБА_22 запросив ОСОБА_33 переночувати у них, свідок підготувала ОСОБА_34 спальне місце. Проте таке трапилося, вона відійшла і трапився цей конфлікт. Криків, сварки нічого не було, було тихо. Дитина була у дитячій кімнаті. Це було приблизно о 22 годині вечора. ОСОБА_22 сидіть на стільці і далі сидів. Вже коли приїхала швидка його на підлогу поклали і сказали потрібно шити рану. Яким чином вибила ніж не знає, каже це був як :«автопілот», ніж відлетів у бік у мийку. Вона ніж навіть не чіпала, показала цей ніж поліцейським і сказала, що там можуть бути її відбитки. Швидка приїхала швидко хвилин 15 разом із поліцією. Також свідок підтвердила, що ОСОБА_7 сказав їй, що: «подивись на ОСОБА_61, якщо там погано викликай швидку». Ножа, який показує ОСОБА_7 на малюнку в судовому засіданні не бачила, такого ножу не було. Після події ОСОБА_7 подзвонив їй і каже, що йому погано щоб вона приїздила, це чуло ДБР, вони поїхали і його забрали з готелю. Впевнена, що спочатку ОСОБА_7 бив ОСОБА_35 по голові. ОСОБА_22 ніякого ножа не мав. ОСОБА_22 свідку повідомив, що вони з ОСОБА_32 розмовляли з приводу війни, а що саме не казав. ОСОБА_22 не мав жодних претензій до ОСОБА_5 , поліцію не бажав викликати. Коли він її побачив, що вона зайшла, заспокоївся і тихо спокійно пішов з квартири. Після цього з ОСОБА_23 не спілкувалася.

Інші особи для виклику та допиту в судовому засіданні в якості свідків не заявлялися і судом в умовах змагальності допитані усі заявлені по справі свідки.

Окрім показів обвинуваченого, потерпілого, свідків, у судовому засіданні досліджено письмові, відео, аудіо та речові докази згідно до яких:

Даними, які містяться у протоколі огляду місяця події від 19.01.2024 року з фототаблицями і носієм інформації з відеофіксацією, встановлено, що старший слідчий - криміналіст 1 СВ ТУ ДБР у м. Мелітополі ОСОБА_36 в присутності понятих, власника приміщення ОСОБА_13 03.10.2023 з 21:47 до 23:47 годині під час якого за участю двох понятих, спеціалістів із застосуванням відеокамери, оглянуто та описано квартиру АДРЕСА_2 . Під час огляду встановлено, серед іншого, що на кухні наявний стіл зі скляною поверхнею, на якому розташовані залишки медичних ліків, рукавиці, склянка з рідиною жовтого кольору, металева чарка, пластиковий стакан, пляшка з під коньяку, сік та інші предмети, праворуч від столу напроти стільця з жовтою подушкою розташований дерев`яний стілець сидіння до входи, покритий халатом синього кольору зі слідами речовини бурого кольору (РБК) пошкодженням коміру праворуч та пошкодженнями у вигляді порізу довжиною близько 30 мм кожне. Перед цим стільцем на підлозі на поверхні кахлю маються плями та калюжі з РБК, з яких зроблено змиви. Вздовж правої стіни кухонні меблі. На столешні розташоване кухонне приладдя, пластикова пляшка з під напою та інші побутові предмети. В раковині знаходиться посуд, на дні раковини виявлено предмет, схожий на ніж з рукояткою чорного кольору довжиною 31 см. на лезі якого виявлено сліди РБК. У смітнику також виявлено пляшку від коньяку. Під час обробки столешні, кухонного приладдя, посуду виявлено та вилучено на липку стрічку чотири сліди.

Під час огляду вилучено халат синього кольору, РБК на підлозі кухні, пляшки з під конку Коблево -2 шт, металеві чарки 3 шт, предмет схожий на ніж, сліди пальців рук.

До протоколу додано фототаблиці та карта пам`яті з відеозаписом протоколу огляду місця події.

Зазначений огляд та обставини, також відображені при відтворенні у судовому засіданні відеофайлів, які містяться на носії інформації, як додаток до протоколу огляду місця події.

Даними, які містяться у протоколі огляду речей від 06.04.2024 року, встановлено, що старший слідчий першого слідчого відділу дислокацією м. Мелітополі та м. Запоріжжі Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі підполковник Державного бюро розслідувань ОСОБА_37 , у зв`язку з проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні№ 0000201, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18 січня 2024 року за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні замаху на вбивство ОСОБА_8 , за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст.115 КК України, керуючись ст.ст. 104, 105, 106, 107, 223, 237 КПК України, у приміщенні службового кабінету Територіального Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, за адресою: місто Запоріжжя, вулиця Оранжерейна, 23, провів огляд речей - диску для формату «DVD-R», збережені відеозаписи з торгівельного закладу «Апельмон» (ТОВ «Апельмон прайм»), розташованого за адресою: місто Запоріжжя, пр. Маяковського, 2 за 18.01.2024. Предметом огляду є диск для лазерних систем зчитування формату «DVD-R». При поміщенні диску до дисководу «ASUS», підключеного до персонального службового комп`ютеру встановлено, що на ньому збережено відеофайли з назвою (мовою оригіналу): «Мужчина зашел в магазин 1», «Мужчина зашел в магазин с женщиной», «Мужчина с девушкой на кacce», «Мужчина женщиной скупились и выходят с магазина», «Мужчина скупился и выходит с магазина», «Мужчина стоит на кассе» та «Стоят на кассе».

До протоколу долучено відеозапис з ТОВ «Апельмон Прайм» від 18.01.2024 року ,який оглянуто у судовому засіданні безпосередньо.

Зазначений огляд та обставини, також відображені при відтворенні у судовому засіданні відеофайлів, які містяться на носії інформації, як додаток до протоколу огляду місця події.

Висновком експерта від 13.02.2024 року № СЕ-19/108-24/2523-Д встановлено, що сліди папілярних узорів рук з найбільшими розмірами по вісях 14x15 мм, 12х20 мм, 25x42 мм та 19?20 мм, вилучені 19.01.2024 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_5 . придатні для ідентифікації особи (осіб). Слід папілярного узору руки з розмірами по вісях 14х15 мм, вилучений 19.01.2024 року під час огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім?я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; сліди папілярних узорів рук з розмірами по вісях 12х20 мм та 25х42 мм, вилучені там же, залишені відповідно: мізинцем лівої руки та ділянкою долонної поверхні (гіпотенаром) лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім?я ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; слід папілярного узору руки з розмірами по вісях 19х20 мм, вилучений там же, залишений великим пальцем лівої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на і я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Висновком експерта від 07.02.2024 року №СЕ-19/108-24/2458-Д встановлено, що на поверхні предмету схожого на ніж, вилученого 18.01.2024 року при проведенні огляду місця події - квартири АДРЕСА_2 , сліди папілярних узорів не виявлені. Відповісти на запитання: «Якщо так, чи придатні вони для ідентифікації особи (осіб), яка (які) їх залишила (залишили)?» не можливо у зв?язку з тим, що на поверхні об`єкту, наданого на дослідження, сліди папілярних узорів не виявлені. Відповісти на запитання: «Чи залишені сліди папілярних узорів, виявлені на поверхні наданого для дослідження предмету, схожого на ніж, потерпілим ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , підозрюваним ОСОБА_38 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , свідком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 або іншою особою (особами)?» не можливо у зв`язку з тим, що на поверхні об`єкту, наданого на дослідження, сліди папілярних узорів не виявлені.

Висновком експерта №520 від 16.02.2024 року встановлено, що кров від потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемагмотинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.Кров від підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 із супутнім антигеном Н.При судово-цитологічному дослідженні слідів на клинку ножа кухонного (об?єкт №?2) встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н, що не виключає її походження від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0; в тому числі від потерпілого ОСОБА_39 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_5 виключається. Статеву належність крові визначити не виявилося можливим у зв?язку із відсутністю в препаратах клітин крові, необхідних для статевоспецифічної диференціації. Епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені. При судово-цитологічному дослідженні рукоятки ножа кухонного (об?єкт № 1) наявність крові та поту не встановлена. Епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені.

Висновком експерта №СЕ-19/108-24/2460Д від 13.02.2024 року встановлено, що на поверхні двох пляшок з-під коньяку «Коблево», які було вилучено 18.01.2024 року, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , виявлено два сліди папілярних узорів рук розмірами по вісях 17х42 мм та 22х35 мм.Сліди папілярних узорів рук розмірами по вісях 17х42 мм та 22х35 мм, виявлені в результаті дослідження, придатні для ідентифікації особи (осіб), що їх залишила (залишили). Слід папілярного узору руки з розмірами по вісях 17х42 мм, виявлений на поверхні однієї скляної пляшки, яка була вилучена 18.01.2024 року, в ході проведення огляду місця події за адресою: АДРЕСА_4 , залишений безіменним пальцем правої руки дактилоскопічна карта якої заповнена на ім?я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Слід. папілярного узору руки з розмірами по вісях 22х35 мм,виявлений на поверхні іншої скляної пляшки, яка була вилучена там же, залишений великим пальцем правої руки особи, дактилоскопічна карта якої заповнена на ім`я ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Висновком експерта №483 від 19.02.2024 року встановлено, що «Рідка кров від потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0 (Згідно з «Висновком експерта» іід 13.02.2024 року №464, дослідження проведено експертом ОСОБА_40 ).Категорію видільництва групових антигенів потерпілого ОСОБА_8 не встановлювали через відсутність реагенту у відділенні .«Рідка кров від підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0. (Згідно з «Висновком експерта» від 26.01.2023 року №313, дослідження проведено експертом ОСОБА_41 ) ОСОБА_7 належить до категорії видільників (Se) групових антигенів, що встановлено дослідженням зразка його слини, висушеної на марлі. В слині на марлі від підозрюваного ОСОБА_5 виявлений супутній антиген Н. При судово- цитологічному дослідженні чарки І (об`єкт №1) знайдена слина без домішків крові та епітіальної клітини, при встановленні групової належності яких виявлені антигени А і Н, що не виключає походження слини та (або) клітин від (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н видільника групових антигенів, в тому числі від ОСОБА_5 . Домішка слини та (або) клітин від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, в тому числі від ОСОБА_8 можлива лише при сумісному використанні чарки декількома особами. Висловитися про регіональне походження та статеву належність виявлених клітин не представилося можливим через недостатню кількість виявлених морфологічних ознак та ядер епітеліоцитів, придатних для дослідження. Матеріал з об?єкта № 1 може бути використаний для подальшого ДНК-дослідження. При судово-цитологічному дослідженні чарок ІІ та III (об?єкти № 3, 5) знайдена слина без домішки крові, при встановленні групової належності якої виявлені антигени А і Н, що не виключає її походження від особи (осіб) з групою крові А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою AB0 з супутнім антигеном Н, причому в об?єкті № 3 незалежно від категорії видільництва групових антигенів, а в об?єкті №? 5 від видільника групових антигенів, в тому числі від ОСОБА_5 . Домішка слини від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А та анти-В, в тому числі від ОСОБА_8 можлива лише при сумісному використанні чарок декількома особами. Епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені. При судово-цитологічному дослідженні тих же чарок (об`єкти №2,4,6) наявність крові та слини не встановлені. Епітеліальні клітини, придатні для дослідження, не знайдені.

Висновком експерта №482 від 16.02.2024 року встановлено, що кров від потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н. В слідах на марлевому томпоні зі змивом з « поверхні підлоги кухні» (об`єкт №1) встановлена навяність крові людини, при визначені групової належноств якої виявлений антиген Н та ізогемаглютинінами анти-А і анти-В , що не виключає її походження від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від ОСОБА_8 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_5 виключається.

Висновком експерта №485 від 16.02.2024 року встановлено, що кров від потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютинінами анти-В за ізосерологічною системою АВ0 із супутнім антигеном Н. При судово-імунологічному дослідженні слідів на халаті чоловічому темно-синього кольору ( об`єкти№1,3) встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В, що не виключає походження крові від особи (осіб) з групою крові 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. В тому числі від потерпілого ОСОБА_8 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_5 виключається.

Висновком експерта №27 від 29.02.2024 року встановлено, що на представленому халаті потерпілого ОСОБА_8 , 1978 року народження виявлене пошкодження яке є колото-різаним і утворилося від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Результати проведеного експериментально- порівняльного дослідження дають підстави вважати, що досліджене пошкодження на халаті потерпілого, могло утворитися від дії клинку ножа, наданого на експертизу.

Висновком експерта №220п від 07.03.2024 року встановлено, що непроникаюче одиночне поранення передньої поверхні грудної клітки справа з раною в 3-му міжребер?ї по середньо-ключичній лінії, з частковим пересіченням грудного м?язу і ушкодженням артеріальних м`язових гілок по ходу ранового каналу, розвитком геморагічного шоку І-ІІ ступеня у гр. ОСОБА_8 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (п.2.3.1.а, п.2.3.3.«Правила судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6).Операція 18.01.2024р.: ПХО рани грудної клітки справа. Санація. Дренування. «При пальцевій ревізії, раньовий канал йде, частково у пахвову ямку, частково донизу під великий грудний м?яз, де сліпо закінчується.» Рана в задній частині тім`яної ділянки праворуч, наслідком загоєння якої с рубець. У гр. ОСОБА_8 сама по собі кваліфікується як легке тілесне ушкодження (п.2.3.2.6, п.2.3.5 «Правила ..»).Тілесні ушкодження були оглянуті після їх повної регенерації (загоювання та утворення рубців) і проведеної хірургічної обробки. У зв`язку з чим, достовірно встановити характер травмуючих предметів не видається можливим. В наданій медичній документації, рана в ділянці голови охарактеризована як «забійна», рана в ділянці грудної клітки праворуч - як «колото-різана», опис їх морфологічної характеристики в наданій медичній документації це не виключає.Давність утворення ушкоджень не суперечить терміну, зазначеного в обставинах справи, наданій медичній документації. Враховуючи характер ушкодження в ділянці грудної клітки, утворення її від дії власної руки виключається, ушкодження в ділянці голови розташоване в зоні доступності для спричинення власної руки.

Висновком експерта №464 від 13.02.2024 року встановлено, що рідка кров від потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком судово-медичної експертної комісії №472/к від 27.03.2024 року(експертиза за матеріалами справи), встановлено, що згідно «Висновку експерта» №220п від 06.02.2024р. у гр. ОСОБА_8 , 1978р.н., виявлені наступні тілесні ушкодження: непроникаюче одиночне поранення передньої поверхні грудної клітки справа з раною в 3-му міжребер`ї по середньо-ключичній лінії, з частковим пересіченням грудного м`язу і ушкодженням артеріальних м`язових гілок по ходу ранового каналу, розвитком геморагічного шоку І-ІІ ступеня; раньовий канал йде, частково у пахвову ямку, частково донизу під великий грудний м`яз, де сліпо закінчується; рана в задній частині тім`яної ділянки праворуч, наслідком загоєння якої є рубець. Тілесні ушкодження були оглянуті після їх повної регенерації (загоювання та утворення рубців) і проведеної хірургічної обробки. У зв`язку з чим, достовірно встановити характер травмуючих предметів не видається можливим. В наданій медичній документації, рана в ділянці голови охарактеризована як «забійна», рана в ділянці грудної клітки праворуч - як «колото-різана», опис їх морфологічної характеристики в наданій медичній документації це не виключає. Дані ушкодження утворились не менш ніж від двох травматичних впливів.

Згідно протоколу слідчого експерименту з відеозаписом за участю потерпілого ОСОБА_8 від 21.03.2024р., останній зазначає, що ОСОБА_42 наніс 3-4 удари руків`ям кухонного ножа, який тримав у правій руці, по «верхній частині голови» - тім`яна ділянка потерпілому, який знаходився в цей момент у положенні напівсидячи та «не змінюючи хват» наніс удар лезом ножа у праву частину грудної клітки спереду. Удари були не сильні. Враховуючи збіг характеру травмуючих предметів (удар руків`ям ножа діє на тіло як тупий предмет, удар лезом ножа діє на тіло як колючо-ріжучий предмет) з характером тілесних ушкоджень (див. п.1. даних підсумків), локалізації травматичних впливів («верхня частина голови», «права частина грудної клітки спереду») з локалізацією тілесних ушкоджень (див. п.1. даних підсумків), експертна комісія вважає, що утворення тілесних ушкоджень за механізмом, який зазначає потерпілий ОСОБА_8 в ході проведення слідчого експерименту від 21.03.2024р. - не виключається.

Висновком експерта №4484 від 04.03.2024 року встановлено, що кров від потерпілого ОСОБА_8 відноситься до групи 0 з ізогемаглютинінами анти-А і анти-В за ізосерологічною системою АВ0. Кров від підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0 з супутнім антигеном Н. В слідах на спортивні кофті підозрюваного ОСОБА_5 (об`єкти № 6, 7, 9), встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н. Отриманий результат не виключає походження крові від особи (осіб) групи 0 з ізогемаглютиніами анти-А, анти-В за ізосерологічною системою АВ0, в тому числі від потерпілого ОСОБА_8 . Походження крові від підозрюваного ОСОБА_5 виключається. В слідах на одязі підозрюваного ОСОБА_43 : куртці (об`єкти №1-5), спортивній кофті (об`єкт № 8), спортивних штанах (об`єкти № 10-12), парі черевиків (об`єкти № 13-16) наявність крові не встановлена.

Висновком експерта №313 від 26.01.2024 року встановлено, що кров від підозрюваного ОСОБА_5 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0.

Висновком експерта №110п від 23.01.2024 року встановлено, що при огляді у гр. ОСОБА_5 , 1972 р.н. виявлено садно у ділянці лівої лопатки, що кваліфікується як легке тілесне ушкодження (згідно п.2.3.2.6. «Правила судово- ведичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року № 6).Виявлене тілесне ушкодження у гр. ОСОБА_5 утворилося за механізмом тупої травми, тобто від дії тупого предмету. Давність утворення тілесного ушкодження у гр. ОСОБА_5 в межах 3-5 діб на момент огляду (23.01.2024р.). Виявлене ушкодження у гр. ОСОБА_5 розташоване в ділянці, що є доступною для спричинення власною рукою.

Даними, які містяться у протоколі огляду речей від 03.04.2024 року встановлено, що старший слідчий ОСОБА_44 провів огляд диску для лазерних систем зчитування формату DVD- R, на якому збережено аудіозапис мовного реєстратора КНП «Територіальне медичне об`єднання «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЗОР - повідомлення на спецлінію «103» від 18.01.2024 року щодо виклику швидкої до ОСОБА_8 та встановив, що оператор 102 повідомляє оператору 103 про те, що ножове поранення по АДРЕСА_4 чоловік у свідомості. Нічого не сказали, кинули слухавку»

Додатком до вказаного протоколу є диск для лазерних систем, аудіофайл на якому відтворено у судовому засіданні.

Даними, які містяться у протоколі огляду речей від 04.04.2024 року встановлено, що старший слідчий ОСОБА_44 провів огляд диску для лазерних систем зчитування формату DVD- R, на якому збережено аудіозапис повідомлень на спецлінію «102» вд180.1.2024 року, які надходили з абонентських номерів НОМЕР_2 , який належить свідку ОСОБА_13 та НОМЕР_3 КНП «МЛЕ та ШМД`ЗМР. щодо виклику поліції до ОСОБА_8 та встановив, що ОСОБА_13 повідомляє оператору 102 про те, що ножом порізали чоловіка, необхідно приїхати швидше по АДРЕСА_4 . На питання щодо місця поранення, ОСОБА_13 , повідомляє, що скрізь. На іншому аудіозаписі наявна інформація щодо спілкування оператора 103 з лікарнею і встановлено, що о 21:35 доставлений ОСОБА_8 , який повідомив, що о 21 годині приблизно його вдарив ножом невідомий по АДРЕСА_4 . По діагнозу: проникаюче ножове поранення грудної клітини справа, госпіталізований, стан тяжкий, повідомлено матір.

Додатком до вказаного протоколу є диск для лазерних систем, аудіофайл на якому відтворено у судовому засіданні.

Даними, які містяться у протоколі огляду речей від 04.04.2024 року встановлено, що старший слідчий ОСОБА_44 провів огляд диску для лазерних систем зчитування формату DVD- R, на якому збережено фрагменти відеозаписів з різних нагрудних камер працівників поліції, які прибули АДРЕСА_4 , відомості щодо обстановки на місці події, дані щодо результатів опитування учасників, які перебували на місці події та з`ясування обставин події які відбулися. З вказаних відеозаписів встановлено, що працівники поліції прибувши АДРЕСА_4 о 20 год. 40 хв., виявили, що у кухні на стільці сидить потерпілий ОСОБА_8 , вдягнений у нижню білизну з тілесним ушкодженням у вигляді колото-різаної рани в районі грудної клітини справа, поліцейські зустріли працівників швидкої допомоги та провели їх у квартиру.

Додатком до вказаного протоколу є диск для лазерних систем, відеофайли на якому відтворено у судовому засіданні.

Даними, які містяться у протоколі проведення слідчого експерименту від 21.03.2025 року, за участю потерпілого ОСОБА_8 , двох понятих, відеозапис якого був відтворений безпосередньо у судовому засіданні, відповідно до ст. 359 КПК України, встановлено, що зафіксовано обставини та події, які відбулися 18.01.2024 за адресою: АДРЕСА_4 , а також потерпілий показав місце знаходження обвинуваченого, механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілому підозрюваним, місце удару, положення потерпілого після удару, нанесення ударів потерпілому, місце розташування знаряддя злочину. Потерпілий вказав, що ОСОБА_42 схопив кухонних ніж з поверхні дошки для нарізання та наніс кілька ударів руків`ям кухонного ножа по голові, потім одразу після цього яким саме чином ОСОБА_8 не зрозумів, ОСОБА_7 наніс удар чи удари в область грудної клітини потерпілого. Удари були не сильні, свідомість він не втрачав. ОСОБА_45 у той час виходила до туалету та момент нанесення ударів повернулася до кухні, саме вона вибила у ОСОБА_46 ніж з руки. Щодо удару ножом також зазначив, що він був не сильний, оскільки була пошкоджена лише артерія, якщо б удар був сильним, в нього б була пробита легеня.

Зазначені події та обставини, вказані потерпілим ОСОБА_8 у ході проведення слідчого експерименту також відображені при відтворенні у судовому засіданні відеофайлів, які містяться на носії інформації, як додаток до протоколу слідчого експерименту (т.1 а.к.п.182).

Відповідно до протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 05.03.2024 року у приміщенні КНП «МЛЕ та ШМД» ЗМР вилучено історію хвороби на ім`я ОСОБА_8 в одному томі карта №1114.

Також у тому числі і в судовому засіданні 11.03.2025 року за клопотанням сторони захисту досліджено і оглянуто речові усі речові докази згідно постанов слідчого: халат синього кольору; змиви речовини бурого кольору з підлоги кухні з контрольним змивом; дві пляшки з-під кон?яку «Коблево»; три металеві чарки; предмет, схожий на ніж; чотири відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук. куртка чорного кольору «Nortfolk», пара взуття чорно-сірого кольору; штани спортивні сірого кольору «Hoodrich» кофта спортивна сірого кольору «Hoodrich»; мобільний телефон «Samsung Galaxy M23 SG 4|128 GB SM- M236BIDGSEK»; мобільний телефон «Samsung» білого кольору imei l: НОМЕР_4 ; зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору; диск для лазерних систем зчитування , на якому збережені відеозаписи з камер ТОВ «Апельмон прайм», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр. Маяковського, 2за 18.01.2024 року; куртка чорного кольору «Nortfolk», яка упакована до картонної коробки; пара взуття чорно-сірого кольору, яка упакована до картонної коробки; штани спортивні сірого кольору «Нoodrich», які упаковані до картонної коробки; кофта спортивної сірого кольору «Hoodrich», яка упакована до картонної коробки;мобільного телефону «Samsung Galaxy М23 5G 4/ 128 GB», який упаковано до полімерного сейф-пакету; мобільний телефону «Samsung» білого кольору imeil: НОМЕР_4 , який упаковано до полімерного сейф-пакету 2989666; матеріал з об`єктів №6, 7, 9 до висновку експерта №484 від 04.03.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР, диск для лазерних систем зчитування, на якому збережений аудіозапис телефонного дзвінку диспетчеру «103», який здійснив оператор поліції «102» 18.04.2024 року, диск для лазерних систем зчитування, на якому збережені аудіозаписи телефонних дзвінків до поліції, які здійснювали свідок ОСОБА_13 18.01.2024 року, а також представник КПН «МЛЕ ШМД ЗМР куди з тілесними ушкодженнями було доставлено потерпілого, диск для лазерних систем зчитування, на якому збережені відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які 18.01.204 року здійснили виїзд на місце події за викликом щодо ножового поранення ОСОБА_8 , матеріал з об`єкта №2 до висновку експерта №520 від 16.02.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР;матеріал з об`єктів №№1-3 до висновку експерта №485 від 16.02.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ`ЗОР; матеріал з об`єкта №1 до висновку експерта №482 від 16.02.2024, таблицю з двома слідами папілярних узорів рук, виявлених на пляшках Мі коньяку «Коблево», яку упаковані до полімерного сейф-пакета №2707377;дактилоскопічні картки потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_13 підозрюваного ОСОБА_5 , які упаковано до полімерного сейф-пакета № 2707378;матеріал з об`єктів №№1, 3, 5 до висновку експерта № 483 від 19.02.2024, упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №627 складеному 23год.55 хв. 18.01.2024 року лікарем ОСОБА_47 - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Вищенаведені докази відкриті стороні захисту, та відповідно до ч.12 ст. 290 КПК України, відомості, що містяться в них, можуть бути допущенні, як докази і є належними і допустимими доказами у цьому провадженні.

Окрім того, досліджені безпосередньо у судовому засіданні і процесуальні документи сторони обвинувачення. Відомості, встановлені у зазначених документах, не є доказами винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Водночас, ці дані свідчать про дотримання норм чинного кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.

Так, витягом з ЄРДР № 0000201 від 18.01.2024 підтверджується внесення відомостей про злочин , внесений за правовою кваліфікацією ч.2 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України, в якому зазначено, що 18.01.2024 року приблизно о 20-30 годині військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 НГУ солдат ОСОБА_7 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_6 під час вживання алкогольних напоїв з мешканцем вказаної квартири ОСОБА_8 , маючи умисел на умисне вбивство останнього та діючи на грунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс потерпілому одиночне ножове поранення грудної клітини справа, після чого зник з місця події, тим самим виконав усі дії, які залежали від його волі, оскільки потерпілому ОСОБА_8 вчасно була надана кваліфікована медична допомога.

Постановою керівника Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони ОСОБА_48 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні 0000201 від 18.01.2024 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 115 КК України до 18.04.2024 року.

Постановою старшого слідчого першого відділу (з дислокацією у м. Мелітополь та м.Запоріжжі ) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_49 від 09.04.2024 року про внесення змін до юридичної кваліфікації кримінального провадження №0000201, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.01.2024 року, за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, змінивши кваліфікацію на ч.3 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.

Згідно з рапортом від 18.01.2024 року, 18.01.2024 року отримано заяву та зареєстровано ЄО за №1573 від 18.01.2024 року як інші тілесні ушкодження. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено наступне: 18.01.2024 року о 20-30 годині надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.01.2024 року о 20-30 за адресою: АДРЕСА_4 , чоловіка поранили ножом, на питання більше не відповідає, слухавки кинула.

Згідно з рапортом від 18.01.2024 року, 18.01.2024 року отримано заяву та зареєстровано ЄО №1579 як ТТУ. В результаті опрацювання вказаної інформації встановлено: 18.01.2024 року о 22-03 надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 18.01.2024 року о 22-01 за адресою: адресою: АДРЕСА_4 , 5МКЛ ШМД 5 Савов о 21-35 ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешкає АДРЕСА_7 , зі слів потерпілого приблизно о 21-00 вдарив ножом не відомий за даною адресою, діагноз - проникаюче ножове поранення грудної клітини справа, госпіталізований в торокальне відділення історія №1114.

Згідно з заявою ОСОБА_13 від 19.01.2024 року остання надала добровільну згоди на проведення огляду приватного домоволодіння, квартири в якій вона фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_8 .

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.01.2024 року (справа №333/612/24 1-кс/333/403/24) надано дозвіл на проведення обшуку житла, а саме квартири АДРЕСА_2 , де мешкав потерпілий ОСОБА_8 , з метою відшукування та вилучення: халата синього кольору, змиви речовини бурого кольору з підлоги кухні з контрольним змивом, дві пляшки з під коньяку «Коблево», три металеві чарки, предмет схожий на ніж, чотири відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук.

Постановою старшого слідчого першого відділу (з дислокацією у мю Мелітополь та м.Запоріжжі ) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_49 від 19.01.2024 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000201: халат синього кольору; змиви речовини бурого кольору з підлоги кухні з контрольним змивом; дві пляшки з-під кон?яку «Коблево»; три металеві рюмки; предмет, схожий на ніж; чотири відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук. куртка чорного кольору «Nortfolk», пара взуття чорно-сірого кольору; штани спортивні сірого кольору «Hoodrich» кофта спортивна сірого кольору «Hoodrich»; мобільний телефон «Samsung Galaxy M23 SG 4|128 GB SM- M236BIDGSEK»; мобільний телефон «Samsung» білого кольору imeil: НОМЕР_4 ; зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно із заявою потерпілого ОСОБА_8 від 19.01.2024 ОСОБА_8 просив про притягнення до кримінальної відповідальності особу, яка 18.01.2024 року приблизно о 18-00 годині перебуваючи за адресою: АДРЕСА_4 в ході вживання алкогольних напоїв наніс удар ножом в область грудної клітини, чим спричинив тілесні ушкодження.

Постановою про залучення в якості потерпілого від 19.01.2024, старшим слідчим першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Мелітополь ОСОБА_50 залучив до участі у кримінальному провадженні , внесеному ДО ЄРДР за №0000201 від 18.01.2024 року в якості потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.01.2024 року (справа №333/612/24 1-кс/333/437/24) накладено арешт на майно, яке було вилучене 19.01.2024 при проведенні огляду місця події квартири АДРЕСА_2 , а саме: халат синього соне змиви речовини булого кольору з підлоги кухні з контрольним змивом, дві пляшки з під кон`яка «Коблево»; три металеві чарки; предмет, схожий на ніж, чотири відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 08.02.2024 року (справа №333/1221/24 1-кс/333/554/24) надано слідчим дозвіл на тимчасовий доступ до документів, що перебувають у володінні КН «МЛЕ і ШМД`ЗМР, а саме до медичної карти стаціонарного хворого на ім`я ОСОБА_8 та інших медичних документів, які містять відомості щодо його звернення 18.01.2024 з можливістю вилучення оригіналів та копій документів.

Постановою старшого слідчого першого відділу (з дислокацією у мю Мелітополь та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_49 від 06.04.2024 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000201: диск для лазерних систем зчитування , на якому збережені відеозаписи з камер ТОВ «Апельмон прайм», розташованого за адресою: м.Запоріжжя, пр. Маяковського, 2за 18.01.2024 року .

Постановою старшого слідчого ОСОБА_49 від 03.04.2024 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000201 та визначено місце зберігання в камері зберігання речових доказів ТУ ДБР, розташованого у місті Мелітополі: куртки чорного кольору «Nortfolk», яка упакована до картонної коробки;пару взуття чорно-сірого кольору, яка упакована до картонної коробки;штани спортивні сірого кольору «Нoodrich», які упаковані до картонної коробки;кофти спортивної сірого кольору «Hoodrich», яка упакована до картонної коробки;мобільного телефону «Samsung Galaxy М23 5G 4| 128 GB SM- M236BIDGSEK», який упаковано до полімерного сейф-пакету ДБР019449; мобільного телефону «Samsung» білого кольору imeil: НОМЕР_4 , який упаковано до полімерного сейф-пакету 2989666; матеріал з об`єктів №6, 7, 9 до висновку експерта №484 від 04.03.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР.

Постановою старшого слідчого першого відділу (з дислокацією у м. Мелітополь та м.Запоріжжі) Територіального управління Державного бюро розслідувань ОСОБА_49 від 04.04.2024 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000201 диск для лазерних систем зчитування, на якому збережений аудіозапис телефонного дзвінку диспетчеру «103», який здійснив оператор поліції «102» 18.04.2024 року.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_49 від 04.04.2024 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000201 диск для лазерних систем зчитування, на якому збережені аудіозаписи телефонних дзвінків до поліції, які здійснювали свідок ОСОБА_13 18.01.2024 року, а також представник КПН «МЛЕ ШМД ЗМР куди з тілесними ушкодженнями було доставлено потерпілого.

Постановою старшого слідчого ОСОБА_49 від 04.04.2024 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000201 диск для лазерних систем зчитування, на якому збережені відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які 18.01.204 року здійснили виїзд на місце події за викликом щодо ножового поранення ОСОБА_8 .

Постановою старшого слідчого ОСОБА_49 від 03.04.202 року, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000201 матеріал з об`єкта №2 до висновку експерта №520 від 16.02.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР; матеріал з об`єктів №№1-3 до висновку експерта №485 від 16.02.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ`ЗОР; матеріал з об`єкта №1 до висновку експерта №482 від 16.02.2024, який до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР; таблицю з двома слідами папілярних узорів рук, виявлених на пляшках Мі коньяку «Коблево», яку упаковані до полімерного сейф-пакета №2707377; дактилоскопічні картки потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_13 підозрюваного ОСОБА_5 , які упаковано до полімерного сейф-пакета № 2707378;матеріал з об`єктів №№1, 3, 5 до висновку експерта № 483 від 19.02.2024, упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР. Визначено місцем зберігання вилучених під час проведення досудового розслідування речових доказів та речових доказів, отриманих при проведенні експертиз, а саме:предмету, схожого на ніж, який упаковано до полімерного сейф-пакету, халату синього кольору, який був вдягнений на потерпілому ОСОБА_8 , марлевого тампону зі змивом речовини бурого кольору з підлоги кухні та зольного змиву до нього;двох пляшок від коньяку «Коблево»;трьох металевих чарок, які упаковані до КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР;чотирьох відрізків липкої стрічки зі слідами пальців рук, які упаковані до полімерного сейф-пакету №2707376 .матеріалу з об`єкта №2 до висновку експерта №520 від 16.02.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР;матеріалу з об`єктів №№1-3 до висновку експерта №485 від 16.02.2024, й упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР;матеріалу з об`єкта №1 до висновку експерта №482 від 16.02.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР;таблиці з двома слідами папілярних узорів рук, виявлених на пляшках -під коньяку «Коблево», яку упаковані до полімерного сейф-пакета №2707377; дактилоскопічні картки потерпілого ОСОБА_51 , свідка ОСОБА_13 та підозрюваного ОСОБА_5 , які упаковано до полімерного сейф-пакета №2707378, в камері зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі.

Згідно із заявою ОСОБА_5 слідчому ОСОБА_52 від 20.01.2024 року складеної за підписом ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_53 . ОСОБА_7 зазначив, що він відмовляється від участі при проведенні слідчого експерименту, оскільки достеменно не пам`ятає обставин і вважає, що невірно вказаний механізм тілесних ушкоджень може погіршити його становище.

Відповідно до протоколу затримання від 19.01.2024 року за участю захисника, двох понятих, із застосування безперервної відеофіксації ОСОБА_5 18.01.2024 року о 22 год. 20 хвилин затримано з підстав: якщо цю особу застали під час вчинення злочину або замаху на його вчинення, якщо безпосередньо після вчинення злочину очевидець, в тому числі потерпілий або сукупність очевидних ознак на тілі, одязі чи місці події вказують на те, що саме ця особа щойно вчинила злочин. Під час обшуку затриманого вилучено: куртку чорного кольору «Nortfolk», яка упакована до картонної коробки; пару взуття чорно-сірого кольору, яка упакована до картонної коробки;штани спортивні сірого кольору «Нoodrich», які упаковані до картонної коробки;кофту спортивної сірого кольору «Hoodrich», яка упакована до картонної коробки; мобільний телефон «Samsung Galaxy М23 5G 4/ 128 GB SM- M236BIDGSEK», який упаковано до полімерного сейф-пакету ДБР019449; мобільний телефон «Samsung» білого кольору imeil: НОМЕР_4 , який упаковано до полімерного сейф-пакету 2989666, зіп -пакет із кристалічною речовиною білого кольору (поміщено до сейф-пакету), що упаковані у картонні коробки, які опечатані з пояснювальними надписами та підписами понятих. Зауважень не надійшло.

Зазначений огляд та обставини, також відображені на відеофайлах, які містяться на носії інформації, як додаток до протоколу затримання.

Ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2024 року ( справа №333/612/24 1-кс/333/438/24) накладено арешт на майно, яке було вилучене 19.01.2024 при проведенні особистого обшуку затриманою за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_7 , а саме на: куртку чорного кольору «Nortfolk», яка упакована до картонної коробки; пару взуття чорно-сірого кольору, яка упакована до картонної коробки; штани спортивні сірого кольору «Нoodrich», які упаковані до картонної коробки;кофту спортивної сірого кольору «Hoodrich», яка упакована до картонної коробки; мобільний телефон «Samsung Galaxy М23 5G 4/ 128 GB SM- M236BIDGSEK», який упаковано до полімерного сейф-пакету ДБР019449; мобільний телефон «Samsung» білого кольору imei: НОМЕР_4 , який упаковано до полімерного сейф-пакету 2989666, зіп -пакет із кристалічною речовиною білого кольору.

Згідно із постановою слідчого від 19.01.2024 року постановлено відібрати зразки вільних кінців нігтьових пластин з пальців обох рук з піднігтьовим змістом затриманого ОСОБА_5 для проведення судових експертиз. З постановою ознайомлений 19.01.2024 року ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_54 під підпис. Згідно із постановою слідчого від 19.01.2024 року постановлено відібрати зразки змивів на марлеві тампони з кистей обох рук затриманого ОСОБА_5 для проведення судових експертиз. З постановою ознайомлений 19.01.2024 року ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_54 під підпис. Згідно із постановою слідчого від 19.01.2024 року постановлено відібрати зразки слини ОСОБА_5 для проведення судових експертиз. З постановою ознайомлений 19.01.2024 року ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_54 під підпис. Згідно із постановою слідчого від 19.01.2024 року постановлено відібрати зразки букального епітелію ротової порожнини ОСОБА_5 для проведення судових експертиз. З постановою ознайомлений 19.01.2024 року ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_54 під підпис. Згідно із постановою слідчого від 20.01.2024 року постановлено відібрати зразки відбитків папілярних узорів пальців та долоней рук ОСОБА_5 для проведення судових експертиз. З постановою ознайомлений 20.01.2024 року ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_54 під підпис. Згідно із постановою слідчого від 20.01.2024 року постановлено відібрати слини підозрюваного ОСОБА_5 для проведення судових експертиз. З постановою ознайомлений 20.01.2024 року ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_54 під підпис. Згідно із постановою слідчого від 22.01.2024 року постановлено відібрати зразки крові підозрюваного ОСОБА_5 для проведення судових експертиз. З постановою ознайомлений 22.01.2024 року ОСОБА_7 під підпис.

Згідно із протоколом отримання зразків для експертизи 20.01.2024 року слідчим ОСОБА_55 із застосуванням відеофіксації відібрано у ОСОБА_5 зразки слини для проведення судових експертиз. Зауважень не надійшло, підписи учасників: ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_56 , слідчого ОСОБА_57 . Згідно із протоколом отримання зразків для експертизи 20.01.2024 року слідчим ОСОБА_55 із застосуванням відеофіксації відібрано у ОСОБА_5 зразки відбитків пальців для проведення судових експертиз. Зауважень не надійшло, підписи учасників: ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_56 , слідчого ОСОБА_57 .

Згідно із протоколом отримання зразків для експертизи 23.01.2024 року слідчим ОСОБА_55 із застосуванням технічної фіксації за участю двох понятих, лаборанта КУ «ЗОБ СМС» ОСОБА_58 , відібрано у ОСОБА_5 зразок крові для проведення судових експертиз. Зауважень не надійшло, підписи учасників.

Згідно із протоколом отримання зразків для експертизи 06 лютого 2024 року слідчим ОСОБА_55 за участю двох понятих відібрано у ОСОБА_8 зразки крові для проведення судових експертиз. Зауважень не надійшло, підписи учасників.

Згідно із протоколом отримання зразків для експертизи 06 лютого 2024 року слідчим ОСОБА_55 за участю двох понятих відібрано у ОСОБА_8 зразки слини для проведення судових експертиз. Зауважень не надійшло, підписи учасників.

Згідно із протоколом отримання зразків для експертизи 06 лютого 2024 року слідчим ОСОБА_55 відібрано у ОСОБА_8 зразки папілярних узорів пальців та долоней рук для проведення судових експертиз. Зауважень не надійшло, підписи учасників.

Згідно із протоколом отримання зразків для експертизи 06 лютого 2024 року слідчим ОСОБА_55 відібрано у свідка ОСОБА_13 зразки папілярних узорів пальців та долоней рук для проведення судових експертиз. Зауважень не надійшло, підписи учасників.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 НГУ від 15.01.2024 року №16 уважати таким, що вибули: у щорічну основну відпустку за 2024 рік помічника гранатометника 3-го взводу оперативного призначення 1 -ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5-го батальйону оперативного призначення, солдата ОСОБА_5 ( по мобілізації ) на 15 календарних днів з 15 по 29 січня 2024 року без виїзду з м.Запоріжжя.

Згідно відпускного квитка солдата ОСОБА_5 він 16.01.2024 року прийнятий на облік Запорізьким зональним відділом ВСП.

Провівши судове слідство та проаналізувавши наявні та вище перелічені докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вищезазначені докази, які досліджені безпосередньо у судовому засіданні, отримані в порядку, встановленому КПК України, тому є допустимими і належними доказами.

Сукупність вищенаведених доказів підтверджують ті обставини, що 18 січня 2024 року, приблизно о 19:50 год., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поза службою у відпустці, будучі у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 - за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час конфліктної ситуації, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин між ОСОБА_32 та ОСОБА_8 , схопив з кухонної тумби ніж, яким наніс не менше двох ударів в область голови, спричинивши потерпілому забійну рану в задній частині тім`яної ділянки праворуч, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Одразу після цього, без розриву в часі ОСОБА_7 , наявним у нього ножом, наніс удар в область грудної клітини потерпілого, спричинивши непроникаюче одиночне поранення передньої поверхні грудної клітки справа з раною в третьому міжребер`ї по середньо-ключичній лінії, з частковим пересіченням грудного м`язу і ушкодженням артеріальних м`язових гілок по ходу ранового каналу, розвитком геморагічного шоку І-ІІ ступеня, яке згідно висновку експерта №220п від 06.02.2024 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Після того, як до кімнати увійшла співмешканка потерпілого - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка невстановленим способом забрала ніж з руки ОСОБА_5 і ОСОБА_7 на прохання ОСОБА_13 покинув місце пригоди, а ОСОБА_8 своєчасно була надана необхідна медична допомога.

Факт перебування потерпілого та обвинуваченого у встановленому судом часі та місці, підтверджується як показами потерпілого і свідка ОСОБА_13 , так і протоколами слідчих дій- слідчих експериментів, і не заперечується і обвинуваченим. Факт завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 саме ОСОБА_32 , крім їх показів, також підтверджується і протоколами оглядів особистих речей потерпілого та обвинуваченого та висновками експертиз, які встановлюють наявність наскрізного отвору на одязі потерпілого, зокрема на халаті потерпілого ОСОБА_8 виявлено 1 пошкодження, яке утворилися від дії плаского односторонньо гострого колючо-ріжучого предмету, яким міг бути клинок ножа, що має обушок та лезо, що за локалізацією відповідає місцю отримання тілесного ушкодження. Результати проведеного експериментально-порівняльного дослідження дають підстави вважати, що досліджене пошкодження на халаті потерпілого, могло утворитися від дії клинку ножа, наданого на експертизу Відповідно до досліджених письмових доказів ОСОБА_7 був затриманий безпосередньо після вчинення інкримінованого злочину. Під час затримання у нього вилучено одяг. Відповідно до висновку експерта № 1046 від 04.05.202№4484 від 04.03.2024 на спортивній кофті ОСОБА_5 встановлена наявність крові людини яка відповідно до виявлених антигенів може належати потерпілому. Також слідчий експеримент за участі потерпілого ОСОБА_8 та відповідний висновок судово-медичної експертної комісії №472/к від 27.03.2024 року(експертиза за матеріалами справи), підтверджують можливість спричинення встановлених тілесних ушкоджень за вказаним ним механізмом.

Сам обвинувачений підтвердив факт нанесення потерпілому тілесних ушкоджень, проте за інших обставин.

Надаючи оцінку показам потерпілого ОСОБА_8 , то суд вважає, що його покази в цілому підтверджують обставини, встановлені судом, проте також і враховує, що потерпілий ОСОБА_8 хоча і не повідомив детально суду усього механізму нанесення йому тілесних ушкоджень, однак підтверджує факт отримання потерпілим тілесних ушкоджень саме від ОСОБА_5 за встановлених судом обставин. При цьому суд також враховує стан, у якому перебував потерпілий на момент пригоди, що встановлено висновком експерта та не заперечується учасниками - стан алкогольного сп`яніння -2,42 проміле, що є сп`янінням середнього ступеню.

Очевидним є те, що особі, яка стала жертвою злочину, тим більше під час стану алкогольного сп`яніння, вкрай важко відтворити у своїх показаннях абсолютно точно перебіг всіх подій по-секундно, чи по-хвилинно, як на це акцентує увагу сторона захисту. Деякі розбіжності в показаннях потерпілого і свідка, який є очевидцем подій, об`єктивно можуть пояснюватись швидкістю подій, їх раптовістю, а також суб`єктивним сприйняттям і особливістю їх запам`ятовування, що не може в цілому дискредитувати його покази.

При цьому, суд враховує, що ОСОБА_8 виступає ініціатором притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності, а також ті обставини, що під час отримання ушкоджень він перебував у стані алкогольного сп`яніння, що частково може впливати на точність його показів, а тому покази ОСОБА_8 не можуть бути прийнятті як єдиний прямий доказ відносно обвинуваченого за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Аналізуючи показів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , суд визнає, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не є очевидцями подій відносно безпосереднього завдання тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_8 , проте їх покази надані в судовому засіданні суд бере до уваги в тій частині, які узгоджуються із іншими зібраними доказами у справі, зокрема щодо стосунків між потерпілим і обвинуваченим, характеристики їх особистостей, способу життя, щодо часу і місця події, огляду місця події, обставини щодо до та посткримінальних дій обвинуваченого. В іншій частині їх покази не містять відомостей, що мають значення для даного кримінального провадження, оскільки не вказують на наявність або відсутність обставин, які в силу ст. 91 КПК України підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Судом враховується, що згідно пояснень свідка ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , у день події 18.01.2024 року вони усі вживали алкоголь і були не тверезі. З пояснень потерпілого ОСОБА_8 та медичної документації також встановлено, що потерпілий ОСОБА_8 року перебував у стані алкогольного сп`яніння, про факт перебування і обвинуваченого у стані сп`яніння у судовому засіданні повідомив і сам обвинувачений ОСОБА_7 , що також підтверджується відповідною медичною документацією та обставинами придбання алкогольних напоїв у магазині, що підтверджується відео з камер спостереження, наявністю пляшок з під алкогольних напоїв на місці події, що підтверджено протоколом огляду від 18.01.2024 року та речовими доказами - пляшками від алкоголю, слідами папілярних узорів рук ОСОБА_5 і ОСОБА_13 виявлених на пляшках коньяку «Коблево», що підтверджено висновком експерта №СЕ-19/108-24/2460Д від 13.02.2024 року, відбитками ОСОБА_5 на чарці, що підтверджено висновком експерта №483 від 19.02.2024 року.

Фактично очевидцями і учасниками вказаної події є три особи: потерпілий, обвинувачений та свідок ОСОБА_13 . Інші свідки у цьому провадженні на місці події під час інциденту не перебували.

Надаючи оцінку показам свідка ОСОБА_13 суд вважає, що вони у їх більшій частині логічні, узгоджуються з іншими доказами у провадженні і у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності та підтверджують обставини, які підлягають доказуванню по даному кримінальному провадженню. Вказаний свідок впізнав обвинуваченого у судовому засіданні, як особу, що вчиняла злочин і завдала потерпілому тілесні ушкодження і в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б спростовували показання свідка щодо нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_8 саме ОСОБА_32 і давали підстави вважати, що вона обмовляє обвинуваченого. Таких доказів не було надано стороною захисту і при розгляді кримінального провадження. Сама ОСОБА_13 пояснювала, що з ОСОБА_32 вона не конфліктувала і у них були нормальні стосунки. Сам ОСОБА_7 пояснював, що з ОСОБА_8 він не конфліктував і до події у них були нормальні стосунки, однак під час спільного вживання алкогольних напоїв ОСОБА_8 образив його, у зв`язку із чим ОСОБА_7 наніс йому один удар ножом в область грудей та декілька ударів обухом від ножа по голові.

З матеріалів кримінального провадження не вбачається підстав вважати, що потерпілий та свідки, і тій частині показів, які беруться судом до уваги, показання яких узгоджуються між собою, та з іншими доказами по даному кримінальному провадженню, в тому числі і письмовими, оговорюють обвинуваченого по даному кримінальному провадженню. Всі свідчення надавалися під присягою.

На думку суду покази вказаних свідків, в частині тих показів, які беруться судом до уваги, у сукупності із показами потерпілого та обвинуваченого об`єктивно підтверджують встановлені судом обставини.

Разом із тим, з огляду на покази в судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , які підтверджені і самим обвинуваченим, підстав вважати, що ОСОБА_13 виштовхала ОСОБА_5 з квартири після події, як про ще зазначено в обвинувальному акті, судом не встановлено, з огляду на те, що сама ж ОСОБА_13 пояснила в судовому засіданні, що : «… потім я вибила ніж з рук ОСОБА_5 і попрохала його піти. Просто кажу: ОСОБА_21 , уходи, будь ласка. ОСОБА_7 розвернувся і пішов…Коли він її побачив, що вона зайшла, заспокоївся і тихо спокійно пішов з квартири…», ОСОБА_7 також пояснив, що: «… ОСОБА_18 сказала « ОСОБА_21 , йди», він її сказав: «Там, я його кольнув ножом, викликай швидку» і пішов..». Потерпілий ОСОБА_8 пояснив у судовому засіданні, що : «…. ОСОБА_7 продовжував наносити тілесні ушкодження, коли ОСОБА_59 відтягнула, я вже сидів на полу. Після цього ОСОБА_5 не бачив і лише почув як двері зачинилися і той пішов…».

Оцінюючи вищенаведені письмові, відео, аудіо докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку із показаннями потерпілого, свідків в тій частині показів, які беруться судом до уваги, суд вважає, що сукупність належних та допустимих доказів досліджених безпосередньо в судовому засіданні в порядку ст. 23,357 КПК України, в повному обсязі доводять вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, за наведених у вироку обставин.

Крім того, долучені стороною обвинувачення клопотання слідчого про арешт майна, клопотання про застосування запобіжних заходів, постанови про призначення судових експертиз, матеріали щодо проходження військової служби, не є доказами, оскільки жодних відомостей щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження на підтвердження обставин, визначених ст. 91 КПК України вони не містять.

Оцінюючи доказове значення усіх зазначених у даному вироку доказів, суд приходить до висновку про те, що всі вони у сукупності точно і конкретно підтверджують місце, час фактичні обставини вчиненого злочину, повно і всебічно відображають послідовність дій ОСОБА_5 щодо завдання потерпілому тілесних ушкоджень та у сукупності підтверджують існування обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, є належними, достовірними і допустимими та в сукупності достатніми для прийняття рішення про винуватість обвинуваченого та доводять наявність у діях обвинуваченого ОСОБА_5 складу злочину за встановлених судом обставин.

Натомість, висновок експерта №СЕ-19/108-24/2461- НЗПРАП від 08.02.2024 року згідно до якого надана кристалічна речовина білого кольору, в середині зіп-пакета, містить психотропну речовину, обіг якої обмежено з метамфетамін масою 0,069 г. з огляду на обсяг пред`явленого ОСОБА_14 обвинувачення визнається судом неналежним доказом, оскільки жодних відомостей щодо обставин, які мають значення для кримінального провадження за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України на підтвердження обставин, визначених ст. 91 КПК України він не містить і не відповідає критеріям доказів, визначеним ст. 85 КК України.

Разом із тим, у судовому засіданні за результатом дослідження доказів у їх сукупності, не знайшло свого підтвердження висунуте ОСОБА_14 обвинувачення за ч.3 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а тому суд користуючись своїм правом, передбаченим ч. 3 ст. 337 КПК України, давши оцінку всім обставинам та доказам по кримінальному провадженню в сукупності, вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину за обставин, зазначених у вироку, є доведеною повністю, а в діях ОСОБА_5 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.125 КК України, а тому дії обвинуваченого необхідно з ч.3 ст. 15 ч.1 ст.115 КК України перекваліфікувати на ч.2 ст. 125 КК України та він повинен нести відповідальність за умисні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що передбачено ч. 2 ст. 125 КК України.

Відповідно до ст. 337 КПК України з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод, суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Доходячи вказаного висновку судом встановлено таке.

Так, органом досудового розслідування ОСОБА_14 пред`явлено обвинувачення у вчиненні злочину за ч.3 ст.15 ч.1 ст.115 КК України.

Як зазначено в обвинувальному акті органом досудового розслідування, 18 січня 2024 року, приблизно о 19:50 год., ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи поза службою, будучі у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні квартири АДРЕСА_2 - за місцем мешкання ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , під час конфлікту із ним, який виник на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, маючи намір на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, схопив з кухонної тумби ніж, яким наніс не менше двох ударів в область голови, спричинивши потерпілому забійну рану в задній частині тім`яної ділянки праворуч, яка кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Одразу після цього ОСОБА_7 , розуміючи, що зазначеними його діями не досягнуто бажаного результату та не настали суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті потерпілого, продовжуючи реалізовувати свій єдиний злочинний намір, спрямований на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , з метою його вбивства, наявним у нього ножом, наніс удар в область грудної клітини потерпілого, спричинивши непроникаюче одиночне поранення передньої поверхні грудної клітки справа з раною в третьому міжребер`ї по середньо-ключичній лінії, з частковим пересіченням грудного м`язу і ушкодженням артеріальних м`язових гілок по ходу ранового каналу, розвитком геморагічного шоку І-ІІ ступеня, яке згідно висновку експерта №220п від 06.02.2024 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, однак не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця з причин, які не залежали від його волі, оскільки до кімнати увійшла співмешканка потерпілого - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка припинила його дії, вибила з руки ОСОБА_5 ніж та виштовхала його з приміщення квартири.

Дії ОСОБА_5 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України як незакінчений замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

В ході судового розгляду пред`явлене ОСОБА_60 обвинувачення, щодо фактичних обставин справи державним обвинувачем не уточнювалося, не змінювалося, а підтримувалося в обсязі обвинувального акту.

Склад кримінального правопорушення, передбачений ч.2 ст.125КК України є менш тяжким, аніж той, що передбачений ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

При цьому суд враховує наявність у матеріалах кримінального провадження заяви потерпілого ОСОБА_8 про кримінальне правопорушення.

З урахуванням закріпленого у ст. 62 Конституції України принципу про тлумачення сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суд з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд, вважає за необхідне вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, тому що це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження і вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України на ч.2 ст.125 КК України, як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я.

Саме таку правову кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною з огляду на таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом. Лише сукупність усіх передбачених законом об`єктивних та суб`єктивних ознак складу злочину може бути підставою кримінальної відповідальності.

Стаття 115 КК України передбачає відповідальність за умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині. Із суб`єктивної сторони цей злочин характеризується умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно-небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини й бажає або свідомо припускає їх настання.

Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 24 КК України замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом (коли особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання) дій (бездіяльності), безпосередньо спрямованих на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 15 КК замах на вчинення кримінального правопорушення є незакінченим, якщо особа з причин, що не залежали від її волі, не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

Із суб`єктивної сторони замах на злочин можливий лише з прямим умислом. А згідно з ч.2 ст.24КК України умисел є прямим, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання. (Пункт 4 постанови Пленуму ВСУ № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи»)

Згідно з п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07.02.2003 року «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи» для з`ясування змісту і спрямованості умислу особи при дослідженні доказів необхідно виходити із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передували події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.

Змахом закон визнає діяння, безпосередньо спрямоване на вчинення злочину.

Мета досягнення суспільно небезпечного результату - конструктивний елемент попередньої злочинної діяльності, в тому числі й замаху. Таким чином, наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо їх було включено в мету його діяння, і досягнення такої мети було б неможливе без зазначених наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, то вона не могла і вчинити замах на їх досягнення. На цих позиціях стоїть і судова практика.

Залежно від характеру передбачення суспільно небезпечних наслідків виділяють умисел конкретизований і неконкретизований. Конкретизований умисел - це умисел, за якого особа передбачає конкретний характер суспільно небезпечних наслідків свого діяння, а неконкретизований - за якого особа передбачає можливість настання альтернативних суспільно небезпечних наслідків. Дії винуватого кваліфікуються як замах лише за наявності конкретизованого (визначеного) умислу.

Правова позиція з цього приводу була неодноразово висловлена судовою палатою у кримінальних справах Верховного Суду України з вказаного приводу у своїх рішеннях (№ 5-32кс12 від 31 січня 2012 року, № 5 - 26кс13 від 4 липня 2013 року, № 5-46кс13 від 14 листопада 2013 року, № 5-10кс14 від 26 червня 2014 року, № 5-32кс14 від 11 грудня 2014 року), №5-24к15 від 18 червня 2015 року), згідно яких замах, безпосередньо спрямований на вчинення злочину, є його стадією і становить кінцеве діяння щодо реалізації умислу, рішення і наміру вчинити злочин, а тому він є актом, який виконується виключно з прямим умислом, при наявності цілі досягнення суспільно небезпечного результату. Наслідки, які не настали, інкримінуються особі у тому разі, якщо вони були включені в ціль його діяння і досягнення такої цілі було б неможливе без таких наслідків. Якщо ж особа не мала наміру досягти певних наслідків, вона не могла й вчиняти замаху на їх досягнення. Крім того, злочин не може бути кваліфікований як замах на вбивство у випадках, коли винний діє з неконкретизованим умислом, допускаючи можливість як заподіяння будь-якої шкоди здоров`ю, так і настання смерті. Відповідальність у цих випадках повинна наставати лише за наслідки, які фактично було заподіяні. Замах на життя людини за жодних обставин не можна вчинити з непрямим умислом.

Аналогічні висновки містяться у правових позиціях Верховного Суду викладених у постановах від 30 серпня 2019 року у справі №140/548/17, від 15 серпня 2019 року у справі №610/3116/17, постанови № 5-46кс13 від 14 листопада 2013 року, № 5-10кс14 від 26 червня2014 року, № 5-32кс14 від 11 грудня 2014 року, №5-24к15 від 18 червня 2015 року.

Про наявність прямого умислу можуть свідчити конкретні діяння винної особи, які завідомо для нього мали потягти за собою смерть потерпілого і не призвели до бажаного наслідку лише в силу обставин, які не залежали від його волі. Тобто злочинна діяльність при закінченому замаху характеризується тим, що об`єктивно вона є закінченою та суб`єктивно реалізованою особа зробила все необхідне, щоб досягти мети і вчинила всі дії для досягнення злочинного результату.

При відмежуванні замаху на вбивство від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження визначальним є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: якщо особа, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння і передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки, бажає їх настання, умисел є прямим, а якщо не бажає, хоча і свідомо припускає їх настання, умисел є непрямим. При умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, наслідком є саме тілесні ушкодження, що були заподіяні потерпілому, а не позбавлення його життя.

Тобто, усталеною практикою Верховного Суду встановлено при розрізненні вказаних злочинів проти життя та здоров`я як вбивство і тілесні ушкодження визначальними є спрямованість умислу винного, його суб`єктивне ставлення до наслідків своїх дій. У разі заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень за відсутності умислу на вбивство або заподіяння більш тяжкої шкоди здоров`ю дії винного слід кваліфікувати за наслідками, що фактично настали.

Таким чином, не у кожному випадку будь - яке тілесне ушкодження свідчить про наявність у обвинуваченого (засудженого) умислу на вбивство.

З огляду на вказане, визначити, які конкретні злочинні наслідки своїх дій передбачав винуватий і бажав їх настання, можна лише за ретельного аналізу складу вчиненого злочину і виявлення його елементів та всіх обставин справи.

Для відмежування умислу особи на вбивство від умисного тілесного ушкодження суду необхідно враховувати всі обставини справи, у тому числі поведінку особи, спосіб, знаряддя злочину, кількість заподіяних тілесних ушкоджень, їх локалізацію, причини припинення злочинних дій, поведінку винного та потерпілого, що передувала події, їх стосунки та реальну можливість заподіяти смерть потерпілому при наявності такого умислу.

Так, судом досліджено детально всі обставини вчинення кримінального правопорушення в сукупності та встановлено таке.

Чинний КПК України не містить заборони щодо встановлення тих чи інших обставин на підставі сукупності непрямих (стосовно конкретного факту) доказів, які хоча й безпосередньо не вказують на відповідну обставину, але підтверджують її поза розумним сумнівом на основі логічного аналізу їх сукупності та взаємозв`язку.

Суд зазначає, що доказування тих чи інших обставин кримінального правопорушення може ґрунтуватися не на основі одного чи кількох прямих доказів, а на аналізі сукупності усіх, у тому числі непрямих доказів, на підставі чого й робиться висновок про доведеність поза розумним сумнівом або недоведеність (згідно з цим стандартом доказування) факту вчинення кримінального правопорушення конкретною особою.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні категорично заперечив ту обставину, що мав намір заподіяти смерть потерпілому ОСОБА_8 , а в ході конфлікту, який виник на побутовому ґрунті, лише бажав припинити образи з боку потерпілого та захищався.

Досліджуючи поведінку ОСОБА_5 на підставі вказаних вище доказів в сукупності суд встановив, що обвинувачений та потерпілий не були до події знайомі між собою, у день події вживали алкогольні напої, про те, що до цього часу у них були неприязні відносини, матеріали кримінального провадження доказів не містять. У день знайомства з пояснень учасників усе було добре і спокійно. Зі слів свідка ОСОБА_13 : « .. ОСОБА_7 не був агресивний… ОСОБА_22 неконфліктний і у стані алкогольного сп`яніння. Також пояснила, що ОСОБА_22 запросив ОСОБА_33 переночувати у них, свідок підготувала ОСОБА_34 спальне місце. Проте таке трапилося, вона відійшла і трапився цей конфлікт..». Отже, конфліктна ситуація між ними виникла раптово,на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, ніж опинився в руках обвинуваченого випадково, оскільки ОСОБА_7 в день подій прийшов до потерпілого без будь-яких предметів пристосованих для нанесення тілесних ушкоджень, що не дає підстав вважати про наявність умислу в обвинуваченого на вбивство потерпілого, а протиправні дії обвинуваченого стали наслідком раптово виниклого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому предметом, що має колючо-ріжучі властивості, оскільки між наміром використати проти останнього даний предмет та його безпосередньою реалізацією пройшов невеликий проміжок часу, тобто обвинувачений заздалегідь не готував ніж для нанесення тілесних ушкоджень потерпілому, а скористався вказаним предметом, який лежав на кухонному столі, застосувавши його проти потерпілого без чіткої спрямованості на спричинення смерті.

Про вказане свідчить також і те, що учасники провадження у судовому засіданні не вказували, що обвинувачений ОСОБА_7 за час сварки з потерпілим ОСОБА_8 до моменту нанесення ударів та під час нанесення удару висловлював на адресу потерпілого погрози вбивством чи будь-які інші погрози. Навпаки, до моменту інциденту, що підтверджено показами свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_22 запросив ОСОБА_33 переночувати у них, свідок підготувала ОСОБА_34 спальне місце, криків, сварки не було. Після завдання потерпілому ударів, ОСОБА_7 коли побачив ОСОБА_13 заспокоївся і тихо спокійно пішов з квартири, про що у судовому засіданні повідомила суду вказаний свідок. Також свідок ОСОБА_13 підтвердила, що ОСОБА_7 сказав їй, що: «подивись на ОСОБА_61, якщо там погано - викликай швидку», що додатково свідчить про те, що наміру заподіяння смерті потерпілому у нього не було.

Суд враховує також спосіб, знаряддя злочину, кількість заподіяних тілесних ушкоджень, їх локалізацію, і встановлює, що дійсно ОСОБА_7 використав ніж як знаряддя вчинення злочину (яке має колото - ріжучі властивості), завдавши ріжучого удару потерпілому в район грудної клітини справа, декілька ударів по голові, проте одна лише локалізація тілесних ушкоджень та спосіб і знаряддя його нанесення, без урахування інших обставин, не свідчать про умисел ОСОБА_5 на позбавлення життя потерпілого. Так, локалізація тілесних ушкоджень, знаряддя його заподіяння у сукупності з характером та послідовністю дій, вчинених обвинуваченим щодо потерпілого, у тому числі до та після нанесення ударів, вказують на те, що ОСОБА_7 здійснив декілька ударів руків`ям кухонного ножу, який був поруч на столі і опинився у руках обвинуваченого по голові потерпілого, зі слів останнього «не сильно», а потім без розриву в часі ріжучим ударом, що крім висновків експертів, показів обвинуваченого, підтверджується і показами свідка ОСОБА_13 , яка зазначила : «… Ріжучий удар це був, це було видно» заподіяв ОСОБА_8 тілесне ушкодження та маючи реальну можливість продовжити схопивши ніж, який свідок поклала поруч у мийку, припинив дії та пішов, що також свідчить про відсутність у обвинуваченого умислу на вбивство потерпілого та про наявність прямого умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, у зв`язку з чим також кваліфікувати його дії як замах на умисне вбивство неможливо, тому що його може бути вчинено лише з прямим умислом.

Поміж іншого, як вбачається із показань як обвинуваченого, так і потерпілого, також інших доказів, досліджених у судовому засіданні, ОСОБА_7 наносив удари по тілу потерпілого ОСОБА_8 , не обираючи конкретну частину тіла, та не мав наміру нанести цілеспрямований удар у визначений життєво важливий орган або місце і наносив удари руків`ям ножу по голові та ножом по грудній клітині, як повідомив потерпілий: «не сильно».

Відповідно до висновку судово-медичного експерта №220п від 07.03.2024 виявлені у потерпілого тілесне ушкодження поранення поверхні грудної клітини справа відноситься до легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я і за висновком експерта є непроникаючим одиночним пораненням передньої поверхні грудної клітки справа, з чим також узгоджуються покази свідка ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_5 , рана в задній частині тім`яної ділянки праворуч, наслідком загоєння якої є рубець кваліфікується як легке тілесне ушкодження. Хоча обвинуваченим і було нанесено удари потерпілому, але вони наносились по різних частинах тіла хаотично, усі поранення є легкими тілесними ушкодженнями, що додатково свідчить по характеру і локалізації ушкоджень про наявність в діях ОСОБА_5 умислу саме на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, а не умислу на вбивство.

Встановлюючи причини припинення злочинних дій, суд встановив, що в кімнаті обвинувачений та потерпілий були самі, після ударів руків`ям ножа по голові та ріжучого непроникаючого удару ножом, коли зайшла свідок ОСОБА_13 і при невстановлених обставинах забрала ніж у ОСОБА_5 і поклала його у мийку, останній спроби заволодіти ножем, який був поруч з ним не вчиняв, і жодних дій для доведення злочинного умислу на вбивство, якби такий у нього був не вживав, хоча будучи особою чоловічої статті, який має бойовий досвід військового, проходив військову службу, має спеціальну підготовку та досвід, мав можливість взяти ніж з мийки і довести намір до кінця, як би у нього був такий мотив.

Суд також враховує, що маючи в руках ніж у ОСОБА_5 вже з моменту його взяття в руку була наявна реальна можливість для доведення до кінця свого наміру його вбити, якби такий у нього був, замість того, перші удари ОСОБА_7 завдав потерпілому не з використанням колюче-ріжучих властивостей ножа, а з використанням його руків`я, завдавши декілька ударів потерпілому, з пояснень потерпілого «удари не сильні», а лише у подальшому застосував ніж, завдавши при цьому ріжучого удару у праву частину тулуба -грудну клітину, як зазначив обвинувачений в судовому засіданні«… тільки вколов в сторону груді, звичайно у праву сторону», не обираючи конкретну частину тіла, та не маючи наміру нанести цілеспрямований удар у життєвоважливий орган потерпілого. Фактично продовженню злочинних дій обвинуваченому, за наявності намірів на позбавлення життя потерпілого, з урахуванням обставин справи ніщо не заважало і він добровільно спокійно покинув квартиру потерпілого.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, які були встановлені на підставі досліджених судом доказів, суд вважає, що при наявності у обвинуваченого прямого умислу на умисне вбивство потерпілого, йому нічого не заважало довести свої дії до кінця, оскільки він мав достатньо часу і можливостей нанести потерпілому таку кількість ударів у життєво важливі органи, які б у будь-якому випадку потягли за собою настання смерті, незалежно від можливості надання потерпілому медичної допомоги або завдати один прицільний удар у життєво важливий орган, навіть не починаючи завдавати удари руків`я ножа по голові. Також потерпілий не вчиняв дій, які б можна було розцінити, як активну протидію злочинним діям, що завадили обвинуваченому довести свій умисел на вбивство потерпілого до кінця. Обставинами справи встановлено, що обвинувачений обмежився нанесенням лише декількох несильних ударів руків`ям та одного ріжучого удару ножом, а потім після того, як свідок зайшла до кухні, забрала у нього при невстановлених обставинах ніж, припинив свої злочинні дії та спокійно пішов, тобто, за наявності прямого умислу на вбивство потерпілого обвинувачений мав час і змогу довести цей злочин до кінця, непереборних перешкод для цього не існувало, злочин було припинено, що також виключає підставу для кваліфікації його дій як замах на вбивство. Після цього, обвинувачений звернувся до свідка ОСОБА_13 із проханням «подивитися на ОСОБА_61, якщо там погано викликай швидку», що нею було і зроблено і завдяки цьому потерпілому своєчасно була надана медична допомога.

Твердження обвинуваченого щодо відсутності у нього умислу на вбивство ОСОБА_8 не були спростовані стороною обвинувачення, а зібрані докази у кримінальному провадженні не містять даних, які б свідчили про намір ОСОБА_5 вчинити вбивство потерпілого.

Таким чином, прийнявши до уваги наведені обставини справи, причини виникнення конфлікту, його розвиток, конкретні дії винного, який завдавав тілесні ушкодження потерпілому, його показання про небажання заподіяти смерть потерпілому, наявність реальної можливості у обвинуваченого для доведення до кінця свого наміру його вбити, якби такий у нього був, суд дійшов переконання про відсутність у обвинуваченого умислу на вбивство.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_7 маючи намір на заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень та вчиняючи дії на їх спричинення, не конкретизував у своїй свідомості, яку саме шкоду здоров`ю (тяжкість тілесних ушкоджень) буде фактично спричинено ним потерпілому, то в цьому випадку діяв з невизначеним (неконкретизованим) умислом, за якого він хоча і бажав спричинити або свідомо припускав спричинення шкоди здоров`ю потерпілому, але при цьому не конкретизував точними межами у своїй свідомості тяжкість цієї шкоди. А тому, він має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно, тобто за заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Встановлення відповідності ознак вчиненого діяння ознакам складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, відбулося з урахуванням психо-емоційного стану обвинуваченого, з`ясування всіх подій та обстановки, відповідно до наявних належних, допустимих і достатніх доказів, які дають обґрунтовані підстави стверджувати, що нанесення ОСОБА_32 тілесних ушкоджень ОСОБА_8 було імпульсивним вчинком, одномоментною дією, умисел щодо якої виник раптово на підґрунті конфлікту та у ситуації конфлікту як наслідок суб`єктивного сприйняття у стані алкогольного сп`яніння ситуації, яка мала місце.

В діях обвинуваченого не вбачається прямого умислу на спричинення смерті потерпілому. Разом з тим він мав передбачити, що нанесені удари можуть спричинити негативні наслідки для потерпілого. Таким чином, судом встановлено, що обвинувачений при нанесенні ударів предметом, що має колюче-ріжучі властивості допускав заподіяння шкоди здоров`ю потерпілого, однак наміру заподіяти йому смерть - стороною обвинувачення не доведено. Таким чином обвинувачений має відповідати за той результат (шкоду), який фактично було заподіяно - умисне заподіяння тілесних ушкоджень.

Короткочасним належить вважати розлад здоров`я тривалістю понад шість днів, але не більше ніж 21 день (три тижні). Під незначною стійкою втратою працездатності слід розуміти втрату загальної працездатності до 10 відсотків.

Так, з висновку експерта №220п від 07.03.2024 року встановлено, що непроникаюче одиночне поранення передньої поверхні грудної клітки справа з раною в 3-му міжребер?ї по середньо-ключичній лінії, з частковим пересіченням грудного м?язу і ушкодженням артеріальних м?язових гілок по ходу ранового каналу, розвитком геморагічного шоку І-ІІ ступеня у гр. ОСОБА_8 кваліфікується як легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.Рана в задній частині тім?яної ділянки праворуч, наслідком загоєння якої є рубець. У гр. ОСОБА_8 сама по собі кваліфікується як легке тілесне ушкодження. В описовій частині висновку зазначено, що 18.01.2024 ОСОБА_8 поступив до лікарні, 25.01.2024 року виписаний, тобто понад шість днів, без виокремлення часу лікування різних тілесних ушкоджень. Компетентність експертів, обґрунтованість експертних висновків ніким із учасників кримінального провадження не оспорювались. Оскільки судовим розглядом встановлений факт легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілого дії обвинуваченого повністю охоплюються диспозицією ч. 2 ст. 125 КК України.

Таким чином, оскільки у результаті протиправних дій ОСОБА_5 ОСОБА_8 було завдано умисних легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, а в ході судового розгляду справи не було встановлено наявності умислу у обвинуваченого на позбавлення життя ОСОБА_8 , суд вважає, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 125 КК України .

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розуміння пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

При кваліфікації дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України», у п.43 якого Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених. У цій правовій позиції можна відокремити такі конститутивні ознаки: а) обов`язкова наявність сукупності ознак чи неспростовних презумпцій; б) ознаки чи презумпції повинні бути достатньо вагомими; в) чіткими; г) взаємоузгодженими. Тому за відсутності таких ознак не можна констатувати, що вину доведено «поза розумним сумнівом».

Враховуючи всі встановлені судом обставини кримінального правопорушення, оцінуючи в сукупності досліджені під час судового розгляду докази, враховуючи вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України, що усі сумніви стосовно доведеності вини обвинуваченого мають трактуватись на його користь, суд вважає, що доводи обвинуваченого про відсутність у нього умислу на вбивство не спростовані, його вина в незакінченому замаху на вбивство не доведена відповідно критерію «поза розумним сумнівом».

Визнання своєї провини ОСОБА_32 частково, яка полягає у незгоді з кваліфікацією інкримінованого йому злочину стороною обвинувачення та його доводи щодо заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому в умовах перевищення меж необхідної оборони з метою самозахисту, суд вважає неспроможними та розцінює як обраний спосіб захисту, виходячи з наступного.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що він захищався від дій потерпілого, який кинувся раптово на нього з ножом та діяв у межах необхідної оборони, як це передбачає ч.1 ст.36 КК України є необґрунтованими, виходячи з наступного

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання. Посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається, та при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

Так, під час судового розгляду судом не встановлено, що діям обвинуваченого ОСОБА_5 передував напад потерпілого на нього, що існувало будь-яке посягання та існувала необхідність у застосуванні заходів захисту або реальна загроза заподіяння шкоди, або підстави для сприйняття загрози як реальної. У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які б підтверджували, що під час конфлікту потерпілий мав будь-який інший ніж, про який зазначав під час судового розгляду обвинувачений, що дало б можливість обвинуваченому відчувати реальну загрозу своєму життю та здоров`ю, а відтак дії потерпілого ані за своїм характером, ані за об`єктивними проявами не могли бути розцінені обвинуваченим такими, що досягли ступеню суспільної небезпечності та викликати стан необхідної оборони.

Згідно показань ОСОБА_5 усі вони фактично зводяться до того, що потерпілий ОСОБА_8 погрожував йому іншим ножом, проте матеріалами справи не підтверджено нанесення тілесних ушкоджень обвинуваченому, що він сам також повідомив, що таких ушкоджень ОСОБА_8 йому не завдав, за медичною допомогою ОСОБА_7 не звертався, свідок ОСОБА_13 тілесних ушкоджень у ОСОБА_5 також не бачила, скарги обвинуваченого при затриманні на відмову у наданні медичної допомоги на надходили, а будь-якої зброї, ножів тощо потерпілій при собі не мав, про що свідчать матеріали кримінального провадження, у тому числі і протокол огляду місця подія від 19.01.2024 року, пояснення свідка ОСОБА_13 , потерпілого ОСОБА_8 . Крім того, нанесення ударів обвинуваченим відбулося в той момент, коли учасниками конфлікту були лише потерпілий та обвинувачений, будь-яких доказів щодо реальної загрози його життю здобуто не було, обвинувачений не був позбавлений можливості припинити завдання ударів і залишити місце події. При цьому обвинувачений ОСОБА_7 використовував предмет, який має колючо-ріжучі властивості, згідно пояснень обвинуваченого-ніж, який за своїми властивостями спроможний спричинити тяжкі наслідки. Саме за таких обставин у даному випадку застосування ч.1 ст.36 КК України виключається.

Як встановлено висновками експертиз, дослідженими у судовому засіданні, не виключається отримання потерпілими тілесних ушкоджень за обставин викладених у поясненнях потерпілого. Однак, надаючи оцінку доводам обвинуваченого щодо вказаних ним обставин, при яких було заподіяно тілесні ушкодження потерпілому, суд вважає їх безпідставними, недоведеними та такими, що спростовуються сукупністю належних, допустимих доказів, досліджених безпосередньо у судовому засіданні.

Доводи сторони захисту щодо скоєння слідчим, прокурором, адвокатом, експертом службових злочинів не спростовують вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину і не позбавляють права обвинуваченого на звернення із відповідною заявою до відповідних органів щодо вчинення відносно нього злочину для внесення відповідних відомостей до ЄРДР, а також на відшкодування збитків в порядку цивільного судочинства у тому числі і на підставі Закону України "Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду" .

Посилання ОСОБА_5 на наявність чи відсутність в приміщенні кухні ОСОБА_8 білого крісла не є тією обставиною, яка підлягає доказуванню у даному провадженні в порядку ст. 91 КК України. Тим більше, білого крісла в приміщенні кухні ОСОБА_8 не було, що підтверджено протоколом огляду місця події від 19.01.2024 року та поясненнями свідка ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_8 .

Твердження ОСОБА_5 з приводу не проведення слідчим з ним та ОСОБА_8 так званої «очної ставки» є безпідставними, оскільки в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_5 про відмову від проведення з ним слідчого експерименту, складена ним власноруч за участю захисника, що ОСОБА_32 не оспорюється. Тим більше, зі скаргами на дії або бездіяльність слідчого у вказаному провадженні ОСОБА_7 не звертався ані під час досудового розслідування, ані в суді. Окрім того, будь-яких клопотань з приводу збору додаткових доказів в якості доповнення судового розгляду ОСОБА_7 не заявляв і вважав за можливе закінчити судовий розгляд.

Доводи ОСОБА_5 , що речовим доказом є не той ніж, який був на місці події і удар було зроблено іншим ножом спростовуються даними висновку експерта № 520 від 16.02.2024 згідно до якого при дослідженні слідів на клинку ножа кухонного встановлена наявність крові людини та виявлений антиген Н, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_51 , а також даними висновку експерта № 27 від 29.02.2024 на халаті потерпілого ОСОБА_8 , виявлене пошкодження яке є колото-різаним і утворилося від дії плаского одностороньогострого колюче-ріжучого предмета, яким міг бути клинок ножа, що має обушок і лезо. Результати проведеного експериментально- порівняльного дослідження дають підстави вважати, що досліджене пошкодження на халаті потерпілого, могло утворитися від дії клинку ножа, наданого на експертизу, протоколом огляду місця події від 19.01.2024 року, речовим доказом -халатом потерпілого та ножом кухонним, поясненнями свідка ОСОБА_13 та потерпілого ОСОБА_8 ..

Щодо доводів захисника про те, що ОСОБА_7 оспорює ніж, як речовий доказ, не впізнає цей ніж, і зазначає, що був інший ніж, що може свідчити про процедури фальсифікації з ножом, оскільки не вилучені інші ножі, які були в приміщенні та інші доводи, які фактично зводиться до можливої фальсифікації слідчим процесуальних документів та речового доказу у кримінальному провадженні, то суд встановив таке.

Так, як слідує з протоколу проведення огляду місця події від 19.01.2024 року та додатку до нього у вигляді відеозапису, вказаний ніж, який мав на собі сліди речовини бурого кольору і визнаний у подальшому речовим доказом було виявлено та вилучено на кухні за місцем події, який було упаковано належним чином та долучено до кримінального провадження та який, в подальшому був об`єктом експертного дослідження. За результатами вказаної слідчої дії було складено відповідний протокол. Більше того, за весь час досудового розслідування у даному кримінальному провадженні стороною захисту не вживалось будь-яких процесуальних дій, не заявлялись клопотання, не оскаржувались дії або бездіяльність сторони обвинувачення, тобто сторона захисту під час досудового розслідування вела себе пасивно.

Якщо сторона захисту вважає, що слідчим було штучно створено речовий доказ - ніж та інші процесуальні документи з метою його фальсифікації, сторона захисту мала право та можливості подати відповідну заяву про скоєння слідчим відповідних злочинів проти правосуддя чи злочинів у сфері службової діяльності, яка б потребувала певної перевірки шляхом проведення слідчих (розшукових) дій. При цьому сторона захисту таким правом не скористалася, оскільки суду не надано стороною захисту витягу з ЄРДР щодо проведення досудового розслідування за фактом штучного створення доказів обвинувачення або іншою фальсифікацією, яке б проводилось за заявою сторони захисту, а для самостійного повідомлення відповідних органів досудового розслідування про можливе скоєння слідчим таких кримінальних правопорушень суд не знаходить підстав, оскільки не вбачає жодних ознак, які могли б свідчити про скоєння слідчим даних злочинів, окрім позиції сторони захисту.

Так, суд звертає увагу на те, що обвинуваченому ОСОБА_14 під час досудового розслідування було роз`яснено його права, серед яких широкий спектр прав, якими КПК наділяє підозрюваних осіб, у тому числі і право заявляти клопотання, яке ні обвинуваченим, ні його захисником реалізовано не було.

Аналогічно вказаному, під час розгляду цього кримінального провадження судом, стороною захисту, маючи процесуальну можливість, не вживалось усіх, передбачених КПК, заходів з метою відстоювання своєї правової позиції, прав, свобод і законних інтересів, що б узгоджувалось з принципом змагальності, закріпленого в статті 22 КПК.

З огляду на вказане, суд критично ставиться до показів обвинуваченого та загалом позиції сторони захисту в тій частині, що вказаний ніж не є речовим слідчим.

За таких обставин, суд, оцінюючи докази в своїй сукупності, не знаходить підстав для визнання на підставі цих доводів неналежним та недопустимим доказом речовий доказ- ніж, вилучений під час огляду місця події 19.01.2024 року.

Окрім того, в розумінні ст. 87 КПК України не є підставою для визнання недопустимим доказом фрагментів одягу з порізами, як таких що видозмінюють докази, про що зазначав захисник під час судових дебатів.

У судовому засіданні під час дослідження речових доказів, сторона захисту звертала увагу на пошкодження одягу, який було вилучено у обвинуваченого під час затримання та зазначала про безпідставне видозмінення речових доказів.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про судову експертизу» під час проведення судових експертиз (обстежень і досліджень) об`єкти дослідження можуть бути пошкоджені або витрачені лише у тій мірі, в якій це необхідно для дослідження.

Згідно до ст.14 Закону України «Про судову експертизу» судовий експерт на підставах та в порядку, передбачених законодавством, може бути притягнутий до дисциплінарної, адміністративної, цивільно-правової та кримінальної відповідальності. Судовий експерт може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку. Дисциплінарним проступком є: 8) порушення порядку зберігання та поводження з об`єктами дослідження, матеріалами справи (провадження), що призвело або може призвести до їх втрати або пошкодження. Підставою для розгляду питання дисциплінарної відповідальності судового експерта є подання міністерства або іншого державного органу, що здійснює організаційно-управлінські функції щодо діяльності державних спеціалізованих установ та судових експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ, або уповноважених цими державними органами суб`єктів, які організаційно забезпечують діяльність експертно-кваліфікаційних комісій. Подання готується за результатами розгляду скарг осіб, які є учасниками справи, або кримінального провадження, інших правовідносин, до яких залучено судового експерта, на дії (бездіяльність) судового експерта, а також документів, оформлених за результатами здійснення контролю за дотриманням судовими експертами законодавства з питань судово-експертної діяльності, які містять обґрунтовану інформацію щодо наявності в діях (бездіяльності) судового експерта ознак дисциплінарного проступку, передбаченого частиною третьою цієї статті. Подання вноситься на розгляд експертно-кваліфікаційної комісії не пізніше 15 календарних днів з дня надходження відповідних матеріалів

Відповідно до Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 № 53/5

п.3.3 розділу ІІІ передбачає, що у документі про призначення експертизи (залучення експерта) перераховуються всі об`єкти, які направляються на експертне дослідження, із зазначенням точного найменування, кількості, міри ваги, серії та номера (для грошей НБУ та іноземної валюти), інші відмінні індивідуальні ознаки. Якщо під час проведення експертизи об`єкт (об`єкти) дослідження може(уть) бути пошкоджений(і) або знищений(і), у документі про призначення експертизи (залучення експерта) повинен міститися дозвіл на його пошкодження або знищення.

Згідно постанови слідчого від 06.02.2024 року ( т.1 а.к.п.239 )старшим слідим ОСОБА_55 постановлено доручити проведення судово-імунологічної експертизи експертизи експерту КУ «Запорізькое обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької міської ради. Поставлено на вирішення перелік питання.

Згідно п. 3 вказаної постанови під час проведення судової імунологічної експертизи дозволити часткове знищення об`єктів, наданих на дослідження або часткову зміну їх властивостей в межах, необхідних для проведення даного виду дослідження, на підставі ст. 5 ЗУ «Про судову експертизу».

Для проведення судової імунологічної експертизи направити судовому експерту: картонну коробку, до якої, згідно пояснювального напису, упаковано куртку чорного кольору, вилучену 19.01.2024 під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; картонну коробку, до якої, згідно пояснювального напису, упаковано кофту спортивну сірого кольору, вилучену 19.01.2024 під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;картонну коробку, до якої, згідно пояснювального напису, упаковано спортивні брюки сірого кольору, вилучені 19.01.2024 під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;картонну коробку, до якої, згідно пояснювального напису, упаковано пару взуття чорно-сірого кольору, вилучену 19.01.2024 під час проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зразки крові потерпілого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебувають в КУ «Запорізьке обласне бюро судово-медичної експертизи» Запорізької обласної ради.

Висновки експертів по вказаних у постанові слідчого питаннях у дослідницькій та мотивувальній частинах містять відомості, що контрольні вирізки були зроблені неподалік від зазначених об`єктів.

З урахуванням вищенаведеного, наявності дозволу слідчого на часткове знищення об`єктів, наданих на дослідження або часткову зміну їх властивостей в межах, необхідних для проведення даного виду дослідження, на підставі ст. 5 ЗУ «Про судову експертизу» підстав вважати неналежним доказом і зміну властивостей речових доказів вказаних речей судом не встановлено.

Разом із тим, ці обставини не позбавляють обвинуваченого права на звернення до суду із позовом в порядку цивільного судочинства щодо відшкодування завданої шкоди, а також зі скаргою на дії (бездіяльність) судового експерта з питань судово-експертної діяльності у разі наявності ознак дисциплінарного проступку відповідного експерта. Знищення чи псування речових доказів є підставою для відшкодування шкоди стороною обвинувачення, на яку покладається обов`язок доведення відсутності вини (ВС/КГС, справа № 910/19960/15, 21.09.18)

Отже, судом не встановлено даних, які б свідчили, що зібрані докази по даному кримінальному провадженню отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод обвинуваченого через допущені порушення кримінального процесуального закону в ході досудового розслідування і оцінивши докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про обґрунтованість обвинувачення, а вина обвинуваченого у вчиненні злочину за наведених у вироку обставин доведена у повному обсязі.

За таких обставин, судом встановлені всі обставини скоєння злочину, ретельно досліджені всі докази, що є у справі і суд вважає що факт вчинення даного злочину за наведених у вироку обставинах знайшов підтвердження у судовому засіданні.

Таким чином, дослідивши та оцінивши зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що вину ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, стороною обвинувачення не доведено, дії останнього кваліфіковано невірно, а тому дії ОСОБА_5 кваліфікує за ч. 2 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я .

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_14 суд враховує, що відповідно до статей 3 і 27 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому по даній справі, суд суворо дотримується принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, маючи на увазі, що метою покарання засудженого є його виправлення, виховання та соціальна реабілітація, запобігання вчиненню нових злочинів та враховує обставини кримінального правопорушення, його наслідки, характер та ступінь участі обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ступінь його тяжкості, дані про особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують його покарання.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до кримінального проступку.

Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 66 КК України, судом не встановлено.

У судовому засіданні обвинувачений зазначав, що він жалкує про вчинене. Разом із тим, суд не знаходить підстав для визнання такою, що пом`якшує покарання обставиною, щире каяття обвинуваченого, виходячи з наступного.

Розкаяння передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочинних дій, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому певному злочині, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в визнанні негативних наслідків злочину для потерпілої особи, намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого. При цьому, факт щирого каяття особи у вчиненні злочину повинен знайти своє відображення в матеріалах кримінального провадження.

У матеріалах кримінального провадження відсутні дані, які би свідчили про дійсне розкаяння обвинуваченого у вчиненні злочину, а сам по собі факт того, що він у судовому засіданні зазначав, що він жалкує про вчинене, не підтверджує наявність цієї пом`якшуючої покарання обставини, з огляду на те, що будь-якого осуду своєї поведінки він не виявляв, у судовому засіданні перед потерпілим він не вибачився, а навпаки, сперечався із ним, намагаючись виставити його у негативному світлі, будь-якої матеріальної допомоги на лікування потерпілому не надавав, станом його здоров`я не цікавився, факт вчинення злочинних дій за обставин, встановлених судом, не визнав, що на думку суду свідчить не про відверте, а про уявне каяття обвинуваченого з метою уникнення справедливого покарання за вчинені ним злочинні дії.

В цілому поведінка обвинуваченого під час провадження в суді може свідчити про його намагання уникнути відповідальності, а не про його виправлення та перевиховання.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України є вчинення кримінального правопорушення особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_7 офіційно не працевлаштований, офіційно не одружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не перебуває на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра, місця реєстрації не має, раніше не судимий в силу ст. 89 КК, є військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, який перебуває на посаді помічника гранатометника 3-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 5-го батальйону оперативного призначення, у військовому званні «солдат», за місцем служби характеризується посередньо, згідно довідки від 19.01.2024 начальника медчастини ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_7 перебуває під наглядом медичного персоналу вч3029 з 11.04.2023 року по теперішній час, за час військової служби за медичною допомогою не звертався, згідно службової картки вч3029 ОСОБА_7 заохочень не має.

Згідно висновку судово-психіатричного експерта №111 від 13.03.2024 ОСОБА_7 розладів психічної діяльності не виявляв і не виявляє на теперішній час. У період здійснення інкримінованого йому правопорушення ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, а знаходився у стані короткочасного психічного розладу у вигляді гострої алкогольної інтоксикації. Отже, він міг усвідомлювати свої дії й керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Беручи до уваги вищевикладене, оцінюючи особистість ОСОБА_5 його ставлення до скоєного, тих обставин, що він не вперше притягується до кримінальної відповідальності, за відсутності обставин, що пом`якшують покарання обставин, враховуючи, наявність обставини, що обтяжує покарання, вчинене обвинуваченим, суспільно небезпечне діяння спричинило і наслідки для потерпілого, у тому числі і пов`язані із завданням шкоди здоров`ю, шкода потерпілому відшкодована не була, станом здоров`я потерпілого обвинувачений не цікавився, думку потерпілого, який вказав про відсутність претензій будь-якого характеру до обвинуваченого, суд приходить до висновку про те, що виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в умовах тримання в кримінально-виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці і з цих підстав вважає за необхідне призначити йому покарання пов`язане з обмеженням волі і реальним його відбуванням, вважаючи, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Санкція ч.2 ст.125 КК України передбачає альтернативні види покарання: штраф від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від ста п`ятдесяти до двохсот сорока годин або виправні роботи на строк до одного року, або арешт на строк до шести місяців, або обмеження волі на строк до двох років.

Разом з тим, оскільки покарання у виді виправних робіт відбувається за місцем роботи засудженого, а у суду на час винесення вироку відсутні дані щодо наявності у нього доходу відсутні підстави для обрання такого виду покарання, як штраф чи виправні роботи.

Тим більше, суд також уважає, що призначення ОСОБА_14 покарання у вигляді штрафу або виправних робіт, громадських робіт та арешту буде недостатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових злочинів, а тому враховуючи особу обвинуваченого, реалізуючи принцип законності, справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи обставини справи, спричинення тілесних ушкоджень на ґрунті неприязних стосунків та характеризуючих даних про особу, посткримінальної поведінки обвинуваченого, наявності обтяжуючої покарання обставини і відсутність пом`якшуючих покарання обставин, суд дійшов висновку, що ОСОБА_14 слід призначити покарання з переліку основних альтернативних покарань, передбачених санкцією частини 2 статті 125 КК України, у вигляді обмеження волі на максимальний строк, визначений санкцією статті, за якою кваліфіковано його діяння (ч. 2 ст. 125 КК України) на 2 роки, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде необхідним й достатнім для виправлення підсудного та попередження вчинення ним нових злочинів, призначеним відповідно до загальних засад, передбачених ст. 65 КК України.

На думку суду, виходячи з положень ст. ст. 50, 65 КК України, призначення покарання зі звільнення від його відбування не відповідатиме принципу індивідуалізації, пропорційності і справедливості покарання, та в цьому випадку є недостатнім, а тому суд не застосовує положення ст. 69,75,76 КК України.

Зазначене на переконання суду відповідатиме меті покарання, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у провадженні відсутній.

Долю речових доказів слід вирішити на підставі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати у провадженні на залучення експерта при проведенні судових експертиз в розмірі: судова дактилоскопічна експертиза за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» № СЕ-19/108-23/2523-Д від 13.02.2024 - сума витрат 1514 грн. 56 кой.;судова дактилоскопічна експертиза за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» № СН-19/108-23/2458-Д від 07.02.2024 - сума витрат 1514 грн. 56 коп.;судова дактилоскопічна експертиза за експертною спеціальністю «Дактилоскопічні дослідження» № СЕ-19/108-23/2460-Д від 07.02.2024 - сума витрат 2 650 грн. 48 коп.; судова хімічна експертиза за експертною спеціальністю «Дослідження наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів» №СЕ-19/108-23/2461 -НЗПРАП від 08.02.2024 - сума витрат 1 514 грн. 56 коп.,а усього на загальну суму 7 194 гривні 16 копійок., документально підтверджені, і їх слід стягнути з ОСОБА_5 на підставі ст. 124 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України, суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

На підставі ч. 4 ст. 174 КПК України, арешт на майно накладений ухвалами слідчих суддів

Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.01.2024 року (справа №333/612/24 1-кс/333/437/24), від 24.01.2024 року (справа №333/612/24 1-кс/333/438/24) на майно, слід скасувати, у зв`язку із тим, що у їх застосуванні відпала потреба.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України попереднє ув`язнення зараховується судом у строк покарання у разі засудження до позбавлення волі день за день або за правилами, передбаченими у частині першій цієї статті. При призначенні покарань, не зазначених у частині першій цієї статті, суд, враховуючи попереднє ув`язнення, може пом`якшити покарання або повністю звільнити засудженого від його відбування.

У частині 5 ст. 72 КК встановлені правила, за якими попереднє ув`язнення зараховується в строк покарання, призначеного вироком суду. Умови такого зарахування залежать від виду покарання, призначеного судом, а саме: а) якщо це позбавлення волі, то зарахування провадиться день за день; б) якщо це покарання, не пов`язане з позбавленням волі і належить до тих видів покарань, які перелічені у ч. 1 ст. 72 КК, то для зарахування використовується встановлена тут шкала еквівалентів різних видів покарань; в) якщо покарання, не зазначене у переліку ч. 1 ст. 72 КК, то, враховуючи строк попереднього ув`язнення, суд може або пом`якшити призначене покарання, або повністю звільнити засудженого від його відбування.

Так, ОСОБА_7 був затриманий згідно протоколу затримання від 19.01.2024 - 18.01.2024 року о 22годині 20 хвилин і з 18.01.2024 року до теперішнього часу він ув`язнений, йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який неодноразово продовжувався, востаннє строк тримання під вартою продовжено до 09.05.2025 року.

Враховуючи те, що на час постановлення вироку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 перебуває під вартою з 18.01.2024 (дата затримання, про що зазначено у протоколі затримання), по 06.05.2025 р., що дорівнює 1 (один) рік 3 (місяця) місяць 19 (дев`ятнадцять) днів, що згідно з положеннями ч.1 ст.72 КК України у перерахунку на обмеження волі дорівнює 2 (двом) рокам 7 (семи) місяцям 8 (восьми) днів обмеження волі, суд дійшов висновку про необхідність в порядку ч.1,5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_14 в строк покарання у виді обмеження волі період часу попереднього ув`язнення під вартою з 18.01.2024 (дата затримання, про що зазначено у протоколі затримання), по 06.05.2025 р. з розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням обмеження волі, та вважати ОСОБА_5 таким, що повністю відбув призначене судом покарання .

Згідно вимог ст. 377 КПК України, якщо обвинувачений тримається під вартою, суд звільняє його з-під варти в залі судового засідання у разі виправдання; звільнення від відбування покарання; засудження до покарання, не пов`язаного з позбавленням волі; ухвалення обвинувального вироку без призначення покарання. При засудженні до обмеження волі суд з урахуванням особи та обставин, встановлених під час кримінального провадження, має право звільнити обвинуваченого з-під варти.

Запобіжний захід ОСОБА_14 у виді тримання під вартою - скасувати та звільнити його з під варти в залі судового засідання.

Запобіжний захід ОСОБА_14 не обирати, оскільки останній визнаний судом таким, що повністю відбув покарання.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 337,366-371, 373, 374, 395, 532 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та призначити ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покарання за ч. 2 ст. 125 КК України у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

В порядку ч.ч.1,5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в строк покарання у виді обмеження волі період часу попереднього ув`язнення під вартою з 18.01.2024 з 22 год. 20 хв. (дата і час фактичного затримання, про що зазначено у протоколі затримання), по 06.05.2025 р. з розрахунку: один день попереднього ув`язнення відповідає двом дням обмеження волі та вважати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що повністю відбув призначене судом покарання.

Запобіжний захід, обраний ОСОБА_14 у виді тримання під вартою - скасувати та звільнити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з-під варти в залі судового засідання.

Речові докази після набрання вироком законної сили:

1)предмет, схожий на ніж, який упаковано до полімерного сейф-пакету;

марлевий тампон зі змивом речовини бурого кольору з підлоги кухні та зольного змиву до нього;

дві пляшки від коньяку «Коблево»;

чотири відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук, які упаковані до полімерного сейф-пакету №2707376 .

матеріал з об`єкта №2 до висновку експерта №520 від 16.02.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР;

матеріал з об`єктів №№1-3 до висновку експерта №485 від 16.02.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ`ЗОР;

матеріал з об`єкта №1 до висновку експерта №482 від 16.02.2024, який до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР;

таблицю з двома слідами папілярних узорів рук, виявлених на пляшках коньяку «Коблево», яку упаковані до полімерного сейф-пакета №2707377;

дактилоскопічні картки потерпілого ОСОБА_8 , свідка ОСОБА_13 підозрюваного ОСОБА_5 , які упаковано до полімерного сейф-пакета № 2707378;

матеріал з об`єктів №№1, 3, 5 до висновку експерта № 483 від 19.02.2024, упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР.

матеріал з об`єктів №6, 7, 9 до висновку експерта №484 від 04.03.2024, який упаковано до полімерного сейф-пакета КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР ,

зіп-пакет із кристалічною речовиною білого кольору, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі- знищити.

2)халат синього кольору, який був вдягнений на потерпілому ОСОБА_8 , три металевих чарки, які упаковані до КУ «ЗОБ СМЕ» ЗОР, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі- повернути потерпілому ОСОБА_8

3)куртка чорного кольору «Nortfolk», штани спортивні сірого кольору «Hoodrich» кофта спортивна сірого кольору «Hoodrich»; пара взуття чорно-сірого кольору, яка упакована до картонної коробки;мобільний телефон «Samsung Galaxy М23 5G 4| 128 GB SM- M236BIDGSEK», який упаковано до полімерного сейф-пакету ДБР019449;

мобільний телефон «Samsung» білого кольору imeil: НОМЕР_4 , який упаковано до полімерного сейф-пакету 2989666, які перебувають на зберіганні в камері зберігання речових доказів Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі - повернути ОСОБА_14 .

4)диск для лазерних систем зчитування, на якому збережений аудіозапис телефонного дзвінку диспетчеру «103», який здійнив оператор поліції «102» 18.04.2024 року; диск для лазерних систем зчитування, на якому збережені аудіозаписи телефонних дзвінків до поліції, які здійснювали свідок ОСОБА_13 18.01.2024 року, а також представник КПН «МЛЕ ШМД ЗМР куди з тілесними ушкодженнями було доставлено потерпілого; диск для лазерних систем зчитування, на якому збережені відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які 18.01.204 року здійснили виїзд на місце події за викликом щодо ножового поранення ОСОБА_8 , які перебувають у матеріалах кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження.

Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз 7194 (сім тисяч сто дев`яносто чотири) гривні 16 копійок.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 20.01.2024 року (справа №333/612/24 1-кс/333/437/24) на майно, яке було вилучене 19.01.2024 при проведенні огляду місця події квартири АДРЕСА_2 , а саме: халат синього соне змиви речовини булого кольору з підлоги кухні з контрольним змивом, дві пляшки з під кон`яка «Коблево»; три металеві чарки; предмет, схожий на ніж, чотири відрізки липкої стрічки зі слідами пальців рук, скасувати.

Арешт на майно, накладений ухвалою слідчого судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 24.01.2024 року ( справа №333/612/24 1-кс/333/438/24) на майно, яке було вилучене 19.01.2024 при проведенні особистого обшуку затриманою за підозрою у вчиненні злочину ОСОБА_7 , а саме на: куртку чорного кольору «Nortfolk», яка упакована до картонної коробки; пару взуття чорно-сірого кольору, яка упакована до картонної коробки; штани спортивні сірого кольору «Нoodrich», які упаковані до картонної коробки;кофту спортивної сірого кольору «Hoodrich», яка упакована до картонної коробки; мобільний телефон «Samsung Galaxy М23 5G 4/ 128 GB SM- M236BIDGSEK», який упаковано до полімерного сейф-пакету ДБР019449; мобільний телефон «Samsung» білого кольору imei: НОМЕР_4 , який упаковано до полімерного сейф-пакету 2989666, зіп -пакет із кристалічною речовиною білого кольору, скасувати.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вознесенівський районний суд м. Запоріжжя.

Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 15 ст. 615 Кримінального процесуального кодексу України судом проголошено резолютивну частину вироку.

Обвинувачений має право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Повний текст вироку після його проголошення вручається учасникам судового провадження, які присутні у судовому засіданні.

Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1