ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/743/25 Справа № 932/2375/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2025 року Кривий Ріг

22.04.2025р. колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області в режимі відеоконференції апеляційну скаргу із доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 21.03.2025р., якою залишено без задоволення клопотання слідчого ТУ ДБР погоджене з прокурором про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00000472 від 04.02.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1

за участю прокурора (в режимі ВКЗ) ОСОБА_6

захисника (в режимі ВКЗ) ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді залишено без задоволення клопотання слідчого погоджене з прокурором про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні за ч. 2 ст. 111 КК України щодо підозрюваної ОСОБА_7 ..

Із рішенням слідчого судді не погодився прокурор у кримінальному провадженні, оскаржив його в апеляційному порядку, та в апеляційній скарзі із доповненнями:

- вважає, що ухвала слідчої судді від 21.03.2025 є незаконною і такою, що підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

- зазначає, що в ході досудового розслідування було встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 знаходиться на тимчасово окупованій території у м. Маріуполь Донецької області, де вступила на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, а саме незаконного органу так званого «федеральное казённое учреждение «Исправительная колония № 13» ГУ федеральной службы исполнения наказаний россии по донецкой народной республике». Роботу виправної колонії № 13 днр організовано на базі майнового комплексу розташованої у м. Маріуполі Державної установи «Приазовська виправна колонія (№ 107)» Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

- вважає помилковими висновки слідчого судді, що не можуть бути доказами перебування підозрюваної на тимчасово-окупованій території України відомості із системи «АРКАН ЦП» про відсутність фактів перетину підозрюваною ОСОБА_7 . Державного кордону України та лінії розмежування з окупованими територіями, також є помилковою критична оцінка слідчого судді про твердження прокурора та слідчого, що підозрювана не перетинала офіційно кордон, не є внутрішньо переміщеною особою, оскільки на думку суду, не виключається отримання нею статусу ВПО, оскільки умовні кордони з Донецькою областю не заборонено перетинати громадянам України.

- зазначає, що відеозаписом, розміщеним в мережі Інтернет 27.01.2023, який відзнято на території ДУ «Приазовська виправна колонія (№ 107)» підтверджується перебування підозрюваної ОСОБА_7 на тимчасово окупованій території, та перетин підозрюваною ОСОБА_7 лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями України практично не можливий через інтенсивні бойові дії та відсутність функціонуючого пункту пропуску для громадян, відповідно до інформації від 06.03.2025р. з системи «АРКАН ЦП» підозрювана ОСОБА_7 у період з 01.01.2021р. по 03.03.2025р. Державний кордон України (у тому числі лінію розмежування з окремими районами Донецької та Луганської області) не перетинала, статус внутрішньо переміщеної особи не оформлювала;

- наголошує, що повідомлення про підозру ОСОБА_7 було оголошено слідчим 21.02.2025р. з дотриманням правил, передбачених ст. ст. 111, 135, 278 КПК України, а саме шляхом публікації в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження (газеті «Урядовий кур`єр») та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора. Крім того копію повідомлення про підозру було вручено захиснику та спрямовано за місцем роботи підозрюваної ОСОБА_7 до Державної установи «Приазовська виправна колонія (№ 107)», враховуючи вимоги ч. 1 ст. 278, ч. 1 ст. 135, ч. 8 ст. 135 КПК України підозрювана ОСОБА_7 вважається такою, що повідомлена про підозру належним чином. Іншої процедури вручення особам вказаної категорії повідомлення про підозру чинним кримінальним процесуальним законодавством не передбачено;

- зазначає 03.03.2025р. постановою слідчого у кримінальному провадженні підозрювану ОСОБА_7 оголошено в розшук, здійснення якого в подальшому доручено оперативному підрозділу ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську та відповідно до вимог ЗУ «Про оперативно-розшукову діяльність» у матеріалах кримінального провадження відсутня інформація про те, які конкретні оперативні заходи було проведено з метою встановлення місця знаходження підозрюваної ОСОБА_7 , та відповідно такі дані не надавались суду в рамках розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

- зазначає, що слідчим суддею не взято до уваги, що згідно висновку службового розслідування ДУ «Приазовська виправна колонія (№ 107)» була захоплено збройними силами рф та перебувала під їх повним контролем вже з 20.03.2022, тобто менше ніж через місяць з початку повномасштабного вторгнення військ рф в Україну, з того моменту ОСОБА_7 не виходила на зв`язок, при спробі зателефонувати засобами мобільного зв`язку здійснювалось інформування, що абонент не в мережі, при спробі встановлення контакту засобами месенджерів «Viber» та «WhatsApp» здійснювалось інформування, що нічого не знайдено та не знайдено результатів. Будь яких подальших контактів підозрювана ОСОБА_7 з адміністраціями ДУ «Приазовська виправна колонія (№ 107)» та Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції не підтримувала, у тому числі з питань подальшого перебування її на посаді або звільнення.

- вказує, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 111 КК України, підозрювана ОСОБА_7 вчинила з прямим умислом, оскільки переходячи на службу до ворога усвідомлювала, що на той момент була діючим співробітником правоохоронного органу та обіймала посаду чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки Державної установи «Приазовська виправна колонія (№ 107)».

- зазначає, що злочин підозрюваною ОСОБА_7 вчинено у період часу з моменту початку повномасштабного вторгнення військ рф в Україну 24.02.2022 (загальновідомий факт) та до 27.01.2023 моменту публікації відеоматеріалу в мережі Інтернет.

- вказує, що також є помилковими висновки слідчого судді твердження сторони обвинувачення, що у кримінальному провадженні зібрано достатньо доказів, що дають підстави вважати, що підозрювана ОСОБА_7 переховується від слідства на тимчасово окупованій території України у м. Маріуполь Донецької області, оскільки вказане питання раніше вже розглядалось іншим слідчим суддею за іншим клопотанням слідчого у цьому ж кримінальному провадженні, та ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.01.2025р. надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000472, внесеному до ЄРДР 04.02.2025 щодо ОСОБА_7 , яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України.

- прохає оскаржувану ухвалу слідчої судді скасувати через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у м. Краматорську, у кримінальному провадженні № 0000472 від 04.02.2025р. за ч. 2 ст. 111 КК України та обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді доповідача, доводи прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, позицію захисника, який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги прокурора за таких підстав.

Оскаржуваною ухвалою слідчого судді залишено без задоволення клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Краматорську) ТУ ДБР, розташованого у місті Краматорську, ОСОБА_9 , погоджене прокурором відділу Донецької обласної прокуратури ОСОБА_6 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №00000472 від 04.02.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя дослідивши матеріали поданого клопотання не встановила підстав для застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу у виді тримання під вартою пославшись на наступне.

Так за висновками слідчого судді критерії визначення справедливого судового розгляду залежать від індивідуальних обставин конкретної справи (Рішення ЄСПЛ «Ібрагім та інші проти Сполученого Королівства №№50541/08, 50571/08, 50573/08 и 40351/09»).

На думку слідчого судді розгляд зазначеного клопотання за принципом «in absentia» має бути максимально справедливим, адже особа відсутня у судовому засіданні, а матеріали, долучені до клопотання не підтверджують факту того, ОСОБА_7 отримала будь-яке повідомлення щодо наявного кримінального провадження щодо неї.

Слідчим суддею встановлено, що підозрювана ОСОБА_7 не звільнена з державної установи, що підтверджується висновком службового розслідування від 28.02.2025р., проведеного за фактом проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 00000472 від 04.02.2025р. за ч.2 ст. 111 КК України. Зі слів слідчого, підозрювана рахується поза штатом, проте жодного документу, що вона є діючим працівником і яку посаду займає до матеріалів клопотання не долучено.

У клопотанні про обрання запобіжного заходу зазначено, що підозрювана ОСОБА_7 є працівником правоохоронного органу, при цьому жодної посади, яку вона займає, не вказано, а довідка від 03.03.2025р. лише засвідчує факт того, що підозрювана ОСОБА_7 станом на 24.02.2022р. обіймала посаду чергового помічника начальника установи відділу нагляду і безпеки ДУ «Приазовська виправна колонія №107», проте, яку посаду вона займає з 24.02.2022п. до часу звернення із клопотанням у судовому засідання встановити не вдалося.

Також слідчим суддею встановлено, що службове розслідування факт переходу ОСОБА_7 на бік ворога не підтвердило, за відсутністю такої можливості.

Слідчий суддя також висловив сумнів щодо дати вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, оскільки матеріали клопотання містять протокол огляду відеоматеріалу, який розміщений 27.01.2023р. у соціальній мережі «ВКонтакте». Показання свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 побудовані на підставі перегляду відеофайлу із назвою «Колония под обстрелом. ..» і ОСОБА_7 вони впізнали за загальними рисами обличчя та тілобудови. Свідкам запропоновано перегляд відеофайлу тривалістю 06 хвилини 26 секунд, однак жодної вихідної дати цього відеофайлу не зазначено, тобто відсутня дата (день, місяць і навіть рік) самої події, метадані файлу не визначені. До матеріалів клопотання долучено показання свідків, які побудовані на перегляді відеофайлу, який жодним чином не верифіковано, не долучено до матеріалів клопотання підтвердження, що вказаний контент є реальним та відповідає дійсності.

Слідчий суддя вважав що за змістом підозри, ОСОБА_7 дала згоду на представникам рф та добровільно вступила на посаду структурного підрозділу окупаційної адміністрації саме у першій половині 2022р., однак на підставі чого стороною обвинувачення визначено саме цей проміжок часу, у судовому засіданні не аргументовано. Здійснене повідомлення 21.02.2025р. про підозру та публікації повісток про виклики в газеті «Урядовий кур?єр» та на сайті Офісу Генерального прокурора, не є ефективним та сумнівним, оскільки, перебуваючи на тимчасової-окупованій території ОСОБА_7 ймовірно, позбавлена можливості доступу до українських офіційних Інтернет порталів, а про вжиття дієвих заходів сторона обвинувачення до суду не надала доказів, зокрема про встановлення соціальних мереж підозрюваної та повідомлення її через мережі про кримінальне переслідування.

Слідчий суддя вважав, що зі спливом майже трьох років від дати повномасштабного вторгнення та до дня звернення прокурора із зазначеним клопотанням, фактичне місце перебування та фактичний статус підозрюваної ОСОБА_7 , як громадянки України, під тиском окупаційної влади міг змінитися, а до суду не надано відомостей щодо можливого перебування підозрюваної у полоні чи ліквідації силами оборони України; не встановлено можливе місцезнаходження чи контактів підозрюваної або членів його родини в соціальних мережах, месенджерах.

Слідчий суддя вважала необхідним забезпечити дотримання стандартів справедливого суду та забезпечення відповідних гарантій (належне повідомлення підозрюваної, забезпечення права на ефективний захист), та врахувавши, що стороною обвинувачення, на час розгляду клопотання, не виконані вимоги ч. 6 ст. 193 КПК України у повному обсязі, відсутні законні підстави для застосування найсуворішого запобіжного заходу у виді тримання під вартою громадянці України ОСОБА_7 за її відсутності у судовому засіданні, тому клопотання слідчого не підлягає задоволенню.

Суд апеляційної інстанції із рішенням слідчого судді не може погодитись за таких підстав.

04.03.2025р. до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого в ОВС Першого слідчого ТУ ДБР розташованому в м. Краматорську ОСОБА_9 про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Мотивуючи клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваної ОСОБА_7 слідчий зазначив, що вона обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України.

Також зазначив про наявність ризиків, які передбачені п. п. 1, 2, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України та неможливість їх запобіганню в разі застосування менш суворого запобіжного заходу.

Відповідно до ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчий суддя розглядає клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою та може обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, обвинуваченого лише у разі доведення прокурором наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, а також наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, обвинувачений виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Розгляд клопотання про обрання запобіжного заходу здійснюється за відсутності підозрюваного поряд з достатністю підстав вважати, що підозрюваний виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, та/або оголошений у міжнародний розшук.

Відповідно до матеріалів клопотання поданих слідчим станом на 04.03.2025р. ОСОБА_7 знаходиться на території держави-агресора рф, на виклик слідчого не з`являється за умови повідомлення її про такий виклик.

З матеріалів клопотання встановлено, що 21.02.2025р. слідчим за погодженням з прокурором у порядку передбаченому ст.ст. 111, 135, 278 КПК України складено та вручено письмове повідомлення ОСОБА_7 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України, відповідно до якої ОСОБА_7 будучи працівником правоохоронного органу, маючи злочинний умисел, спрямований на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканності, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, діючи в інтересах держави агресора, в першій половині 2022 року надала згоду представникам РФ та добровільно вступила на посаду до структурного підрозділу окупаційної адміністрації РФ, а саме незаконного органу так званого «федеральное казённое учреждение «Исправительная колония № 13» главного управления федеральной службы исполнения наказаний россии по донецкой народной республике», чим добровільно перейшла на бік ворога, в період збройного конфлікту, вчинене в умовах воєнного стану.

У день складання повідомлення про підозру слідчим 21.02.2025р. ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.111 КК України шляхом її опублікування в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Частина 1 ст. 42 та ч. 1 ст. 278 КПК України вказує на те, що слідчий чи прокурор зобов`язані у день складення повідомлення про підозру її вручити безпосередньо, якщо протягом цього дня, намагаючись безпосередньо вручити повідомлення про підозру, вони не можуть встановити місцезнаходження особи, то зобов`язані вжити заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Суд апеляційної інстанції наголошує, що зміст оскаржуваної підозри та порядок її вручення не викликають сумніву у своїй належності, у зв`язку з чим існування ризиків передбачених ст. 177 КПК України є підтвердженим.

Постановою слідчого ТУ ДБР від 03.03.2025р. ОСОБА_7 оголошено у розшук.

Таким чином суд апеляційної інстанції вважає, що рішення слідчого судді про відмову у задоволенні клопотання слідчого ТУ ДБР про застосування щодо підозрюваної запобіжного заходу виді тримання під вартою є передчасним, та таким що не відповідає вимогам КПК України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від дванадцяти до п`ятнадцяти років або довічним позбавленням волі з конфіскацією майна, тому відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України, щодо неї може бути застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою.

При обранні ОСОБА_7 запобіжного заходу суд апеляційної інстанції враховує також обставини, передбачені ч. 1 ст. 178 КПК України, а саме вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваною кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що їй загрожує у разі визнання її винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваної, міцність соціальних зв`язків, репутацію підозрюваної майновий стан відсутність відомостей про судимості у підозрюваної, ризик продовження чи повторення протиправної поведінки.

Запобігти встановленим ризикам, із урахуванням наведеного вище, можна шляхом обрання підозрюваній ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Поряд з цим, у рамках цього провадження слідчий суддя не перевірятиме питання недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Адже, відповідно до ст. 194 КПК України, такі обставини встановлюються під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу. Натомість, згідно із ч. 6 ст. 193 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя перевіряє наявність тільки підстав, встановлених у ст. 177 КПК України. До того ж, КПК України визначає єдиний запобіжний захід, щодо якого можливе саме обрання - це тримання під вартою.

З огляду на викладене, враховуючи встановлені обставини кримінального правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку щодо наявності підстав для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваної ОСОБА_7 .

Відповідно до положень абз. 7 ч. 4 ст. 183, ч. 4 ст. 197 КПК України, суд апеляційної інстанції не визначає розмір застави та не зазначає строку дії цієї ухвали.

Враховуючи наведене вище, суд апеляційної інстатії вважає доводи апеляційної скарги прокурора слушними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи викладене вище та керуючись ст.ст. 177, 178, 194, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу із доповненнями прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 21.03.2025р., якою залишено без задоволення клопотання слідчого ТУ ДБР погоджене з прокурором про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00000472 від 04.02.2025р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України щодо підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська від 21.03.2025р., якою залишено без задоволення клопотання слідчого ТУ ДБР погоджене з прокурором про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00000472 від 04.02.2025р., за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України щодо підозрюваної ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого ТУ ДБР погоджене з прокурором про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 00000472 від 04.02.2025, за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 111 КК України щодо підозрюваної ОСОБА_7 задовольнити.

Обрати щодо підозрюваної ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави.

Після затримання підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доставити підозрювану до місця здійснення кримінального провадження для розгляду слідчим суддею питання про застосування обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою або його заміну на більш м`який запобіжний захід.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді