ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/2083/16-к Номер провадження 11-кп/814/17/25Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2025 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду у складі:

головуючої ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000019 за апеляційними скаргами прокурора Прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , потерпілої ОСОБА_7 на вирок Київського районного суду м. Полтава від 19 травня 2017 року,

встановила:

Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

визнано винуватим та засуджено за ч. 3 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 3 роки та покладенням обов`язків, передбачених ч.1 ст. 76 КК України.

Вирішено питання щодо речових доказів

Згідно з вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що він спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, попередньо домовившись між собою та узгодивши відповідні злочинні дії на пошук і встановлення осіб, які мають у власності та у користуванні нерухоме майно, встановили, що ОСОБА_9 , має у користуванні нерухоме майно у виді квартири АДРЕСА_2 , яке останній отримав у спадщину, а також дізналися про намір ОСОБА_9 продати дану квартиру іншим особам. У подальшому сплановано познайомилися з ОСОБА_9 та запропонували свої послуги у реалізації його квартири АДРЕСА_2 .

При цьому, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом психологічного тиску та обману переконали ОСОБА_9 у тому, що його колишня дружина, дочка та син мають намір продати вказану квартиру без його участі і залишити його без житла, а отримані кошти привласнити. У зв`язку з чим ОСОБА_10 погодився на послуги останніх у допомозі продажу квартири.

Достовірно знаючи зі слів ОСОБА_9 та заяви про визнання особи недієздатною, поданої його сином ОСОБА_11 до Ленінського районного суду м. Полтави про визнання батька ОСОБА_9 недієздатним на підставі акту амбулаторної судово-психіатричної експертизи №886 від 03.12.2012 р., що ОСОБА_9 страждає на стійкий хронічний психічний розлад у вигляді хронічного маячного розладу і даний розлад позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знайшли покупця на квартиру, що належала ОСОБА_9 .

Також ОСОБА_8 було відомо, що дочка ОСОБА_9 ОСОБА_7 намагається встановити місцезнаходження свого батька і неодноразово зверталася з даного приводу до Ленінського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області.

Однак, знаючи про це, невстановлені слідством особи діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та бажаючи настання їх наслідків, незаконно переховували ОСОБА_9 від його родичів та домовилися про продаж квартири ОСОБА_12

13.12.2012 в квартирі АДРЕСА_2 , покупець ОСОБА_12 передала грошові кошти особі, матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, якого ОСОБА_8 представив як сина ОСОБА_9 , в сумі 25000 доларів США, що в еквіваленті при перерахуванні на національну валюту України згідно офіційного курсу НБУ, на час передачі коштів склало 199750 грн. (з розрахунку 7,99 грн. за 1 долар США).

Після чого, того ж дня, у присутності приватного нотаріуса ОСОБА_13 укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 між продавцем ОСОБА_9 та покупцем ОСОБА_12 .

Отримані шахрайським шляхом грошові кошти в сумі 199750 грн., що в 372 рази перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великим розміром, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, привласнили, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 збитки на указану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_8 спільно з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, попередньо домовившись між собою, встановили, що ОСОБА_9 , має у користуванні нерухоме майно у вигляді квартири АДРЕСА_3 , яке перебуває у приватній власності останнього, та дізналися про намір ОСОБА_9 продати дану квартиру іншим особам.

Реалізуючи свій злочинний намір на шахрайське заволодіння коштами, які ОСОБА_9 повинен був отримати від реалізації своєї квартири, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, запропонували ОСОБА_10 свої послуги у реалізації іншої його квартири АДРЕСА_3 .

При цьому, ОСОБА_8 , та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, шляхом психологічного тиску та обману переконали ОСОБА_9 у тому, що його колишня дружина, дочка та син мають намір продати вказану квартиру без його участі і залишити його без житла, а отримані кошти привласнити. У зв`язку з чим ОСОБА_10 погодився на послуги останніх у допомозі продажу квартири.

У подальшому, ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, знайшли покупців на квартиру, що належала ОСОБА_9 , хоча останні достовірно знали про психічний стан здоров`я ОСОБА_9 та їм було відомо, що дочка ОСОБА_9 ОСОБА_7 намагається встановити місцезнаходження свого батька. Однак, знаючи про це, незаконно переховували ОСОБА_9 від його родичів та домовилися про продаж квартири ОСОБА_14 та ОСОБА_15

28.12.2012 у приватного нотаріуса ОСОБА_16 укладено договір купівлі-продажу між продавцем ОСОБА_9 та покупцями ОСОБА_14 і ОСОБА_15 . Отримані грошові кошти ОСОБА_8 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, в сумі 175000 грн., обернули на власну користь, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_10 збитки на указану суму.

У березні 2013 року, більш точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з особою, кримінальне провадження відносно якої виділене в окреме провадження, попередньо узгодивши дії між собою щодо незаконного заволодіння грошовими коштами від продажу квартири ОСОБА_17 , з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, вирішили запропонувати ОСОБА_17 реалізувати її квартиру АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , разом з особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, дізналися про відсутність власниці вищевказаної квартири за місцем проживання, влітку 2014 року, точної дати слідством не встановлено, прийшли до кв. АДРЕСА_4 . Співмешканець ОСОБА_17 ОСОБА_18 відчинив їм двері, впустивши особу, матеріали відносно якої виділені в окреме кримінальне провадження, та невстановлену слідством особу, які начебто хотіли провести огляд помешкання з метою його подальшого продажу для погашення кредитного боргу ОСОБА_17 у банківській установі. Під приводом огляду квартири в одній із кімнат квартири знайшли документи, що підтверджували право власності ОСОБА_17 на квартиру АДРЕСА_4 та забрали їх.

У подальшому, ОСОБА_8 , та особи, кримінальне провадження відносно яких виділено в окреме провадження, продовжуючи свій злочинний умисел на заволодіння, шахрайським способом грошовими коштами ОСОБА_17 у результаті продажу її квартири, знаючи, що в останньої немає грошей та зв`язків на відновлення документів поставили ОСОБА_17 в залежні від них умови. Так, ОСОБА_8 та інша особа, не маючи реального наміру виконувати взяті на себе обов`язки, діючи з корисливих мотивів, шляхом обману та зловживання довірою, запропонували ОСОБА_17 продати її двокімнатну квартиру та пообіцяли на виручені кошти купити їй однокімнатну, віддавши при цьому різницю за продану квартиру та отримавши відсоток за надані послуги. При цьому, запропонували ОСОБА_17 на час підшукування покупців пожити у іншому місці, яке вони їй нададуть та за винагороду, у розмірі 800 грн. на місяць, приглянути за ОСОБА_9 ОСОБА_17 , будучи введеною в оману, погодилася на пропозицію ОСОБА_8 та іншої особи, і останні відвезли її та поселили у приватному будинку за адресою АДРЕСА_5 , де вона наглядала за ОСОБА_9 . Згодом, ОСОБА_8 відвіз ОСОБА_17 та ОСОБА_9 у с. Нехвороща Новосанжарського району, Полтавської області, де останні проживали у будинку АДРЕСА_6 .

В подальшому, 12.04.2013 ОСОБА_8 , спільно з іншою особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, вчинили дії направлені на відновлення документів паспорту громадянина України ОСОБА_17 , після чого вона отримала паспорт громадянина України на своє ім`я.

18.04.2013 ОСОБА_8 , який виступав як племінник ОСОБА_17 , домовився з покупцем ОСОБА_19 укласти договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 та між ОСОБА_17 та ОСОБА_20 було укладено договір про завдаток після чого ОСОБА_20 передала ОСОБА_8 грошові кошти 12000 грн., еквівалентні 1500 доларам США на той час. Дані грошові кошти в подальшому були привласнені ОСОБА_8 та іншою особою.

29.04.2013 між ОСОБА_17 та ОСОБА_19 було укладено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_4 . Даний договір був засвідчений приватним нотаріусом ОСОБА_21 .

Після цього покупець ОСОБА_19 у присутності ОСОБА_17 передала ОСОБА_8 , як племіннику ОСОБА_17 грошові кошти в сумі 25500 доларів США, що в еквіваленті при перерахуванні на національну валюту України згідно офіційного курсу НБУ, на час передачі коштів, склало 203745 грн. (з розрахунку 7,99 грн. за 1 долар США). Дані кошти в подальшому були привласненні ОСОБА_8 та іншими особами, кримінальне провадження відносно яких виділені в окреме провадження, під приводом купівлі ОСОБА_17 , іншої однокімнатної квартири.

Однак, не маючи реального наміру виконувати взяті на себе зобов`язання, ОСОБА_8 у подальшому квартиру ОСОБА_17 не придбав, а шляхом зловживання довірою, з корисливих мотивів, грошові кошти ОСОБА_17 в сумі 215745 грн., що в 376 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян та є великим розміром, привласнив разом з іншими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження та розпорядилися ними на власний розсуд, чим спричинили потерпілій матеріальні збитки на вказану суму.

В апеляційній скарзі прокурор, посилаючись на неправильне застосування кримінального закону, безпідставне застосування при призначенні покарання обвинуваченому положень ст. 75 КК України, просить вирок суду скасувати та ухвалити новий, яким ОСОБА_8 визнати винуватим та призначити йому покарання за ч.3 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_7 просить вирок суду скасувати та призначити ОСОБА_8 більш суворе покарання у виді позбавлення волі.

Інші учасники провадження вирок не оскаржували.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до Протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 було передано колегії суддів у складі головуючого судді Нізельковської та суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Під час апеляційного розгляду 19.04.2022 на адресу Полтавського апеляційного суду захисник адвокат обвинуваченого ОСОБА_22 надіслав інформацію про те, що ОСОБА_8 перебуває на військовій службі у складі команди № НОМЕР_1 .

29.01.2024 на адресу апеляційного суду захисник адвокат ОСОБА_22 надіслав копію повідомлення начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 28.02.2023, яке надійшло дружині обвинуваченого ОСОБА_23 про те, що її чоловік ОСОБА_24 з 04.02.2023 рахується безвісно відсутнім.

У зв?язку з даними обставинами, 29.05.2025 прокурор Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_25 надіслав на адресу суду клопотання про оголошення ОСОБА_8 у розшук та зупинення апеляційного провадження.

Заслухавши доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали кримінального провадження, колегія суддів дійшла такого висновку.

Відповідно до ст. 335 КПК України у разі якщо обвинувачений ухилився від суду, суд зупиняє судове провадження щодо цього обвинуваченого до його розшуку. Розшук обвинуваченого, який ухилився від суду, оголошується ухвалою суду, організація виконання якої доручається слідчому та/або прокурору.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_8 безвісти зник під час виконання бойового завдання та його місцеперебування на даний час не встановлено, а розгляд апеляційної скарги за його відсутності неможливий, колегія суддів, виходячи з вимог ч. 1 ст. 335 КПК України, вважає за необхідне оголосити розшук обвинуваченого, у зв`язку з чим зупинити кримінальне провадження.

Керуючись ст.ст. 335, 405 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Клопотання прокурора задовольнити.

Оголосити у розшук обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину, приватного підприємця, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційне провадження щодо ОСОБА_8 зупинити до його розшуку.

Організацію виконання ухвали доручити Відділу поліції № 1 Полтавського районного управління поліції ГУНП в Полтавській області (буд. 30, вул. Маршала Бірюзова, м. Полтава).

Копію ухвали направити прокурору Полтавської обласної прокуратури ОСОБА_25 для відому.

Про виконання ухвали повідомити Полтавський апеляційний суд.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

СУДДІ:

Головуючий ОСОБА_2

Судді ОСОБА_3

ОСОБА_4