У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у закритому судовому засіданні матеріали кримінальних проваджень № 0000754, № 0000248 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_5 , на вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2025 року, стосовно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шевченко (Актау) Мангишлацької КазРСР (Казахстан), громадянина російської федерації та Казахстану, неодруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

- обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_6

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду змінити в частині призначення покарання. Пом`якшити призначене покарання та замість призначеного позбавлення волі строком на 2 роки, призначити покарання у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000грн.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироками Комінтернівського районного суду Одеської області від 31.07.2023 р. та Заводського районного суду м. Миколаєва від 19.09.2023 р. та остаточно ОСОБА_5 призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 3 місяці.

Стягнуто з ОСОБА_5 в доход держави процесуальні витрати, пов`язані із проведенням експертиз: № СЕ-19/115-24/12374-НЗПРАП від 10.07.2024 у сумі - 1893,20 грн., № CЕ-19/115-24/8677-НЗПРАП від 30.05.2024 у сумі 1514,56 грн. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі обвинувачений вважає оскаржуваний вирок незаконним та таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що призвело до невідповідності призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість покарання.

Вказує, що свою вину визнав повністю, за місцем його проживання відсутня негативна характеристика. Звертає увагу, що при призначенні покарання суд першої інстанції не врахував позицію державного обвинувачення, який просив призначити йому покарання у виді штрафу, який спроможний сплатити у повному обсязі.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_5 у невстановлений під час досудового розслідування дату, час та місці, у невстановленої під час досудового розслідування особи незаконно придбав психотропну речовину - PVP, вагою не менше 1,9982 г, яка відповідно до списку № 2 Таблиці І «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №770 від 06.05.2000, відноситься до особливо небезпечних психотропних речовин, обіг яких заборонено, та відповідно до Таблиці 2 «Невеликі, великі та особливо великі розміри психотропних речовин, що знаходяться у незаконному обігу», затвердженої наказом Міністерства охорони здоров`я України №188 від 01.08.2000, є великим розміром психотропних речовин, порушуючи Закон України № 60/95 - ВР від 15.02.1995 «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори», незаконно почав зберігати без мети збуту за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту її вилучення працівниками правоохоронних органів під час проведення 12.05.2024 обшуку за вищевказаною адресою.

ОСОБА_5 , будучи раніше судимим 31.07.2023 р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 309 КК України, у невстановлені під час досудового розслідування дату та час, але не пізніше 05.07.2024, у невстановленої під час досудового розслідування особи, через всесвітню мережу Інтернет, на порушення вимог ст. 25-28 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» від 15 лютого 1995 року, усвідомлюючи, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» діяльність з обігу психотропних речовин, включених до таблиці №1 «Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року №770, на території України забороняється, а також усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, реалізуючи свій кримінально-протиправний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено, замовив, для власного вживання, доставку психотропної речовини - PVP масою не менше 3,5374 г, яка була поміщена у згорток світло коричневого кольору та після онлайн оплати замовлення на суму 1906 гривень, залишена невстановленою особою в місці, геолокація якого була повідомлена ОСОБА_5 , тобто виконав усі дії пов`язані із незаконним придбанням психотропної речовини.

В подальшому ОСОБА_5 , незаконно придбавши зазначену психотропну речовину, почав незаконно зберігати її при собі без мети збуту, до моменту вилучення працівниками поліції 05.07.2024 під час затримання о 18 год. 30 хв. в порядку ст. 298-2 КПК України, як особу яку застали під час вчинення кримінального правопорушення за адресою: м. Миколаїв, вул. Лазурна біля будинку 14Б, та було виявлено та вилучено згорток коричневого кольору з порошкоподібною речовиною білого кольору, яка відповідно до висновку експерта є PVP, який відноситься до особливо небезпечних психотропних засобів, обіг яких заборонено. Маса PVP у складі речовини становить 3,5374 г, яку ОСОБА_5 незаконно зберігав при собі без мети незаконного збуту.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 , судом кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, як незаконне придбання та зберігання психотропних речовин у великих розмірах без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, на підтримку вимог апеляційної скарги, думку прокурора, який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Згідно вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.2 ст. 309 КК України, є правильною і апелянтом не оспорюється. А тому відповідно до вимог ст. 404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не переглядається.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції у відповідності до ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, а саме вчинення нетяжкого злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий, стан здоров`я ОСОБА_5 , відомості про особу ОСОБА_5 , які у сукупності не є негативними, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, судом не встановлені та дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч.2 ст. 309 КК України, належним чином вмотивувавши таке рішення у вироку.

Таке покарання, на думку апеляційного суду, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень. З урахуванням цього, підстав вважати призначене обвинуваченому покарання таким, що не відповідає вимогам кримінального законодавства, апеляційний суд не вбачає.

Є неспроможними доводи обвинуваченого про можливість пом`якшення йому покарання з застосуванням вимог ст. 69 КК України, тобто про призначення більш м`якого покарання, ніж передбачено законом.

Призначення покарання із застосуванням ст. 69 КК України є можливим за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

Під час судового розгляду не встановлено наявність обставин, які пом`якшують покарання. Висловлене ОСОБА_5 щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, в даному випадку не може бути врахована та не є достатньою підставою для застосування вимог ст. 69 КК України, оскільки таке наявне тоді, коли каяття є дієвим і включає в себе активні дії.

Каяття передбачає, окрім визнання особою факту вчинення злочину, ще й дійсне, відверте, а не уявне визнання своєї провини у вчиненому злочині, відверту негативну оцінку своєї злочинної поведінки, визнання тих обставин, які ставляться в провину, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки, що насамперед повинно виражатися в намаганні особи відшкодувати завдані злочином збитки, бажанні виправити наслідки вчиненого та готовність нести покарання.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувачений неодноразово судимий за вчинення аналогічних злочинів,останній раз 31.07.2023 р. Комінтернівським районним судом Одеської області за ч.1 ст. 309 КК України, до нього вже застосовувався інститут звільнення від відбування покарання з випробуванням, але обвинувачений будь-яких висновків для себе не зробив та продовжив вчиняти кримінальні правопорушення в сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та їх аналогів.

За такого, врахувавши всі обставини кримінального провадження, колегія суддів приходить до переконання, що суд першої інстанції, реалізувавши принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, призначив ОСОБА_5 покарання, яке відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі винного. Обставини наведені в апеляційній скарзі, судом першої інстанції, були в повному обсязі враховані при призначенні покарання, про що свідчить зміст відомостей та висновків суду, наведених ним у мотивувальній частині вироку

З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни вироку, передбачених ст.409 КПК України, з наведених апелянтом мотивів, апеляційний суд не вбачає підстав для пом`якшення призначеного судом покарання ОСОБА_5 , у зв`язку з чим апеляційну скаргу обвинуваченого слід залишити без задоволення.

Керуючись статтями 376, 405, 407, 418, 419, 424, 426, 532 КПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 , - залишити без задоволення.

Вирок Заводського районного суду м. Миколаєва від 17 лютого 2025 року, стосовно ОСОБА_5 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий

Судді