Справа № 459/787/25
Провадження № 1-кп/459/52/2025
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року Шептицький міський суд Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Шептицький кримінальне провадження №0000068 від 26.01.2025 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Червоноград Львівської області, українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, з середньою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 , у невстановлений досудовим розслідуванням часі та місці, в порушення: ст.178 Цивільного кодексу України, яка імперативно обмежує право володіння, користування та розпорядження вилученими і обмеженими з цивільного обороту речами; пункту 1 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної ради України № 2471-XII від 17 червня 1992 року «Про право власності на окремі види майна», яким заборонено перебування у власності громадян зброї, боєприпасів (крім мисливської і пневматичної зброї, зазначеної в додатку № 2, і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), пункту 2.1 Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої Наказом МВС України № 622 від 21.08.1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», де зазначено, що здійснюючи дозвільну систему, органи поліції відповідно до законодавства України видають міністерствам та іншим центральним органам виконавчої влади, підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання, що здійснюють діяльність з виробництва, ремонту, торгівлі вогнепальною зброєю невійськового призначення, боєприпасами до неї, холодною та охолощеною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 мм і швидкістю польоту кулі понад 100 м/с, дозволи на придбання, зберігання, перевезення й використання вогнепальної зброї, боєприпасів до неї, основних частин зброї, холодної зброї, охолощеної зброї, пневматичної зброї; пристроїв та патронів до них; вибухових матеріалів і речовин; громадянам - дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї та пристроїв, підпункту 4 п. 12 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва та ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду, торгівлі вогнепальною зброєю невійськового призначення та боєприпасами до неї, холодною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду; виробництва спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, індивідуального захисту, активної оборони та їх продажу, затверджених Постановою Кабінету міністрів України № 1000 від 02.12.2015 року «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з виробництва та ремонту вогнепальної зброї невійськового призначення і боєприпасів до неї, холодної зброї, пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду, торгівлі вогнепальною зброєю невійськового призначення та боєприпасами до неї, холодною зброєю, пневматичною зброєю калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів на секунду; виробництва спеціальних засобів, заряджених речовинами сльозоточивої та дратівної дії, індивідуального захисту, активної оборони та їх продажу», де зазначено, що господарська діяльність з торгівлі зброєю, боєприпасами до неї, спеціальними засобами провадиться з дотриманням вимог: продаж у магазинах боєприпасів до вогнепальної зброї невійськового призначення та патронів до газових пістолетів, револьверів, пристроїв здійснюється: громадянинові - на підставі дозволу на зберігання та носіння вогнепальної зброї невійськового призначення, газових пістолетів, револьверів, пристроїв, пункту 1 та пункту 2 Положення про дозвільну систему, затвердженого Постанови КМУ № 576 від 12.10.1992 року «Про затвердження Положення про дозвільну систему, де зазначено, що дозвільна система - це особливий порядок виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, обліку і використання спеціально визначених предметів, матеріалів і речовин; до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать: вогнепальна зброя (нарізна воєнних зразків, несучасна стрілецька, спортивна, навчальна, охолощена, мисливська нарізна гладкоствольна), бойові припаси до неї, холодна зброя, (арбалети, мисливські ножі тощо), пневматична зброя Калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу за місцем проживання, а саме у квартирі АДРЕСА_2 зберігав частини після вибуху вибухового пристрою промислового виготовлення модернізованого уніфікованого запалу ручних гранат типу УЗРГМ 2.

За згодою сторін, згідно ч.3 ст.349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження всіх доказів, зібраних у ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, оскільки обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також фактичні обставини справи ніким не оспорюються. Тому суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на особу обвинуваченого.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винуватим у пред`явленому обвинуваченні, підтвердив викладені в обвинувальному акті обставини. Вказує, що усвідомив негативність свого діяння та жалкує про вчинене, щиро розкаюється.

Даючи оцінку показанням обвинуваченого в судовому засіданні, суд визнає їх правдивими і достовірними, оскільки вони послідовні, об`єктивно і повно відображають обстановку і обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, підстав для самообмови судом не встановлено.

Допитавши обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження в частині, що характеризують особу обвинуваченого, суд приходить до переконання, що подія кримінального правопорушення мала місце, вина ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, дії обвинуваченого кваліфіковано вірно за ч.1 ст.263 КК України, як придбання та зберігання вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, внаслідок чого у суду відсутні сумніви щодо притягнення останнього до кримінальної відповідальності за санкцією указаного кримінального закону.

Згідно з ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Більш суворий вид покарання з числа передбачених за вчинене кримінальне правопорушення призначається лише у разі, якщо менш суворий вид покарання буде недостатній для виправлення особи та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень..

Згідно із ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Обираючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який з урахуванням положень ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в психіатричному диспансері не перебуває, з 2018 року перебуває на обліку з приводу алкогольної залежності. Водночас суд враховує те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, активно сприяв розкриттю злочину, що є обставинами, які пом`якшують покарання. Обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає. З огляду на наведене, суд вважає, що покарання обвинуваченому слід обрати в межах санкції статті за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі.

Разом із тим, враховуючи особу обвинуваченого, його характеристику, відношення до вчиненого, суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, без реального відбування покарання із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України

Окрім цього, з обвинуваченого слід стягнути витрати, пов`язані із залученням експерта.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 349,368, 370, 373, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 , обов`язки:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи;

- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації та здати документи для виїзду/в`їзду на територію України.

Іспитовий строк рахувати з дня проголошення вироку 22 травня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_4 в дохід держави 6 367,20 гривень витрат за проведення експертиз.

Після вступу вироку в законну силу речові докази вибухові пристрої - знищити.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку, з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним.

З інших підстав вирок може бути оскаржений до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий: ОСОБА_1