Провадження №1-в/369/27/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.02.2025 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві справу за поданням провідного інспектора Бучанського районного відділу №2 філії Державної установи Центр пробації у місті Києві та Київській області щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Побійна Жашківського району Черкаської області, українця, громадянина України, який має на утриманні двох малолітніх дітей, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , є солдатом по мобілізації та перебуває на посаді механік-водій від 21 листопада 2022 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України визнається таким, що судимості не має, засуджений вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн,

про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу,

встановив:

Вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 листопада 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим та засуджено за ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн.

Вказаний вище вирок набрав законної сили 14 грудня 2023 року та 05 березня 2024 року був отриманий органом пробації на виконання. У подальшому, органом пробації за адресою місця проживання засудженого було направлено повідомлення про необхідність сплатити штраф та надати до органу пробації квитанцію про його сплату.

Станом на 13 червня 2024 року уповноважений орган з питань пробації не отримував від засудженого ОСОБА_3 документа про сплату штрафу.

Відповідно до електронного витягу Державної податкової служби України щодо інформації з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків, встановлено, що засуджений ОСОБА_3 доходів не отримує.

3 урахуванням викладеного, уповноважена особа органу пробації просила розглянути питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу стосовно засудженого ОСОБА_3 .

Представник Бучанського РВ № 2 філії ДУ «Центр пробації» у м. Києві та Київській області та прокурор у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду подання були повідомлені у встановленому законом порядку.

Засуджений ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду подання повідомлявся шляхом надсилання судових повісток на адресу останнього та розміщенням оголошення про виклик на офіційному сайті Києво-Святошинського районного суду Київської області.

Відповідно до абз. 2 ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Дослідивши матеріали подання, суд вважає, що вказане подання не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

Згідно з ч. 1 ст. 26 КВК України, засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це кримінально-виконавчій інспекції за місцем проживання шляхом пред`явлення документа про сплату штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 КВК України, у разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу або заміну несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавлення волі відповідно до закону.

Згідно з ст. 53 КК України штраф це грошове стягнення, що накладається судом у випадках і межах, встановлених в Особливій частині цього Кодексу. Розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти до тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу. З урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф з розстрочкою виплати певними частинами строком до трьох років. У разі неможливості сплати штрафу суд може замінити несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку: десять годин громадських робіт за один встановлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян, або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за чотири встановлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 дійсно засуджений вироком Києво-Святошинського районного судом Київської області від 13 листопада 2023 року за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 1 000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) грн. Разом з тим, в матеріалах судового провадження відсутні документи про сплату штрафу у сумі 17 000 (сімнадцяти тисяч) грн.

Крім того, засуджений на виклик у судове засідання не з`явився, а органом пробації, не з`ясовано причини несплати засудженим штрафу, що позбавляє суд можливості встановити причини несплати штрафу. Так, з метою виконання вироку суду та невідворотності покарання за вчинення кримінального правопорушення законодавцем передбачено, що у разі неможливості сплатити штраф з певних об`єктивних причин, штраф повинен бути замінений на інше покарання.

При цьому, відповідно до ст. 22, 26 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Також слід відмітити, що ст. 8 КВК України регламентує, що засуджені мають право на отримання інформації про свої права і обов`язки, порядок та умови виконання та відбування призначеного судом покарання, а тому з цією метою адміністрація установи чи органу, який виконує покарання, зобов`язана надати засудженим зазначену інформацію, а також ознайомлювати їх із змінами порядку і умов відбування покарань.

Крім того, судом встановлено, що до подання органом пробації не надано особової справи засудженого ОСОБА_3 .

З матеріалів, долучених до подання вбачається, що при виконанні вироку суду уповноваженою особою органу пробації не вжито належних, необхідних і достатніх заходів для встановлення та з`ясування причини невиконання засудженим вироку суду.

Звідси, до подання не долучено документів, які б підтверджували виконання вимог ст. 8 КВК, а саме відсутні дані стосовно отримання ОСОБА_3 повідомлення органу пробації щодо його прав і обов`язків та повідомлення про необхідність явки до відповідного органу пробації.

ЄСПЛ у справі «Ушаков та Ушакова проти України» 18 червня 2015 року указує на те, що Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження.

Тобто, вказуючи у зверненні про певного роду факти, заявник має довести, що вони дійсно мали місце.

З цього питання підлягає встановленню те, чи дійсно особа, яка була засуджена до покарання у виді штрафу не сплатила його, а також чи бажає дана особа розстрочити призначене йому покарання у виді штрафу. Реальними лише є припущення з даного питання, зокрема, чи бажає дана особа розстрочити призначене йому покарання у виді штрафу залишилось не з`ясованим.

Обов`язок доказування перед судом наявності підстав розстрочки або заміни штрафу іншим покаранням у виді громадських робіт або виправних робіт покладено на сторону, яка звертається з поданням, у зв`язку з чим вона повинна обґрунтувати подане нею подання.

Всупереч наведеному, вказане подання провідного інспектора Бучанського районного відділу №2 філії Державної установи Центр пробації у місті Києві та Київській області належним чином необґрунтоване та немотивоване.

Більше того, прохальна частина подання не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки є не конкретизованою.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подання не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 537, 539 КПК України, ст. 26 КВК України, суд

ухвалив:

У задоволенні подання провідного інспектора Бучанського районного відділу №2 філії Державної установи Центр пробації у місті Києві та Київській області щодо ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її оголошення.

Суддя ОСОБА_4