Справа № 740/2273/25
Провадження № 1-кп/740/346/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 червня 2025 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника - адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ніжина кримінальне провадження, внесене 24.09.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000180 за обвинуваченням,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Ніжина Чернігівської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з обвинувальним актом встановлено таке.

Громадянин України ОСОБА_4 з корисливих мотивів здійснює систематичне переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, предметів старовини, які відносяться до культурних цінностей, та здійснює їх реалізацію іноземним громадянам за допомогою Інтернет-сайту.

Зокрема, ОСОБА_4 , будучи колекціонером предметів старовини, здійснює їх розміщення та продаж за кордон на іноземному торговому Інтернет-майданчику «EBAY» (США), на якому він зареєстрував т.з. магазин «natlyty0».

Так, ОСОБА_4 , не пізніше 13.11.2024, усвідомлюючи, що предмети старовини, заплановані ним до відправлення у кількості 16 шт., є культурними цінностями та не можуть бути вивезені за межі України згідно зі ст. 13 Закону України «Про вивезення, ввезення та повернення культурних цінностей» від 21.09.99 № 1068XIV, а також додатку 1 Інструкції «Про порядок оформлення права на вивезення, тимчасового вивезення культурних цінностей та контролю за їх переміщенням через державний кордон України», оскільки для вивезення культурних цінностей потрібне Свідоцтво на право вивезення (тимчасового вивезення) культурних цінностей з території України і вони підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, прийняв рішення перемістити культурні цінності через митний кордон з приховуванням від митного контролю.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на контрабанду культурних цінностей, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_4 , перебуваючи у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , з метою уникнення власної ідентифікації надав вказівку своїй дружині ОСОБА_6 , яка не була обізнана про злочинний умисел, здійснити поштові відправлення вказаних предметів старовини.

Так, ОСОБА_6 за вказівкою свого чоловіка ОСОБА_4 створила поштові відправлення в АТ «УкрПошта» з номерами товаро-транспортних накладних № RA166350804UA, № RA166350821UA, № RA166347915UA та помістила предмети старовини, що підлягають відправці, до паперових конвертів коричневого кольору формату А/11.

При цьому, з метою приховування від митного контролю ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_4 , у митних деклараціях форми «CN22» зазначила завідомо неправдиві відомості про те, що у відправленнях знаходяться подарунки та не зазначила, що у відправленнях знаходяться культурні цінності, таким чином, подавши до митного органу як підстави для переміщення товарів документи, що містили завідомо неправдиві відомості.

Крім того, ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_4 , з метою уникнення власної ідентифікації, в якості відправника поштових відправлень з номерами товаро-транспортних накладних № RA166350804UA, № RA166350821UA, зазначила чужі установчі дані «Kovalenko Iryna Mykolaivna», а в якості відправника поштового відправлення з номером товаро-транспортної накладної № RA166347915UA зазначила чужі установчі дані «Kovalenko Iryna Mykhailivna», проте абонентський номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 .

Так, 13.11.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , яка не була посвячена в злочинний умисел ОСОБА_4 , прослідувала до відділення АТ «УкрПошта» № 16604 за адресою: вул. Об`їжджа, буд. 106-А, м. Ніжин, Чернігівська область, де здійснила відправлення поштового відправлення № RA166347915UA, розраховуючи на те, що вони дійдуть до отримувача.

Разом з цим, злочинний умисел ОСОБА_4 не було доведено до кінця, оскільки 19.11.2024 в зоні митного контролю м/п «УкрПошта», Київської митниці на території АТ «УкрПошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) здійснено митний огляд міжнародного поштового відправлення (далі МПВ) №RA166347915UA, яке пересилалося з України ( ОСОБА_7 ( ОСОБА_8 ), +33, вул. Незалежності, 34, 96, м. Ніжин, Чернігівська область, 16604) до США ( ОСОБА_9 , НОМЕР_2 , Duff Dr 835, Ashland, 44805, US). Під час митного огляду у МПВ, виявлено: металеві предмети схожі на гудзики з ознаками старовини - 13 шт., каблучки з ознаками старовини - 2 шт, натільний хрестик з ознаками старовини 1 шт.

Відповідно до висновку експерта № 737/787-801 предмети, відправлені ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_4 , у поштовому відправленні з номером товаро-транспортної накладної №RA166347915UA, є:

- декоративні застібки-шпоньки у кількості 13 шт. XVIII початок XX століття належать до культурних цінностей, що мають етнографічне значення;

- натільний хрест кінець XVIII XIX століття є автентичним предметом археології та належить до культурних цінностей, що має історичне значення.

Крім того, 18.11.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час ОСОБА_6 , яка не була посвячена в злочинний умисел ОСОБА_4 , прослідувала до відділення АТ «УкрПошта» № 16604 за адресою: вул. Об`їжджа, буд. 106-А, м. Ніжин, Чернігіська область, де здійснила відправлення поштового відправлення № RА166350804UA, розраховуючи на те, що вони дійдуть до отримувача.

Разом з цим, злочинний умисел ОСОБА_4 не було доведено до кінця, оскільки 21.11.2024 в зоні митного контролю м.п. «УкрПошта» Київської митниці на території АТ «УкрПошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) здійснено митний огляд міжнародного поштового відправлення (далі МПВ) №RА166350804UA, яке пересилалося з України: ( ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), +33, АДРЕСА_2 ) до США ( ОСОБА_11 , НОМЕР_3 , 12200 Montecito Rd D209, Seal Beach, California, 907402649, US). Під час митного огляду у МВП, виявлено: металевий предмет схожий на амулет з ознаками старовини 1 шт.

Відповідно до висновку експерта №739 предмет, відправлений ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_4 , у поштовому відправленні з номером товаро-транспортної накладної № RА166350804UA, є підвіска-амулет «із качками» та є предметом археології черняхівської культури 330-380 рр., належить до культурних цінностей, що має історичне значення.

Того ж дня, у невстановлений досудовим розслідуванням час, ОСОБА_6 , яка не була посвячена в злочинний умисел ОСОБА_4 , прослідувала до відділення АТ «УкрПошта» № 16604 за адресою: вул. Об`їжджа, буд. 106-А, м. Ніжин, Чернігівська область, де здійснила відправлення поштового відправлення № RA166350821UA, розраховуючи на те, що вони дійдуть до отримувача.

Разом з цим, злочинний умисел ОСОБА_4 не було доведено до кінця, оскільки 22.11.2024 в зоні митного контролю м/п «УкрПошта», Київської митниці на території АТ «Укрпошта» (м. Київ, вул. Г. Кірпи, 2) здійснено митний огляд міжнародного поштового відправлення (далі МПВ) № RA166350821UA, яке пересилалося з України ( ОСОБА_7 ( ОСОБА_10 ), +33, АДРЕСА_2 ) до Румунії ( ОСОБА_12 , +7. АДРЕСА_3 ). Під час митного огляду у МПВ, виявлено: металевий предмет у вигляді кулону шароподібної форми з ознаками старовини на мотузці 1 шт.

Відповідно до висновку експерта №738 предмет, відправлений ОСОБА_6 за вказівкою ОСОБА_4 , у поштовому відправленні з номером товаро-транспортної накладної № RA166350821UA, є підвіска у формі дзвоника-бубонця та є предметом археології доби Русі кінець XI - початок XIII століття, належить до культурних цінностей, що має історичне значення.

Таким чином, ОСОБА_4 виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення контрабанди культурних цінностей до кінця, але кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.

За викладених обставин, ОСОБА_4 обвинувачується у закінченому замаху на контрабанду культурних цінностей, а саме їх переміщенні через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України.

23.05.2025 між прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 уклали угоду.

Обвинувачений ОСОБА_4 , діючи добровільно, щиро каючись, беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді та врученому йому обвинувальному акті.

Сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) грн.

У підготовчому судовому засіданні прокурор підтримав укладену з обвинуваченим угоду про визнання винуватості та просив її затвердити.

Обвинувачений та захисник також просили затвердити укладену угоду про визнання винуватості. При цьому, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті та угоді, вказав, що він цілком розуміє свої права і обов`язки, зміст угоди, наслідки укладення і затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, та наслідки невиконання угоди, визначені ст. 476 КПК України, а також погодився на призначення йому узгодженого сторонами угоди покарання.

Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Згідно з ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди.

Відповідно до правил статей 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 201 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, за умовами угоди є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Умови угоди не суперечать вимогам КПК та/або закону, не порушують інтересів суспільства, прав, свобод чи інтересів сторін або інших осіб.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Обвинуваченому роз`яснено наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Також, суд переконався, що укладення прокурором та обвинуваченим угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З урахуванням особи винного, ступеню та характеру сприяння обвинуваченого у проведенні досудового розслідування щодо нього, характеру і тяжкості скоєного, наявності суспільного інтересу у забезпеченні швидкого судового провадження, а також суспільного інтересу у запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, наявності обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також повне визнання вини, відсутності обставин, які обтяжують покарання, суд дійшов до висновку, що ці обставини враховані угодою про визнання винуватості і знайшли своє відображення в узгодженому покаранні, тому вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгодженого сторонами покарання.

Покарання узгоджене сторонами не суперечить закону, так як наявність пом`якшуючих обставин, відомостей про особу, дає можливість на підставі положень ст. 69 КК України застосувати більш м`який вид основного покарання, не зазначений в санкції ч. 1 ст. 201 КК України.

Під час досудового розслідування запобіжний захід до обвинуваченого не застосовувався та клопотання про його застосування до суду не надходило.

Долю речових доказів слід вирішити згідно зі ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 368-371, 373-376, 394, 468-470, 472-475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23.05.2025 між прокурором у кримінальному провадженні прокурор відділу Чернігівської обласної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 , за участю захисника адвоката ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 201 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 3000 (три тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 51 000 (п`ятдесят одну тисячу) гривень.

Речові докази:

- мобільний телефон моделі «Samsung Galaxy A12» серійний номер НОМЕР_4 , IMEI1: НОМЕР_5 , IMEI2: НОМЕР_6 з сім-картою оператора мобільного зв`язку НОМЕР_1 відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96-2 КК України, ст. 100 КПК України, конфіскувати в дохід держави;

- мобільний телефон моделі «Samsung Galaxy S22» серійний номер НОМЕР_7 , IMEI1: НОМЕР_8 , IMEI2: НОМЕР_9 з сім-картою повернути власнику, ОСОБА_6 ;

- декоративні застібки-шпоньки у кількості 13 шт. XVIII початок XX століття, натільний хрест кінця XVIII XIX століття, підвіску-амулет «із качками» та підвіску у формі дзвоника-бубонця відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96-2 КК України, ст. 100 КПК України, конфіскувати в дохід держави;

- пластинку-аплікацію із жовтого металу, яка належить до сучасних виробів, повернути власнику, ОСОБА_4 ;

- фрагменти аркушу паперу з чорновими записами: « ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , nr. АДРЕСА_4 », « ОСОБА_15 , АДРЕСА_5 , + 1562-7600779», на іншому боці - « ОСОБА_7 , АДРЕСА_6 », відповідно до ст. 100 КПК України знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 30 533 (тридцять тисяч п`ятсот тридцять три) гривні 76 копійок.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_16