Справа № 522/7622/25
Провадження № 1-кп/522/2414/25
УХВАЛА

04 червня 2025 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000372 від 18.12.2014 року відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Сагайдак Шишацького району Полтавської області, з повною вищою освітою, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу за контрактом на посаді інженера командування військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), у військовому званні «капітан-лейтенант»,

обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000372 від 18.12.2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111 КК України.

29.01.2025 року слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси відносно ОСОБА_5 в рамках зазначеного кримінального провадження обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, який в подальшому було продовжено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 10 квітня 2025 року призначено підготовче судове засідання з розгляду обвинувального акту у кримінальному провадженні №0000372 від 18.12.2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.ч. 1, 2 ст. 111, ч. 1 ст. 408 КК України.

На теперішній час термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 спливає.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заявив клопотання про продовження обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави, посилаючись на те, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України продовжують існувати, а також на приписи ч. 6 ст. 176 КПК України.

Крім того, прокурор просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду, вказуючи, що обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування відповідають вимогам КПК України. Також, прокурор просив проводити судовий розгляд у закритому судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_5 заперечували проти продовження міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на відсутність для цього підстав та в свою чергу просили змінити обвинуваченому міру запобіжного заходу на непов`язану з триманням під вартою. При цьому, захисник обвинуваченого зазначив, що прокурором не доведено наявність жодного з ризиків передбаченого ст. 177 КПК України.

Також обвинувачений та його захисник не заперечували проти призначення кримінального провадження до судового розгляду та проведення його у закритому судовому засіданні.

Щодо клопотання прокурора про продовження строку запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд зазначає наступне.

Заслухавши сторони, колегія суддів, з урахування вищенаведеного, а також тієї обставини, що термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченого спливає, наявності обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованих йому кримінальних правопорушень, наявних ризиків, зазначених при обранні йому міри запобіжного заходу, які продовжують існувати на теперішній час та відповідно дають суду достатньо підстав вважати, що обвинувачений може здійснити дії передбачені ст. 177 КПК України, вважає доцільним продовжити термін дії запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_5 під вартою, виходячи з наступного.

Суд приймає до уваги положення ст. 29 Конституції України, згідно з якими ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше, як за мотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

У відповідності до ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом II цього Кодексу.

За приписами ст. 199 КПК України суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку тримання під вартою до закінчення строку дії попередньої ухвали згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, та зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

За змістом ст.ст. 176-178 КПК України, запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого з метою запобігання забезпечення виконання цією особою покладених на нього процесуальних обов`язків та запобіганню ризиків, передбачених цими нормами.

Відповідно до ч. 6 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 111, 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений п. 5 ч. 1 ст. 176 КПК України (тримання під вартою).

Судом встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у тому числі у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання, зокрема, і у вигляді довічного позбавлення волі з конфіскацією майна.

Таким чином, продовжує існувати реальний ризик переховування ОСОБА_5 від суду з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим. Крім цього, продовжує існувати реальна загроза того, що ОСОБА_5 у разі не продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, здійснить спробу переховуватися на території іншої країни. Таким чином, продовжує існувати ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Окрім того, обвинувачений може незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, оскільки ознайомлений із матеріалами досудового розслідування під час виконання вимог ст. 290 КПК України, йому відомі їх адреси проживання та місце несення служби, що підтверджує те, що ризик, передбачений п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, також продовжує існувати.

Також обвинувачений може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, зокрема шляхом невиконання або неналежного виконання покладених на нього обов`язків, що підтверджує те, що ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, також продовжує існувати.

ОСОБА_5 з метою уникнення кримінальної відповідальності може продовжити вчиняти кримінальне правопорушення, у якому обвинувачується, а також може вчинити новий злочин, що вказує на продовження існування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», суд вважає необхідним продовжити строк тримання під вартою, оскільки застосування менш суворих запобіжних заходів може виявитися недостатнім для запобігання існуючим ризикам, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.

Під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-114-2, 258-258-6, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-442 Кримінального кодексу України.

Суд не вбачає підстав для застосування застави відносно обвинуваченого ОСОБА_5 .

Матеріали справи не містять відомостей або обставин, які б унеможливлювали перебування обвинуваченого під вартою.

Щодо клопотання прокурора про призначення кримінального провадження до судового розгляду та слухання справи у закритому судовому засіданні, суд зазначає наступне.

Вислухавши думку учасників судового засідання, вивчивши обвинувальний акт, а також додані до нього матеріали, суд вважає, що кримінальне провадження підлягає призначенню до судового розгляду з наступних підстав.

Розглядаючи питання про призначення до судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.408, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111 КК України, суд виходить із наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 314 КПК України, після надходження обвинувального акта суд проводить підготовче судове засідання, у ході якого зобов`язаний перевірити дотримання вимог закону щодо форми та змісту обвинувального акта, підсудності, наявності підстав для закриття або зупинення провадження, а також вирішити питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду чи повернення обвинувального акта прокурору.

В матеріалах кримінального провадження наявний обвинувальний акт, складений відповідно до вимог ст. 291 КПК України, в якому чітко зазначено анкетні дані обвинуваченого, зміст обвинувачення, правову кваліфікацію дій за ч. 2 ст. 111 КК України, викладено фактичні обставини, що інкримінуються обвинуваченому, а також додано перелік матеріалів досудового розслідування згідно зі ст. 291 КПК України.

Перевіркою обвинувального акта та доданих до нього матеріалів не встановлено порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкоджали призначенню провадження до судового розгляду.

Суд встановив, що кримінальне провадження підсудне Приморському районному суду м.Одеси відповідно до ст. 32 КПК України, оскільки кримінальне правопорушення, що інкримінується обвинуваченому, вчинене на території, яка відноситься до підсудності даного суду.

Підстав для закриття або зупинення кримінального провадження відповідно до вимог ч. 1 ст. 284 КПК України (відсутність події чи складу злочину, недоведеність участі особи у вчиненні кримінального правопорушення, набрання законної сили обвинувальним вироком чи ухвалою про закриття провадження щодо тієї ж особи з тих же підстав, смерть особи тощо) судом не встановлено. Аналогічно відсутні підстави для повернення обвинувального акта прокурору за ст.291-1 КПК України, оскільки обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, а права обвинуваченого та його захисника не порушені.

У підготовчому судовому засіданні питання про затвердження угоди про визнання винуватості чи примирення не порушувалися, відповідних угод між сторонами не укладено, а тому підстав для розгляду таких питань не існує.

Згідно з ч. 1 ст. 27 КПК України, судове провадження здійснюється відкрито, за винятком випадків, прямо передбачених законом. Разом з тим, ч. 2 ст. 27 КПК України передбачає можливість розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні, якщо цього вимагають інтереси державної безпеки, забезпечення охорони державної чи іншої таємниці, а також з метою захисту учасників провадження чи інших осіб.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Проте національне законодавство й міжнародні стандарти визнають, що принцип публічності судового розгляду може бути обмежений, зокрема, з огляду на інтереси національної безпеки, державної чи службової таємниці, а також з метою захисту приватного життя учасників процесу (п. 2 ч. 2 ст. 6 Конвенції).

Додатково, всі учасники кримінального провадження (прокурор, обвинувачений, захисник) висловили згоду на проведення судового розгляду у закритому режимі, що виключає порушення принципу змагальності та гарантій на захист прав учасників процесу.

Суд, діючи в межах своїх повноважень та забезпечуючи баланс між публічністю судового процесу і захистом інтересів держави, доходить висновку про наявність передбачених законом підстав для розгляду кримінального провадження у закритому судовому засіданні.

З урахуванням характеру пред`явленого обвинувачення, а саме державної зради, вчиненої в умовах дії правового режиму воєнного стану, а також з огляду на особливості обставин, що становлять предмет судового розгляду, суд зазначає таке.

Згідно з указом Президента України та рішенням Верховної Ради України на території держави на даний час діє правовий режим воєнного стану. Це обумовлює підвищені вимоги до організації судового розгляду справ, пов`язаних з посяганнями на основи національної безпеки, державного суверенітету, територіальної цілісності, обороноздатності держави та функціонування органів державної влади.

В умовах воєнного стану особливого значення набуває необхідність забезпечення захисту інтересів національної безпеки, недопущення розголошення інформації, що може бути використана на шкоду державі, а також гарантування безпеки усіх учасників кримінального провадження, зокрема цивільних осіб, представників органів державної влади, а також військовослужбовців, які можуть бути залучені до процесу як свідки чи інші учасники.

Враховуючи підвищений рівень суспільної небезпеки таких злочинів, потенційні ризики для громадської безпеки, безпеки органів влади, військових формувань, а також необхідність запобігання впливу на учасників кримінального провадження, у тому числі шляхом протиправного тиску, втручання, погроз або дискредитації, суд вважає, що проведення розгляду даної справи у закритому судовому засіданні є обґрунтованим, законним та необхідним заходом.

Таке рішення відповідає положенням Конституції України (статті 55, 64), Кримінального процесуального кодексу України, а також міжнародним стандартам щодо забезпечення балансу між принципом відкритості судового процесу та захистом державних інтересів і безпеки окремих категорій осіб. Судом забезпечується належний баланс між публічністю судового розгляду, гарантованою статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та потребою охорони національної, громадської і персональної безпеки у надзвичайних умовах воєнного стану.

Таким чином, проведення судового розгляду у закритому засіданні у справі про державну зраду за обставин дії воєнного стану є необхідним і пропорційним заходом, спрямованим на охорону державних інтересів, громадської безпеки, а також на запобігання можливим загрозам для цивільного населення і військовослужбовців, що відповідає вимогам чинного законодавства та міжнародних зобов`язань України.

Крім того, у підготовчому судовому засіданні обвинуваченому ОСОБА_5 було роз`яснено положення частини третьої статті 31 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до якої кримінальне провадження у суді першої інстанції щодо злочинів, за вчинення яких законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів, а за клопотанням обвинуваченого судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

Суд роз`яснив, що право на розгляд справи судом присяжних є гарантованим законом і застосовується також у разі розгляду справи стосовно кількох обвинувачених, якщо хоча б один з них заявив відповідне клопотання, що прямо передбачено ч. 3 ст. 31 КПК України.

Обвинувачений ОСОБА_5 , діючи за участю захисника, повідомив суд про те, що вимоги закону йому зрозумілі, а також заявив клопотання про розгляд кримінального провадження колегією суддів без залучення присяжних. Захисник підтвердив, що позиція обвинуваченого узгоджена та не суперечить вимогам закону.

Суд констатує, що права обвинуваченого на розгляд справи відповідним складом суду, передбачені ст. 31 КПК України, дотримано, обвинувачений скористався наданим законом вибором, що зафіксовано у відповідній пам`ятці про процесуальні права та обов`язки обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 8, 9, 12, 31, 176-178, 181, 183, 199, 291, 314-315, 331, 395 КПК України,

УХВАЛИВ:

Призначити судовий розгляд обвинувального акт у кримінальному провадженні №0000372 від 18.12.2014 року відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111 КК України, у приміщенні місцевого Приморського районного суду міста Одеси (м.Одеса, вул. Балківська, № 33, зала №108) на 14 год. 40 хв. 06 червня 2025 року.

Судовий розгляд здійснювати колегією суддів у закритому судовому засіданні.

У судове засідання викликати учасників кримінального провадження.

Клопотання прокурора Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_6 про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 408, ч. 1 ст. 111, ч. 2 ст. 111 КК України, задовольнити.

Продовжити відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у виді тримання під вартою в ДУ «Одеський слідчий ізолятор» строком на 30 (тридцять) днів, а саме до 03.07.2025 року включно.

Розмір застави не визначати.

Строк дії запобіжного заходу обчислюється з моменту винесення ухвали суду, тобто з 04 червня 2025 року по 03 липня 2025 року включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Подання апеляційної скарги зупиняє набрання ухвалою законної сили, але не зупиняє її виконання.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3