Справа №1-в/932/148/25
Провадження № 932/4261/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2025 року Шевченківський районний суд міста Дніпра

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі судового засідання ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Дніпро клопотання ОСОБА_4 про повернення ОСОБА_4 та ( або) представнику ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 ), збудований на земельній ділянці з кадастровими номерами :02:422:0113 ( історично), :02:422:0126 та :02:422:0127, яку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281,-

ВСТАНОВИВ:

02.05.2025 року до Шевченківського районного суду міста Дніпра надійшло клопотання ОСОБА_4 про повернення їй та ( або) представнику ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 ), збудований на земельній ділянці з кадастровими номерами :02:422:0113 (історично), :02:422:0126 та :02:422:0127, яку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281.

В своєму клопотанні ОСОБА_4 посилається на те, що під час досудового розслідування кримінального провадження № 0001281 від 06.03.2013 року, постановою слідчого від 25.04.2019 року було визнано речовим доказом весь житловий будинок за адресою: АДРЕСА_4 (до 15.10.2014 р. АДРЕСА_2 , після 21.09.2017 р. АДРЕСА_3 ), який зведено на земельній ділянці з первинним кадастровим номером :02:422:0113, яка згодом отримала нові кадастрові номери :02:422:0126 та :02:422:0127.

До складу цього будинку входить квартира АДРЕСА_5 , яка є приватною власністю ОСОБА_4 , що підтверджується відповідною інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно .

Під час досудового розслідування слідчий не виносив окремої постанови щодо квартири АДРЕСА_5 , а тому процесуальний статус цієї квартири 12 - є похідним від статусу всього будинку як речового доказу.

Таким чином, усі об`єкти, що входять до складу цього будинку, включно з квартирою АДРЕСА_5 , яка належить ОСОБА_4 , також автоматично набули статусу речового доказу.

Зазначене майно було передано на відповідальне зберігання керівнику КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Дніпровської міської ради ОСОБА_5 , внаслідок чого їй, як власнику, заблоковано доступ до квартири, що перешкоджає реалізації права власності, в тому числі проведенню інвентаризації майна, розміщеного в квартирі.

17.01.2023 кримінальне провадження, відомості про яке внесені в ЄРДР за №0001281 було закрито постановою слідчого, однак цією постановою не було вирішено долю речових доказів.

Постанова про закриття провадження не скасована прокурором, що підтверджує законність завершення досудового розслідування.

Відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України, у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором, питання про долю речових доказів вирішується судом на підставі відповідного клопотання.

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпро від 08.02.2018 р. у справі № 200/1712/18 визнано незаконним утримання квартири органом досудового розслідування.

Відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України, речові докази мають бути якнайшвидше повернуті законному володільцю, якщо немає підстав для їх подальшого утримання.

Стаття 41 Конституції України гарантує непорушність права приватної власності. Таке ж правило закріплено в ст. 321 ЦК України та у практиці ЄСПЛ.

Згідно з п. 60 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів, повернення речових доказів здійснюється у натурі під розписку, а особа має бути повідомлена про можливість їх отримання.

Як встановлено під час провадження по справі, на даний час кримінальне провадження № 0001281 закрито, тому вказана вище квартира, яка слідчим у тому числі була визнана речовим доказом, підлягає поверненню його власнику.

У судове засідання ОСОБА_4 не з`явилась, про день, час та місце розгляду клопотання повідомлена належним чином, в своєму клопотанні просила, що у разі неявки в судове засідання, розглянути справу у її відсутність, а тому суд вважає за необхідне розглянути дане клопотання у відсутність ОСОБА_4 .

Прокурор просив відмовити в задоволенні клопотання.

Дослідив матеріали клопотання, суд доходить до наступного висновку.

Так, відповідно до статті 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з ч.3 ст.26 КПК України слідчий суддя, суд у кримінальному провадженн і вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Відповідно до ч.9 ст.100 КПК України у разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішуються ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 КПК України.

Отже, вказаною нормою прямо передбачено, що при закритті кримінального провадження слідчим - доля речових доказів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання.

Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набуваєтьсяу порядку, визначеному законом.

Як вбачається з клопотання ОСОБА_4 та доданих до нього матеріалів, в провадженні СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області перебувало кримінальне провадження № 0001281.

Постановою від 25.04.2019 року даний недобудований будинок визнано речовим доказом та передано на відповідальне зберігання КП « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ДМР ( том 1 а.с.21-22)

17.01.2023 постановою слідчого СВ ДРУП ГУНП в Дніпропетровській області кримінальне провадження № 0001281 закрито.

Згідно ч. 1 ст. 100 КПК України речовий доказ, який був вилучений стороною кримінального провадження повинен бути якнайшвидше повернутий володільцю, а відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України питання про долю речових доказів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Статтею ст.317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

До суду з клопотанням про повернення квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 )звернулась ОСОБА_4 .

Однак, як встановлено під час судового розгляду, представники ОСОБА_4 вже звертались з аналогічним клопотанням до суду.

По даному клопотанню прийнято судове рішення і ухвалою ІНФОРМАЦІЯ_2 від 22.05.2024 року відмовлено в задоволенні клопотання представника заявника ОСОБА_4 -адвоката ОСОБА_6 про зобов`язання уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_3 та/або уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_4 повернути ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 ) у м. Дніпро, (після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 ), який був збудований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:422:0113, а зараз земельна ділянка має інші кадастрові номери: :02:422:0126 та 121010000:02:422:0127, який було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281.

Дана ухвала не оскаржувалась і набрала законної сили, а відтак звернення ОСОБА_7 з аналогічними вимогами до суду є безпідставними.

Крім того, на підвердження своїх вимог ОСОБА_4 надала суду інформацію з ІНФОРМАЦІЯ_5 ( а.с.6-7), де зазначено про неї як про власника.

Однак, суд вважає, що надані документи взагалі не містять інформації на підтвердження права власності саме ОСОБА_4 , оскільки в Реєстрі лише реєструється, а не встановлюєтьсяправо власності.

Крім того, в провадженні ІНФОРМАЦІЯ_6 ( колишня назва Бабушкінський райсуд м.Дніпропетровська ) перебувала цивільна справа про скасування права власності на дану квартиру АДРЕСА_1 ( справа № 200/15455/17), тобто наявний спір про її належність, а тому питання щодо повернення даної квартири за ч.12 ст.100 КПК України повинен вирішуватись у порядку цивільного судочинства, а не шляхом повернення даної квартири як речового доказу в порядку ст.100 КПК України.

Посилання ОСОБА_4 на рішення слідчого судді ІНФОРМАЦІЯ_7 від 08.02.2018 року, як підстава повернення даного будинку, судом не приймається, оскільки відповідно до чинного законодавства, до компетенції суду першої інстанції при вирішенні питання про повернення речових доказів, не входить контроль за виконанням рішень слідчого судді під час досудового розслідування.

Крім того, дане судове рішення стосується не ОСОБА_4 , а іншої особи.

Таким чином, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення їй та ( або) її представнику квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 ), який збудований на земельній ділянці з кадастровими номерами :02:422:0113 ( історично), :02:422:0126 та :02:422:0127.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 100, 174, 376 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про повернення ОСОБА_4 та ( або) представнику ОСОБА_4 квартири АДРЕСА_1 (до 15.10.2014 року АДРЕСА_2 , після 21.09.2017 року АДРЕСА_3 ), збудований на земельній ділянці з кадастровими номерами :02:422:0113 ( історично), :02:422:0126 та :02:422:0127, яку було визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 0001281

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Дніпра протягом семи днів.

Головуючий суддя ОСОБА_1