Рівненський апеляційний суд
_______________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

05 травня 2025 року м. Рівне

Справа № 154/3828/24

Провадження № 11-кп/4815/424/25

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ? ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали провадження за апеляційною скаргою директора ТОВ "Сепоставка" ОСОБА_6 на ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 лютого 2025 року у справі за клопотанням директора ТОВ "Сепоставка" ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000009 від 04.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 лютого 2025 року у задоволенні клопотання представника ТОВ «Сепоставка» адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000009 від 04.08.2023 року, накладеного слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2024 року, справа №161/11691/24, провадження №1-кс/161/3228/24 в частині арешту рахунків ТОВ «Сепоставка» № НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , відкритих у АТ «Укрексімбанк» відмовлено.

У задоволенні клопотання представника заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Сепоставка» адвоката ОСОБА_7 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000009 від 04.08.2023 року, накладеного слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2024 року, справа №161/11668/24, провадження №1-кс/161/3237/24 в частині арешту рахунків ТОВ «Сепоставка» № НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , відкритих у АТ «Раффайзен Банк», відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, представник товариства в особі директора ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 лютого 2025 року та постановити нову, якою скасувати арешт, накладений ухвалами слідчого судді від 20.06.2024 року у справі №161/11691/24, провадження №1-кс/161/3228/24, та справі №161/11668/24, провадження №1-кс/161/3237/24 в частині арештів банківських рахунків ТОВ «Сепоставка».

Зазначає, що місцевим судом було відмовлено в задоволенні клопотань про скасування арешту майна у зв`язку з наявністю виділеного кримінального провадження №0000031 від 30.09.2024 року з кримінального провадження №0000009 від 04.08.2023 року, а саме матеріалів, які стосуються вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України невстановленими особами за фактом ухилення від сплати податків, що призвело до ненадходження до бюджетів коштів у великому розмірі, а саме ухвала Луцького міськрайонного суду від 20.06.2024 року №161/11691/24, ухвала Луцького міськрайонного суду від 20.06.2024 року №161/11668/24, що підтверджено витягами з постанов про виділення кримінального провадження та витягом з ЄРДР, сформованого прокурором.

При цьому представник вказує, що чинний КПК України не містить такого виду процесуального документу, як витяг з постанови прокурора, як і не передбачає повноважень прокурора або інших сторін, учасників кримінального провадження виготовлювати витяги з постанови прокурора, а витяг з ЄРДР по кримінальному провадженню № 0000001, сформований прокурором 17.02.2025 року, не містить інформації коли і які саме матеріали, що стосуються накладення арешту на майно апелянта могли бути виділені в окреме провадження. Крім того наголошує, що з таких витягів з постанов не можливо зробити висновок, чи були виділені в окреме провадження саме матеріали (а не тільки постанови) щодо накладення арешту на майно апелянта, тому зазначені висновки суду не можуть відповідати фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки суд дійшов до них на підставі дослідження недопустимих та неналежних доказів.

Будучи повідомленим про дату, час та місце апеляційного розгляду, директор ТОВ "Сепоставка" ОСОБА_6 в призначений час до суду апеляційної інстанції не з`явився, про поважність причин своєї неявки суду не повідомив і ніяких клопотань про відкладення розгляду не подавав, а тому, відповідно до вимог ч.4 ст.405 КПК України, апеляційний суд, враховуючи, що його неявка не перешкоджає проведенню розгляду, вважає можливим розглянути апеляційну скаргу без його участі.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора ОСОБА_5 , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін, перевіривши матеріали судового провадження колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження суд повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Правовідносини щодо арешту майна, накладеного в межах кримінального провадження, регулюються главою 17 КПК України.

Порядок скасування арешту майна у кримінальному провадженні визначено та регламентовано ст.174 КПК України.

Арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано згідно ч.1 ст.174 КПК України.

При апеляційному розгляді встановлено, що у даному кримінальному провадженні судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у скасуванні такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, та правильно визначені правові підстави для цього.

Предметом розгляду місцевим судом було клопотання, подане в порядку вимог ст.539 КПК України, про скасування арешту майна в кримінальному провадженні № 0000009 від 04.08.2023 року, накладеного ухвалами слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2024 року.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 20.06.2024 року у справі №161/11691/24 накладено арешт в рамках кримінального провадження №0000009 від 04.08.2023 року на рахунки, зокрема, ТОВ «Сепоставка», а саме: № НОМЕР_1 ; НОМЕР_2 , відкритих у АТ «Укрексімбанк», а також у справі №161/11668/24 на рахунки, зокрема, ТОВ «Сепоставка», а саме: № НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 ; НОМЕР_8 , відкритих у АТ «Раффайзен Банк», шляхом зупинення видаткових операцій з коштами по вказаних рахунках, окрім зупинення видаткових операцій, пов`язаних зі сплатою податків до бюджету, сплатою внесків до Пенсійного фонду та фонду соціального страхування, а також виплати заробітної плати.

30.09.2024 року прокурором у кримінальному провадженні прийнято рішення про виділення з матеріалів кримінального провадження №0000009 від 04.08.2023 року матеріалів, які стосуються вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України невстановленими особами за фактом ухилення від сплати податків, що призвело до ненадходження до бюджетів коштів у великому розмірі, зокрема в частині ухвал Луцького міськрайонного суду від 20.06.2024 року №161/11691/24 та Луцького міськрайонного суду від 20.06.2024 року №161/11668/24, які внесені до ЄРДР за № 0000031.

В подальшому з кримінального провадження №0000031 від 30.09.2024 року прокурором 23.01.2025 року прийнято рішення про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження за №00000001 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, які стосуються вчинення даного кримінального правопорушення невстановленими особами за фактом ухилення від сплати податків, що призвело до ненадходження до бюджетів коштів у великому розмірі, зокрема за ухвалами Луцького міськрайонного суду від 20.06.2024 року №161/11691/24 та Луцького міськрайонного суду від 20.06.2024 року №161/11668/24, а кримінальне провадження № 0000031 скеровано до Луцького міськрайонного суду Волинської області для проведення судового розгляду.

Під час апеляційного розгляду прокурор вказала, що на даний час органом досудового розслідування в м. Луцьку ведеться слідство в межах кримінального провадження №0000001 від 23.01.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, тому вирішення питання щодо скасування застосованих заходів забезпечення кримінального провадження може бути вирішено судом в межах територіальної юрисдикції органу досудового розслідування.

Так, імперативні приписи ч.4 ст.132 КПК України є нормами, за якими в КПК України встановлено порядок припинення арешту майна після закриття кримінального провадження і застосування яких у взаємозв`язку з положеннями ч.1 ст.170 цього Кодексу скасовує обмеження, застосовані під час досудового розслідування.

Таким чином, у разі закриття кримінального провадження постановою слідчого або прокурора ухвала слідчого судді про накладення арешту на майно (речові докази) припиняє свою дію, з огляду на що припиняє свою дію і застосоване слідчим суддею позбавлення права на відчуження, розпорядження та/або користування відповідним майном.

Однак, відповідно до постанов прокурора про виділення матеріалів досудового розслідування в окреме провадження, матеріали, які стосуються вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України невстановленими особами за фактом ухилення від сплати податків, що призвело до ненадходження до бюджетів коштів у великому розмірі, а саме: ухвал слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 20.06.2024 року у справах №161/11691/24 та № 161/11668/24 про накладення арешту на майно, в тому числі рахунки ТОВ «Сепоставка», виділено в окреме провадження за №0000001 від 23.01.2025 року, досудове розслідування у якому триває, тому прийняття рішення про скасування арешту з цього майна повинно вирішуватися саме слідчим суддею суду в межах територіальної юрисдикції органу досудового розслідування, в даному випадку слідчим суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області.

На переконання апеляційного суду, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких ставиться питання про скасування ухвал суду про накладення арешту на майно не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення. При цьому представник ТОВ «Сепоставка» не позбавлений можливості звернутися до слідчого судді в межах кримінального провадження, в якому перебувають ухвали про накладення арешту на майно з клопотанням про скасування такого арешту.

З огляду на викладене, колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду прийнято у відповідності до вимог закону, суддя місцевого суду при розгляді клопотання з`ясував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість скасування арешту, накладеного на майно, а тому ухвалу суду від 18 лютого 2025 року необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу представника без задоволення.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Ухвалу Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 18 лютого 2025 року про відмову у задоволенні клопотання директора ТОВ "Сепоставка" ОСОБА_6 про скасування арешту майна у кримінальному провадженні №0000009 від 04.08.2023 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.212 КК України, залишити без зміни, а апеляційну скаргу директора ТОВ "Сепоставка" ОСОБА_6 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3