Номер провадження: 11-кп/813/1149/25
Справа № 495/7484/23
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.07.2025 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2024, про відмову у задоволені подання Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Шабо Білгород-Дністровського району Одеської області, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засудженого 02.08.2023 вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, із становленням іспитового строку 2 роки,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом першої інстанції.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2024 відмовлено у задоволенні подання Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням, призначеного судом відносно ОСОБА_7 .

Судове рішення мотивоване тим, що встановлені порушення засудженим не є систематичними, які б свідчили про його пряме ухилення від відбування покарання за вироком суду, в матеріалах справи відсутні докази про злісне небажання засудженого стати на шлях виправлення, а тому суд не встановив підстав для задоволення подання.

Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.

Не погоджуючись із ухвалою суду прокурор Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу.

Доводи обґрунтовує тим, що засуджений без поважних причин 4 рази не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації, має письмові попередження, а тому на шлях виправлення не став.

Зазначає, що суд не надав належної оцінки письмовим попередженням уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на нього судом обов`язків.

Просить ухвалу суду скасувати та повернути подання на новий розгляд до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області.

ОСОБА_7 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання до апеляційного суду не з`явився.

За таких обставин апеляційний суд заслухавши думку прокурора, який не заперечував проти розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_7 , оскільки питання щодо погіршення його становища в апеляційній скарзі прокурора не ставиться, у відповідності до положень ч. 4 ст. 405 КПК України вважав за можливе провести судовий розгляд за відсутності засудженого.

Позиції учасників судового провадження.

Заслухавши: суддю-доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить таких висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, судові рішення суду першої інстанції перевіряються апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Положеннями ст. 2 КПК України встановлено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 цього Кодексу, має право вирішувати питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком суду.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 КВК України нагляд за поведінкою осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, протягом іспитового строку здійснюється уповноваженим органом з питань пробації за місцем проживання засудженого, а стосовно військовослужбовців - командирами військових частин.

За приписами ст.165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду. Після закінчення іспитового строку засуджений, який виконав покладені на нього обов`язки та не вчинив нового кримінального правопорушення, за поданням уповноваженого органу з питань пробації звільняється судом від призначеного йому покарання, нагляд припиняється і засуджений знімається з обліку в зазначеному органі.

Порядок та умови відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, регламентується Порядком здійснення нагляду та проведення соціально-виховної роботи із засудженими до покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, затвердженим наказом МЮУ від 29.01.2019 № 272/5 (далі Порядок).

Частиною 2 ІV Розділу вказаного Порядку визначено необхідність явки засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації та порядок проведення з нею бесіди в порядку виконання уповноваженим органом з питань пробації судового рішення.

Так, на уповноважений орган з питань пробації покладається обов`язок повідомити засуджену особу про явку до уповноваженого органу з питань пробації (п. 1).

У день першого візиту засудженої особи до уповноваженого органу з питань пробації персонал органу пробації проводить бесіду з нею, під час якої, окрім перевірки посвідчуючих особу документів та з`ясування відомостей, що мають значення для виконання судового рішення, роз`яснюються порядок та умови відбування покарання та здійснення нагляду, відповідальність за їх невиконання, права й обов`язки засудженої особи (п. 6).

З метою документальної фіксації фактів, що мають значення для порядку та умов відбування покарання та здійснення нагляду, засуджені особи надають пояснення. За результатами проведеної бесіди визначається першочергова частота зустрічей або бесід із засудженою особою, місце їх проведення (за місцем роботи, проживання засудженої особи, в приміщенні уповноваженого органу з питань пробації) з метою здійснення оцінки ризиків (п. 7).

У разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, визначених законом та покладених на нього судом, систематичного вчинення правопорушень, що тягнуть за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, уповноважений орган з питань пробації застосовує до нього письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання за формою, наведеною в додатку 23 до цього Порядку (п. 8).

Перед винесенням попередження засуджений до звільнення з випробуванням надає пояснення, ознайомлюється з винесеним попередженням та ставить на ньому свій підпис.

Частиною 3 Розділу ІХ Порядку встановлено порядок здійснення нагляду за особами, звільненими від відбування покарання з випробуванням, відповідно до якого, у разі якщо звільнений з випробуванням продовжує не виконувати обов`язки або вчиняє адміністративні правопорушення після застосування до звільненого з випробуванням письмового попередження, уповноважений орган з питань пробації вносить до суду клопотання про скасування звільнення від відбування покарання і направлення звільненого з випробуванням для відбування призначеного покарання (п. 3).

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_7 засуджений 02.08.2023 вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 194 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням, із становленням іспитового строку 2 роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_7 наступні обов`язки: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Як встановлено судом першої інстанції, 29.09.2023 вказаний вирок надійшов на виконання до Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області і таким був прийнятий до виконання.

13.10.2023 засуджений ОСОБА_7 був ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, він був попереджений про правові наслідки звільнення від відбування покарання з випробуванням у відповідності з ч.2 ст. 78 КК України та ст. 166 Кримінально-виконавчого Кодексу України.

Крім того, дослідивши матеріали особової справи судом було встановлено, що 13.06.2024 засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, за що йому 20.06.2024 було винесено письмове попередження.

15.08.2024 засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, за що йому 22.08.2024 було винесено письмове попередження.

14.11.2024 засуджений ОСОБА_7 не з`явився на реєстрацію до уповноваженого органу з питань пробації без поважної причини, за що йому 21.11.2024 було винесено письмове попередження.

Згідно ч. 2 ст. 78 КК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 166 КВК України у разі невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, покладеного на нього обов`язку, вчинення адміністративного правопорушення із засудженим проводиться індивідуальна профілактична бесіда та застосовується письмове попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання. Письмове попередження не застосовується, якщо покладений обов`язок не був виконаний з поважних причин. У разі ухилення засудженого від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації письмове попередження вважається винесеним, якщо його було направлено поштою за останнім відомим місцем проживання засудженого та отримано підтвердження про його отримання засудженим.

У разі систематичного невиконання засудженим, звільненим від відбування покарання з випробуванням, обов`язків, покладених на нього, систематичного вчинення адміністративних правопорушень уповноважений орган з питань пробації надсилає до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Систематичним невиконанням покладених на засудженого обов`язків є невиконання протягом іспитового строку три і більше разів одного або кількох обов`язків без поважних причин.

Систематичним вчиненням адміністративних правопорушень є вчинення трьох і більше адміністративних правопорушень, що посягають на громадський порядок.

Як вбачається з матеріалів провадження, зокрема подання органу пробації, ОСОБА_7 кримінального та/або адміністративного правопорушення не вчиняв, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та зауважень від сусідів на нього не надходило.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про пробацію» метою пробації є забезпечення безпеки суспільства шляхом виправлення засуджених, запобігання вчиненню ними повторних кримінальних правопорушень та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинувачених, з метою прийняття судом рішення про міру їхньої відповідальності.

Апеляційний суд зауважує, що при розгляді судом питань щодо скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, суд має встановити, чи носили порушення засудженим покладених на нього обов`язків систематичний характер та чи свідчать ці порушення про те, що засуджений не бажає ставати на шлях виправлення, а також, чи були такі порушення умисними, тобто чи мав засуджений намір ухилитись від виконання обов`язків.

На переконання апеляційного суду, при постановленні оскаржуваної ухвали судом першої інстанції наведених вимог закону було дотримано, у зв`язку з чим колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зафіксовані неявки ОСОБА_7 для реєстрації до органу пробації, безперечно є порушенням покладених на нього судом обов`язків як засудженого, але в сукупності з дослідженими судом матеріалами провадження, немає підстав вважати, що вони по своїй суті є систематичними та достатніми, щоб вважати його прямим ухиленням від відбування покарання згідно вироку.

Що стосується доводів апеляційної скарги стосовно не надання судом належної оцінки неодноразового письмового попередження уповноваженого органу з питань пробації про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбуття призначеного покарання у разі подальшого невиконання покладених на ОСОБА_7 судом обов`язків, то вони спростовуються матеріалами справи, зокрема судовим рішенням, оскільки судом першої інстанції було досліджено особову справу засудженого та надано належну оцінку всім обставинам справи.

Таким чином, апеляційним судом не встановлено обставин, які могли би бути підставою для задоволення апеляційної скарги та направлення справи на новий розгляд.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді чи суду, суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 419, 424, 532 КПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу прокурора Білгород-Дністровської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 13.12.2024, про відмову у задоволені подання Білгород-Дністровського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення засудженого для відбування призначеного покарання відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді Одеського апеляційного суду:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4