Справа № 156/794/25
Провадження № 1-кп/156/99/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 серпня 2025 року сел.Іваничі

Іваничівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Іваничі Волинської області кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000459 від 30.06.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нововолинськ, Волинської області, громадянина України, вдівця, з середньою освітою, тимчасово не працюючого, пенсіонера, маючи на утриманні 1 (одну) неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у невстановлений досудовим розслідуванням день та час, діючи з прямим умислом, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, не маючи передбаченого законом дозволу на придбання, зберігання i носіння бойових припасів до нарізної вогнепальної зброї, всупереч п.1 Додатку №1 «Пepeлiк видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого пунктом 1 постанови Верховної Ради України «Пpo право власності на окремі види майна» №2471-XII від 17.06.1992, п.п.2, 9 Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992, п.п.2.1, 8.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної i охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, незаконно придбав у невстановленої в ході досудового розслідування особи короткоствольну нарізну вогнепальну зброю виготовлену саморобним способом для проведення пострілів патронами кільцевого запалювання 5,6 мм.

У подальшому ОСОБА_4 , переніс вищевказану короткоствольну нарізну вогнепальну зброю до підсобного приміщенні зерносховища котре перебуває в його користуванні та знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , де незаконно зберігав на полицях стелажа.

Незаконні дії ОСОБА_4 , були припинені працівниками поліції, 13 червня 2025 року під час проведення обшуку підсобного приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яке перебуває в користування ОСОБА_4 , під час якого було виявлено та вилучено предмет, зовні схожий на пістолет, який згідно висновку судової експертизи зброї СЕ-19/103-25/818-БЛ від 25.06.2025, є короткоствольна нарізна вогнепальна зброя виготовлена саморобним способом для проведення пострілів патронами кільцевого запалювання 5,6 мм, проведення пострілів придатний.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми діями, які виразились у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. Пояснив, що їздив на схід до військових, возив гуманітарну допомогу, там знайшов пістолет і військові йому віддали його. Він зберігав його (пістолет) в гаражі на стелажі. Просив суд не позбавляти його волі.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 , що надані в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суду щодо правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його винуватість у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення доведена зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, які учасники судового провадження не оспорювали та вважали їх дослідження в судовому засіданні недоцільним. Судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумніви у добровільності та істинності їх позицій відсутні.

Потерпілі у кримінальному провадженні, відсутні.

Заслухавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч.3 ст.349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів, що характеризують обвинуваченого, як особу, а також стосовно процесуальних питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_4 у носінні, зберіганні, придбанні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу доведена повністю, а його дії суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України.

Визначаючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення кримінального правопорушення, тяжкості наслідків, що настали.

У рішенні «Бемер проти Німеччини» від 03 жовтня 2002 року Європейський суд з прав людини зазначає, що кримінальний суд має враховувати особу засудженого, його стаж злочинної діяльності, обставини скоєного ним злочину, його поведінку після злочину, умови його життя та наслідки, яких можна очікувати в зв`язку з відстрочкою.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст.12 КК України, відноситься до категорії тяжких злочинів, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання відповідно до ст.66 КК України, це щире каяття.

Обставини, які обтяжують покарання згідно зі ст.67 КК України, судом не встановлено.

Обвинувачений ОСОБА_4 не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності чи у стані неосудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності, відсутні.

При визначенні виду і міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання та враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України, є тяжким злочином, обставини справи та дані, що характеризують особу обвинуваченого, його вік, сімейний та матеріальний стан, а також те, що обвинувачений ОСОБА_4 посередньо характеризується за місцем проживання, за медичною допомогою до лікарів нарколога і психіатра не звертався, раніше не судимий, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, наявність обставини, яка пом`якшує покарання, і вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.263 КК України.

З урахуванням усіх обставин справи, особи обвинуваченого, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства та про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і його звільнення на підставі ст.75 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням, але за умови контролю за його поведінкою.

Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, суд вважає за необхідне встановити обвинуваченому іспитовий строк тривалістю один рік з покладенням на нього обов`язків, визначених ст.76 КК України.

Запобіжний захід ОСОБА_4 судом у даній справі не обирався.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.

Питання про майно, на яке накладено арешт, належить вирішити в порядку ст. 174 КПК України.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні за проведення судових експертиз підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Долю речових доказів належить вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 349, 368, 370, 373- 374 КПК України, суд -

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки.

Згідно з ч.1 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки:

1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на залучення експерта (для проведення товарознавчої експертизи від 25.06.2025 №СЕ-19/103-25/8108-БЛ) в розмірі 3565 грн. 60 коп.

Скасувати арешт накладений ухвалою слідчого судді Нововолинського міського суду від 19.06.2025 року, справа № 165/4684/24 (1-кс/165/509/25).

Речові докази:

- предмет ззовні схожий на пістолет із наявним у ньому магазином без набоїв та без наявних на ньому маркувань, котрий вилучено та поміщено до прозорого спец. пакету НПУ № RIC 2041109, який перебуває в кімнаті зберігання речових доказів ВП №1 (м. Нововолинськ) Володимирського РВП ГУНП у Волинській області - знищити.

Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду через Іваничівський районний суд Волинської області відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1