УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2025 року слідчий суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 420 241 122 000 000 65 від 01.07.2024,

у с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва зі скаргою на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві (далі - ТУ ДБР у м. Києві), ОСОБА_4 від 24.03.2025 про закриття кримінального провадження № 420 241 122 000 000 65 від 01.07.2024 за ч. 2 ст. 382 КК України звернулася заявник ОСОБА_3 .

На думку заявника, рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованим, оскільки слідчим не вчинено слідчих та процесуальних дій, спрямованих на всебічне, повне та об`єктивне дослідження обставин вчинення кримінального правопорушення.

Крім того, заявник зазначила, що слідчий повторно прийняв постанову про закриття кримінального провадження, незважаючи на те, що попередня постанова слідчого від 21.08.2024 скасована ухвалою слідчого судді від 23.12.2024 як незаконна, при цьому слідчому надано відповідні вказівки щодо подальшого розслідування, які останній проігнорував.

З огляду на зазначене, ініціатор скарги просила скасувати постанову слідчого від 24.03.2025.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримала та просила її задовольнити з наведених у ній підстав.

Слідчий ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 до суду не прибув, надіслав заперечення, у яких просив у задоволенні скарги ОСОБА_3 відмовити з огляду на законність та вмотивованість рішення від 24.03.2025 про закриття кримінального провадження.

Слідчий суддя, заслухавши думку заявника, дослідивши скаргу, матеріали кримінального провадження № 420 241 122 000 000 65 від 01.07.2024, заперечення слідчого, дійшов висновку про таке.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ст. 2, ст. 284 КПК закриття кримінального провадження є одним із засобів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного, повного та об`єктивного дослідження усіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Підставою для початку досудового розслідування вказаного провадження стала заява ОСОБА_3 від 06.05.2024 про вчинення уповноваженими особами Бучанського РУП ГУНП у Київській області кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК - умисне невиконання рішення суду, що набрало законної сили, вчинене службовою особою.

Обґрунтовуючи вказану заяву, ОСОБА_3 вказала, що уповноважені особи Бучанського РУП ГУНП у Київській області не виконали ухвалу слідчого судді від 16.04.2024, якою зобов`язано уповноважених осіб Бучанського РУП ГУНП у Київській області, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 120 231110 500 028 01 від 10.07.2023, розглянути клопотання ОСОБА_3 від 02.04.2024.

Постановою слідчого ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 від 24.03.2025 прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 420 241 122 000 000 65 від 01.07.2024 за ч. 2 ст. 382 КК у зв`язку з відсутністю у діянні слідчих, керівників Бучанського РУП ГУНП у Київській області та прокурорів Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області складу зазначеного кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 110 КПК постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема, у ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту прав, та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією із гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу. Мотивувальна частина постанови про закриття кримінального провадження повинна містити відомості про зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови, мотиви такого рішення, їх обґрунтування з посиланням на положення КПК.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, слідчим дотримано вимоги ст. 110 КПК, постанова містить відповідне обґрунтування та зазначення мотивів її винесення з посиланням на норми КПК.

Відповідно до положень ст. 284 КПК слідчий, у разі встановлення відсутності у діянні окремих осіб складу кримінального правопорушення, приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

При цьому, з урахуванням положень ст. 2 КПК, орган досудового розслідування зобов`язаний забезпечити проведення повного та неупередженого розслідування зі встановленням всіх обставин кримінального правопорушення.

Встановлено, що на виконання зазначених вимог закону органом досудового розслідування у частині розслідування обставин можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК, проведено процесуальні дії для встановлення обставин кримінального правопорушення, за результатом яких слідчий дійшов обґрунтованого висновку про відсутність у діянні складу зазначеного кримінального правопорушення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що слідчим ТУ ДБР у м. Києві не встановлено будь-яких обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК.

Зокрема, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчим надано оцінку окремим матеріалам кримінального провадження, у тому числі встановлено неможливість розгляду органом досудового розслідування клопотання ОСОБА_3 від 02.04.2024, у якому остання просила орган досудового розслідування внести доповнення до протоколу її допиту від 10.11.2023 у кримінальному провадженні № 120 231 110 500 028 01 від 10.07.2023, оскільки досудове розслідування у вказаному кримінальному провадженні на день звернення ОСОБА_3 з клопотанням про такий допит завершене шляхом направлення 30.01.2024 до суду обвинувального акта для розгляду по суті.

Тобто, після направлення обвинувального акта у кримінальному провадженні № 120 231 110 500 028 01 від 10.07.2023 за обвинуваченням ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 190 КК до суду слідчі Бучанського РУП ГУНП у Київській області та прокурори Києво-Святошинської окружної прокуратури Київської області втратили процесуальне право розглядати будь-які клопотання сторони захисту, подані у межах досудового розслідування.

Слідчий суддя, враховуючи положення п. 5 ст. 3 КПК, згідно з яким досудове розслідування починається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та завершується, зокрема, направленням обвинувального акта до суду, погоджується з наведеними доводами слідчого та визнає їх обґрунтованими.

Щодо тверджень заявника про те, що після скасування постанови від 21.08.2024 про закриття кримінального провадження слідчий не виконав дій, визначених ухвалою слідчого судді від 23.12.2024, у тому числі не допитав ОСОБА_3 та не провів необхідний обсяг слідчих дій, слідчий суддя зазначає, що з матеріалів кримінального провадження № 420 241 122 000 000 65 від 01.07.2024 вбачається, що орган досудового розслідування неодноразово вживав заходи для проведення допиту ОСОБА_3 , зокрема, здійснював телефонні дзвінки та виїзд за місцем проживання останньої. Також вбачається, що після скасування постанови слідчим надані відповідні доручення оперативним підрозділам з метою встановлення додаткових обставин кримінального правопорушення, зокрема, допитано як свідків слідчих Бучанського РУП ГУНП у Київській області. Так, під час допиту начальник відділу Бучанського РУП ГУНП у Київській області ОСОБА_5 зазначила, що ОСОБА_3 надавалася відповідь на її клопотання від 02.04.2024.

У частині доводів заявника про нездійснення слідчим необхідних процесуальних (слідчих) дій для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин кримінального правопорушення, слідчий суддя оцінює такі доводи критично з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених КПК.

Згідно з ч. 1 ст. 94 КПК слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, процесуальна доцільність та необхідність у проведенні додаткових процесуальних (слідчих) дій відсутня, оскільки під час досудового розслідування кримінального провадження зібрано достатньо доказів, оцінених слідчим з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про закриття кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК.

Більше того, сама заявник у скарзі не вказує на конкретні слідчі дії, які на її думку, необхідно провести для встановлення всіх обставин у кримінальному провадженні.

Враховуючи наведене, слідчий суддя встановив, що під час винесення оскаржуваної постанови слідчий діяв відповідно до вимог ч. 2 ст. 9 КПК щодо всебічного, повного та неупередженого дослідження обставин кримінального провадження. Останнім надано належну правову оцінку зібраним доказам, за результатами чого прийнято рішення про закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК. З такими висновками, викладеними слідчим у постанові від 24.03.2025, слідчий суддя погоджується, вважає їх такими, що ґрунтуються на матеріалах досудового розслідування.

На підставі викладеного, слідчий суддя дійшов висновку, що постанова слідчого ТУ ДБР у м. Києві ОСОБА_4 від 24.03.2025 про закриття кримінального провадження № 420 241 122 000 000 65 від 01.07.2024 є законною та вмотивованою, тому підстави для задоволення скарги ОСОБА_3 відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 22, 26, 91, 92, 284, 303, 306, 307 КПК України, 382 КК України, слідчий суддя

у х в а л и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м. Києві, ОСОБА_4 від 24.03.2025 про закриття кримінального провадження № 420 241 122 000 000 65 від 01.07.2024 за ч. 2 ст. 382 КК України відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду.

Слідчий суддя ОСОБА_1