ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-сс/803/884/25 Справа № 201/4412/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2025 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ:

головуючого, судді-доповідача ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні № 0000499 від 13 квітня 2025 року стосовно

ОСОБА_7 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Харків, громадянки України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 194 Кримінального кодексу України (далі - КК),

за участю:

прокурора ОСОБА_8

підозрюваної ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

ВСТАНОВИВ :

Обставини, встановлені рішенням слідчого судді та короткий зміст оскарженого рішення.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року задоволено клопотання слідчого та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 на 60 днів, до 11 червня 2025 року визначенням застави у розмірі 80 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 242 240 гривень.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення доведена наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України (далі -КПК). Підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення. Слідчий суддя врахував тяжкість покарання, яке загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні тяжкого злочину, її особу, яка є уродженкою та проживає в Харкові, немає міцних соціальних зв`язків, не має близьких родичів, крім дитини, яка проживає останні 1,5 роки зі свекрухою, немає легального джерела доходу, в місті Дніпрі не має ні місця проживання, ні близьких родичів, що дозволяє їй з метою уникнення кримінальної відповідальності перейти на нелегальне становище та переховуватися в м. Харкові. Остання хоча і не судима в силу ст. 89 КК, однак підозрюється у вчиненні декількох злочинів. За таких обставин слідчий суддя дійшов висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, ніж тримання під вартою, не здатні запобігти встановленим ризикам.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до підозрюваної більш м`який запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту.

В обґрунтування апеляційних вимог захисник посилається на незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді. Захисник зазначає, що оскільки в судовому засіданні проголошено та вручено лише вступну та резолютивну частину ухвали слідчого судді, тому доповнення до апеляційної скарги надасть після отримання повного тексту.

Позиції учасників судового провадження.

В судовому засіданні захисник підтримала апеляційну скаргу та з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити. Доповнила, що підозрювана визнає свою вину в повному обсязі, співпрацює зі слідством, остання має міцні соціальні зв`язки, неповнолітню дитину та нерухоме майно у власності, прокурором не доведено існування заявлених ризиків. Вважає, що до підозрюваної можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за місце її проживання, матиме змогу працевлаштуватися. Визначений судом розмір застави є необґрунтованим та завідомо непомірним для підозрюваної, без урахування всіх обставин.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, посилаючись на її безпідставність, просив залишити її без задоволення, а ухвалу слідчого судді без змін.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до ст. 404 КПК суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Заходи забезпечення кримінального провадження, до яких відносяться і запобіжні заходи, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження (ст. 131 КПК).

Згідно з вимогами статей 177, 178 КПК метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання та наявність в нього постійного місця роботи або навчання; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей.

За вимогами ч. 1, п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника, висновки слідчого судді та матеріали, долучені до клопотання слідчого, колегія суддів доходить висновку, що зазначені вище вимоги кримінального процесуального закону при розгляді клопотання слідчим суддею дотримані належним чином. Доводи захисту, викладені в судовому засіданні та в апеляційній скарзі про відсутність підстав для застосування до підозрюваної запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, апеляційний суд вважає неспроможними з огляду на таке.

Щодо обґрунтованості підозри.

Висновки слідчого судді про обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК за обставин, викладених в повідомленні про підозру, є достатньо обґрунтованими і такими, що підтверджуються сукупністю матеріалів, доданих до клопотання слідчого, та не оскаржуються захистом в апеляційній скарзі.

Щодо наявності ризиків, передбачених ст. 177 КПК.

Перевіривши доводи захисту, що заявлені ризики не доведені стороною обвинувачення, суд апеляційної інстанції вважає їх неспроможними, а клопотання слідчого щодо наявності ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК, є обґрунтованим. Так, існують ризики, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування незаконно впливати на свідків та потерпілу у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Стосовно підозрюваної існує обґрунтована підозра у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК, яке за правилами ст. 12 КК є тяжким злочином та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком від 3 до 10 років, що саме по собі може спонукати останню до спроби уникнути ймовірного покарання шляхом переховування від органів слідства та суду.

Водночас, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у випадку визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого злочину, безумовно не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте як за національним законодавством (п. 2 ч. 1 ст. 178 КПК), так і за практикою Європейського суду з прав людини, є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування (справа «Ілійков проти Болгарії» № 33977/96 від 26 липня 2001 року).

Водночас, апеляційний суд також зважає на те, що підозрювана має місце реєстрації в Харківській області, а місце її проживання знаходиться в м. Харкові, при цьому остання не має близьких родичів та постійного місця проживання в м. Дніпрі, наразі не працевлаштована та не має постійного офіційного джерела доходу, а її малолітня дитина мешкає останні 1,5 роки зі свекрухою у м. Харкові. Вказані обставини свідчать про відсутність у підозрюваної вагомих стримуючих факторів від можливого вчинення дій, спрямованих на переховування від органів досудового розслідування або суду.

Надаючи оцінку можливості переховування підозрюваної від слідства і суду, колегія суддів зважає на те, що існує достатньо висока ймовірність того, що остання з метою уникнення покарання, передбаченого за вчинення інкримінованого кримінального правопорушення, може вдатися до відповідних дій.

При встановленні наявності ризику можливого впливу на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні апеляційний суд враховує встановлений КПК порядок отримання показань, а саме спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК).

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 КПК, тобто допитаних на стадії досудового розслідування слідчим суддею. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них (частина 4 статті 95 КПК).

За таких обставин ризик впливу на свідків та потерпілу існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від таких осіб та дослідження їх судом.

Стосовно ризику можливого вчинення іншого кримінального правопорушення, то слідчим суддею належним чином враховані відомості про особу підозрюваної, яка хоча в силу ст. 89 КК раніше не судима, проте обґрунтовано підозрюється у вчиненні декількох умисних злочинів, а також остання непрацевлаштована та не має легального постійного джерела доходу.

Враховуючи, що досудове розслідування у даному кримінальному провадженні перебуває на початковій стадії та органу слідства необхідно провести низку слідчих та процесуальних дій, тому забезпечити належну процесуальну поведінку ОСОБА_7 можливо лише шляхом застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки інший, більш м`який запобіжний захід, не зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим п.п. 1, 2, 5 ч. 1 ст. 177 КПК.

З огляду на вищевикладене, доводи захисника про недоведеність заявлених стороною обвинувачення ризиків та можливість застосування до ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту є неспроможними.

Також апеляційний суд, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, даних про особу підозрюваної, її майнового та сімейного стану, погоджується з висновком слідчого судді з визначеною підозрюваній заставою, розмір якої повинен достатньою мірою гарантувати виконання нею покладених обов`язків.

Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставами для скасування ухвали слідчого судді апеляційним судом не встановлено, застосований слідчим суддею запобіжний захід стосовно підозрюваної відповідає вимогам ст. 177, 178, 183, 194 КПК, прийняте рішення є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, у зв`язку з чим не підлягає скасуванню, а відтак апеляційну скаргу захисника слід залишити без задоволення.

Керуючись статті 132, 176, 177, 183, 193, 405, 407, 419, 422 КПК, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 194 Кримінального кодексу України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ____________________ ____________________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4