УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2025 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження №0000008, за апеляційними скаргами першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2025 року, стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Воронцівка Новоодеського району Миколаївської області, українця, громадянина України, з базовою середньою освітою, військовослужбовця у званні солдат, який проходить військову службу за контрактом на посаді стрільця санітара 1 мотопіхотного спеціалізованого відділення 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , неодруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

-обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7

(в режимі відеоконференції за допомогою сервісу EASYCON),

обвинувачений ОСОБА_6

захисник ОСОБА_8

встановив:

Короткий зміст вимог апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду в частині призначення ОСОБА_6 покарання змінити. За вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі строком на 13 років.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_6 за цим вироком частково приєднати невідбуте покарання за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14.10.2022 і за сукупністю вироків остаточно для відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у виді 14 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду скасувати. Направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд.

Короткий зміст вироку.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України і призначено йому покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до покарання, призначеного ОСОБА_6 за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 14.10.2022 року і за сукупністю вироків, остаточно для відбуття призначити ОСОБА_6 покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 ухвалено рахувати з 23.05.2025 року. Зараховано в строк відбуття покарання ОСОБА_6 у строк тримання його під вартою з 08.01.2025 року до 23.05.2025.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_9 , завдану ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 100 000 (сто тисяч) грн.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави витрати на проведення судових експертиз в сумі 26 274 (двадцять шість тисяч двісті сімдесят чотири) грн. 70 коп. Вирішено питання щодо речових доказів.

Узагальнені доводи апеляційних скарг.

В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи фактичні дані справи і кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеність вини, вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість.

Зауважує, що стороною обвинувачення під час збору доказів на стадії досудового розслідування, активного сприяння та ініціативи у розкритті злочину з боку обвинуваченого не встановлено, що відображено в обвинувальному акті. Під час судового розгляду ОСОБА_6 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, визнав, проте відмовився давати показання. Таким чином, рішення суду в частині визнання обставинами, що пом`якшують ОСОБА_6 покарання відповідно до ст. 66 КК України, активне сприяння розкриттю злочину - є необґрунтованим та невмотивованим.

Звертає увагу, що в діях обвинуваченого ОСОБА_6 простежується стійка злочинна спрямованість, оскільки будучи особою раніше неодноразово судимою, у тому числі за тяжкі та особливо тяжкі насильницькі злочини, він вчинив новий умисний злочин проти життя та здоров' я особи, що свідчить про його явне небажання ставати на шлях виправлення. Крім того, вказує, що ОСОБА_6 ухвалою Арбузинського районного суду Миколаївської області від 24.05.2024р. було звільнено від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом на невідбутий строк покарання 2 роки 3 місяці 23 дні, однак обвинувачений вчинив особливо тяжкий злочин вбивство, при цьому вбивство, як і попередній злочин, ОСОБА_6 вчинив у стані алкогольного сп`яніння та щодо особи похилого віку.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує, що не погоджується із оскаржуваним вироком, зауважує, що психічно хворий та перебуває на обліку у лікаря психіатра. Стверджує, що неодноразово просив суд першої інстанції замінити йому захисника, оскільки призначений йому захисник, на думку обвинуваченого, не виконував своїх повноважень щодо його захисту.

Обставини встановлені судом першої інстанції.

Судом першої інстанції встановлено та визнано доведеним, що ОСОБА_6 , будучи військовослужбовцем та проходячи військову службу за контрактом на посаді стрільця санітара 1 мотопіхотного спеціалізованого відділення 1 мотопіхотного спеціалізованого взводу 1 мотопіхотної спеціалізованої роти мотопіхотного спеціалізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 , 06.01.2025 приблизно в післяобідній час, точний час встановити не виявилось можливим, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов до місця мешкання ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_2 , з якою вони цього ж дня вживали спиртні напої за місцем її мешкання, де між ним та ОСОБА_10 відбувся конфлікт, у ході якого у солдата ОСОБА_6 , на підґрунті раптово виниклих неприязнених відносин виник злочинний умисел, направлений на вчинення умисного вбивства ОСОБА_10 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на вчинення вбивства ОСОБА_10 , ОСОБА_6 з силою почав наносити останній удари кулаками рук та обутими ногами в область життєво-важливих органів голови, тулубу, спричиняючи останній тілесні ушкодження та ігноруючи прохання потерпілої припинити нанесення їй ударів. Від отриманих ударів та спричинених тілесних ушкоджень ОСОБА_10 впала на підлогу будинку, проте ОСОБА_6 не припинив свої злочинні дії, а завершуючи реалізацію свого злочинного умислу, спрямованого на умисне вбивство ОСОБА_10 , схилившись над нею та долаючи фізичний опір останньої, схопив руками життєво важливий орган шию потерпілої та з силою почав здавлювати руками, поки потерпіла не перестала подавати ознаки життя. Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 потерпілій були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: 6 саден лобної області, в області перенісся, на зовнішній поверхні правої гомілки у верхній третині, на зовнішній поверхні гомілкостопового суглобу, на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, 5 синців на верхніх та нижніх повіках обох очей в області спинки, крил та вінчику носу, на передній поверхні правого плечового суглобу, у верхній третині грудної клітки справа, садна в правій щічній області ближче до правої гілки нижньої щелепи, рани на верхній повіці правого ока ближче до зовнішнього кута, рани у зовнішнього кінця по вертикальному краю лівої брови, рани в лівій скроневій області, крововиливу та на його тлі рани на внутрішній поверхні верхньої губи по центру, вогнищевого крововиливу в лобній області справа, крововиливу в правий та лівий скроневі м`язи, поширеного крововиливу під павутину оболонки в області обох півкуль, переламу 5-6 ребер по середньо ключичній лінії справа, синця по передній з переходом на ліву бокову поверхню шиї у верхній третині, 8 саден повздовжньої та дугоподібної форми на передній та лівій боковій поверхні шиї у верхній, середній та нижній третині , в області підборіддя по центру в середній третині та ушкодження у вигляді перелому під`язикової кістки справа та зліва, неповного розриву зовнішньої поверхні правої щитоподібної пластини, повного розриву хрящової тканини лівої щитоподібної пластини, що безпосередньо призвели до настання смерті ОСОБА_10 на місці вчинення злочину. Впевнившись в настанні смерті ОСОБА_10 , солдат ОСОБА_6 зник з місця вчинення злочину. Смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії в результаті удавлення руками. 08.01.2025 труп ОСОБА_10 був виявлений родичами останньої.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 , судом кваліфіковані за ч.1 ст.115 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Обставини встановлені судом апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та прокурора, на підтримку доводів апеляційних скарг, пояснення захисника, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарги в їх межах, суд апеляційної інстанції дійшов наступного.

Відповідно до статті 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення , ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в повній мірі дотримався зазначених вимог закону.

Висновок суду, щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, за яке його засуджено за обставин наведених у вироку, підтверджений зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у вчинені вказаного кримінального правопорушення.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінальних правопорушень обвинуваченим.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

Виходячи з системного аналізу вказаних норм, підставами для скасування чи зміни судового рішення є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства чи іншим шляхом вплинули чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.

При цьому, конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано істотним чи неістотним залежно від обставин кримінального провадження.

Судом апеляційної інстанції не встановлено порушень, які наведені в апеляційних скаргах, які перешкодили суду всебічно розглянути матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 та ухвалити законний і обґрунтований вирок.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_6 винним себе в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, визнав повністю, але на підставі ст. 63 Конституції України, відмовився давати показання відносно себе.

Проте, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_6 вказав, що не пам`ятає обставин кримінального провадження оскільки має проблеми із пам`яттю внаслідок отриманих контузій, зазначив, що неодноразово просив суд першої призначити судово-психіатричну експертизу щодо його стану осудності, оскільки він психічно хворий та перебуває на обліку у лікаря психіатра.

Разом з тим, винуватість ОСОБА_6 в умисному вбивстві потерпілої ОСОБА_10 підтверджена зібраними у справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про його винність у умисному протиправному заподіяння смерті іншій людині.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_6 суд вірно послався на протокол огляду від 08.01.2025, згідно до якого оглянута територія домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . У вітальні будинку, на кріслі, виявлено чоловічу куртку військового зразку на зовнішній частині якої виявлені плями бурого кольору, також виявлені чоловічі кросівки на обох кросівках також виявлені плями бурого кольору. Кросівки та куртка вилучені працівниками поліції, (т.2 а.с.166, 167- 172.), на відомості, що містяться в протоколі слідчого експерименту з обвинуваченим від 08.01.2025 року, відповідно до якого ОСОБА_6 08.01.2025 відтворив обставини того, як він наніс удар кулаком лівої руки в обличчя ОСОБА_10 , так як вона висловлювалася на його адресу нецензурною лайкою. Після цього, як зазначив ОСОБА_6 , ОСОБА_10 сказала, що вона зараз візьме щось важке та вдарить його, тоді ОСОБА_6 кинув її на землю і завдав декілька ударів правою ногою в обличчя. Далі ОСОБА_6 відтворив, як ОСОБА_10 намагалась піднятись і в цей час він наніс їй удар ліктем правої руки. Коли ОСОБА_10 впала, ОСОБА_6 вдарив її правою ногою в обличчя. Після чого ОСОБА_6 відтворив, як він схопив ОСОБА_10 за шию та почав душити і відпустив коли вона «захарчала». Зазначив, що розумів, що ОСОБА_10 померла, (т.2 а.с. 156-165). Слідчий експеримент було проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8 , із залученням понятих. Під час проведення слідчої дії застосовувались технічні засоби фіксації, технічний запис якої долучено до протоколу слідчого експерименту. Відповідно до матеріалів кримінального провадження, судом було досліджено зазначений доказ і встановлено, що ОСОБА_6 добровільно, без примусу показував і розказував як він вчинив умисне вбивство ОСОБА_10 . Встановлені під час слідчого експерименту обставини об`єктивно підтверджуються іншими дослідженими судом доказами. А тому суд обґрунтовано послався у вироку на підтвердження винуватості ОСОБА_6 на відомості які були отримані під час цієї слідчої дії.

Так, відповідно до висновку експерта №68 від 07.02.2025 смерть ОСОБА_10 настала від механічної асфіксії в результаті удавлення руками, неповного розриву зовнішньої поверхні правої щитоподібної пластини, повного розриву хрящової тканини лівої щитоподібної пластини, по ступеню тяжкості дані тілесні ушкодження носять ознаки тяжких тілесних ушкоджень і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 . Окрім зазначених ушкоджень при дослідженні трупу виявлені тілесні ушкодження, які не знаходяться в причинному зв`язку зі смертю ОСОБА_10 , а саме: 6 саден лобної області, в області перенісся, на зовнішній поверхні право гомілки у верхній третині, на зовнішній поверхні гомілкостопового суглобу, на зовнішній поверхні лівої гомілки у верхній третині, 5 синців на верхніх та нижніх повіках обох очей в області спинки, крил та вінчику носу, на передній поверхні правого плечового суглобу, у верхній третині грудної клітки справа, садна в правій щічній області ближче до правої гілки нижньої щелепи, рани на верхній повіці правого ока ближче до зовнішнього кута, рани у зовнішнього кінця по вертикальному краю лівої брови, рани в лівій скроневій області, крововиливу та на його тлі рани на внутрішній поверхні верхньої губи по центру, вогнищевого крововиливу в лобній області справа, крововиливу в правий та лівий скроневі м`язи, поширеного крововиливу під павутину оболонки в області обох півкуль, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, переламу 5-6 ребер по середньо ключичній лінії справа, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Тілесні ушкодження утворились при ударі твердим предметом незадовго ( від кількох хвилин до декількох десятків (до 30) хвилин) до настання смерті. Всі тілесні ушкодження є прижиттєвими. Утворення даних тілесних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту на тверду поверхню або з власної необережності виключається. З моменту смерті і до моменту дослідження трупу (08.01.2025) пройшло не менше 1,5 доби, (т. 1 а.с.191-200). Висновки, викладені експертом, узгоджуються з поясненнями обвинуваченого щодо локалізації та кількості нанесених ним ударів потерпілій, а також щодо механізму спричинення ним тілесних ушкоджень від яких настала смерть потерпілої (удавлення руками).

Згідно протоколу огляду місця події від 08.01.2025 року з відеозаписом огляду, в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_2 , в приміщенні будинку виявлений труп ОСОБА_10 . На трупі наявні тілесні ушкодження у вигляді синців та саден. Між диваном та трюмо на килимі, на підлозі кухні, на матраці та подушці, які знаходяться на ліжку, виявлені сліди РБК та вилучений змив з килиму. На столі в кухні виявлені три склянки об`ємом 50 мл., на дні однієї з склянок наявні залишки речовини червоного кольору. Також на столі виявлено 5 чашок (3 скляні та 2 керамічні). Поруч з кухонною шафою зліва наявна полімерна пляшка чорного кольору у зігнутому стані з написом «PIT BULL». При огляді місця події виявлені та вилучені сліди пальців рук людини, т. 1 а.с.97, 98-108.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/115-25/984-ЩД від 21.01.2025 слід папілярного узору пальця руки 30х21 мм, вилучений при огляді місця події 08.10.2025 за фактом виявлення трупу ОСОБА_10 , залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_6 , т.2 а.с.19-32.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/115-25/1051-Д, на поверхнях наданих на дослідження скляних стаканчиках в кількості 3 шт., вилучених 08.01.2025 під час огляду місяці події за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Космонавтів,79, виявлений один слід папілярного узору пальця рук з розмірами 19х20 придатним для ідентифікації за ним особи, який залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_6 , т. 2 а.с.38-48.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/115-25/1043-Д від 29.01.2025, на поверхнях чашок, вилучених при огляді місця події 08.10.2025 за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Космонавтів,79, наявні сліди папілярних узорів пальців рук. Слід папілярного узору пальця руки, виявлений на керамічній чашці «Nescafe» розмірами 20х21 мм, залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_6 , т.2 а.с.54-61.

Згідно висновку експерта №СЕ-19/115-25/1044-Д від 24.01.2025 на поверхні наданої на дослідження пляшки з написом «PIT BULL», вилученої 08.10.2025 за адресою: Миколаївська область, Миколаївський район, м. Нова Одеса, вул. Космонавтів,79, виявлено один слід папілярного узору пальця руки з розмірами 13х11 мм. Придатний для ідентифікації за ним особи, який залишений безіменним пальцем правої руки ОСОБА_6 , т.2 а.с.67-74.

Колегія суддів вважає, що всі наведені у вироку докази є такими, що узгоджуються між собою, доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки, у відповідності до ст.ст.84-86 КПК України прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та отримані в порядку, передбаченому КПК України.

Що стосується твердження обвинуваченого про те, що суд першої інстанції на його неодноразові прохання не призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення його осудності, колегія суддів звертає увагу, що по-перше матеріали кримінального провадження не містять доказів того, що обвинувачений дійсно заявляв клопотання про призначення йому психіатричної експертизи, по-друге на підставі постанови старшого слідчого СВ ВП №6 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області, 20.03.2025р. обвинуваченому ОСОБА_6 було проведена амбулаторна судово-психіатрична експертиза №77, з якої вбачається, що у період часу, що відноситься до інкримінованого обвинуваченому ОСОБА_6 діяння, останній страждав психічними розладами обумовленими ушкодженням та дисфункцією головного мозку, внаслідок травми головного мозку з легкими когнітивними порушеннями, але міг усвідомлювати фактичний характер та суспільну небезпеку своїх дій та керувати ними. ОСОБА_6 не потребує застосування до нього примусових заходів медичного характеру, (т. 2 а.с. 138-147.)

Також є голослівними та необґрунтованими доводи обвинуваченого про застосування до нього працівниками поліції незаконних методів слідства, оскільки матеріали кримінального провадження не містять заяв обвинуваченого чи його захисника про будь-які об`єктивні дані про застосування до ОСОБА_6 незаконних методів слідства, його катування, жорстокого чи нелюдського поводження з ним, яке б мало наслідком його самообмови.

Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора, щодо невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на наступне.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції у межах апеляційної скарги.

Прокурор в апеляційній скарзі ставить питання про невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість, чим фактично порушує питання про погіршення становища обвинуваченого, проте не висуває апеляційну вимогу про скасування оскарженого вироку та ухвалення нового вироку.

Відповідно до ч. 1 ст. 421 КПК обвинувальний вирок, ухвалений судом першої інстанції, може бути скасовано у зв`язку з необхідністю застосувати закон про більш тяжке кримінальне правопорушення чи суворіше покарання, скасувати неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання, збільшити суми, які підлягають стягненню, або в інших випадках, коли це погіршує становище обвинуваченого, лише у разі, якщо з цих підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції процесуально позбавлений можливості ухвалити судове рішення, яким погіршити становище обвинуваченого у формі ухвали, як про це ставить питання прокурор в апеляційній скарзі.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до ст.ст.50,65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання необхідне й достатнє для її виправлення і попередження нових кримінальних правопорушень.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність. За змістом кримінального закону ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення передбачає не тільки врахування самої категорії тяжкості, визначеноїст.12 КК України, а й індивідуальних особливостей злочинного діяння в кожній окремій ситуації.

Виходячи з указаної мети й принципів справедливості, співмірності та індивідуалізації, покарання повинно бути адекватним характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. Домірність покарання за злочин є проявом справедливості як однієї з основоположних засад кримінального провадження.

Дотримання загальних засад призначення покарання є гарантією обрання винній особі необхідного й доцільного заходу примусу, яке би ґрунтувалося на засадах законності, гуманізму, індивідуалізації та сприяло досягненню справедливого балансу між правами і свободами людини та захистом інтересів держави й суспільства.

Термін же «явно несправедливе покарання» означає не будь-яку можливу відмінність в оцінці виду та розміру покарання з погляду суду апеляційної інстанції, а відмінність у такій оцінці принципового характеру. Це положення вказує на істотну диспропорцію, неадекватність між визначеним судом, хоча й у межах відповідної санкції статті (частини статті) Особливої частини КК України, видом та розміром покарання та тим видом і розміром покарання, яке б мало бути призначене, враховуючи обставини, які підлягають доказуванню, зокрема ті, що повинні братися до уваги при призначенні покарання.

Суд першої інстанції при призначенні обвинуваченому покарання врахував ступінь тяжкості, суспільної небезпеки, обставини й наслідки вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що відповідно до ст.12 КК України є особливо тяжким злочином, який спричинив смерть людини, обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнав рецидив злочинів, вчинення кримінального правопорушення відносно особи похилого віку, вчинення кримінального правопорушення особою, що перебувала в стані алкогольного сп`яніння, обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , згідно зі ст.66 КК України, суд визнав активне сприяння розкриттю злочину. Також судом враховано стан здоров`я обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_6 будучи військовослужбовцем, отримав бойове поранення під час виконання службових обов`язків із захисту Батьківщини в зоні бойових дій, та знаходився на лікуванні з 06.08.2024 по 13.09.2024 (т. 1 а.с.169-171, 172), ОСОБА_6 у період часу, що відноситься до інкримінованого йому діяння страждав психічними розладами обумовленими ушкодженням та дисфункцією головного мозку, внаслідок травми головного мозку з легкими когнітивними порушеннями, посередньо характеризується, неодноразово судимий, в тому числі має судимість за тяжкі злочини проти власності та злочини проти життя та здоров`я людини, скоїв злочин під час строку на який він був умовно-достроково звільнений від відбуття призначеного судом покарання для проходження ними військової служби за контрактом, думку представника потерпілої, який просив покарати обвинуваченого суворо. За таких обставин, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_6 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства шляхом призначення йому покарання у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям в межах санкції ч. 1 ст.115 КК України.

Призначене ОСОБА_6 покарання, яке за своїм розміром є тривалим, обране не в мінімальних чи наближених до мінімальних межах, із застосуванням, у тому числі принципу за сукупністю вироків, у виді 10 років позбавлення волі відповідає вимогам ст.ст.50,65,71 КК України, за своїм видом і розміром законне та сприяє меті покарання, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_6 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.

Колегія суддів не вбачає підстав вважати його явно несправедливим унаслідок невиправданої м`якості, зокрема й з урахуванням у сукупності зазначених вище обставин вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про його особу, обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, в тому числі тих, на які наявне посилання в апеляційній скарзі прокурора.

З огляду на наведене та відсутністю підстав для зміни та скасування вироку, з наведених апелянтами мотивів, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та прокурора задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.376, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги першого заступника керівника Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,- залишити без задоволення.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 23 травня 2025, стосовно ОСОБА_6 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий

Судді