УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2025 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

представника заявника - ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні клопотання захисника адвоката ОСОБА_3 про повернення застави,

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 , що діє в інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про повернення застави, застосованої до підозрюваної ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00003255 від 29.09.2022 року, в обгрунтування якого зазначено наступне.

Ухвалою Київського апеліцяйного суду від 13 березня 2025 року постановлено застосувати до підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід вид тримання під вартою у межах строку досудового розслідування, тобто до 30 березня 2025 року включно, з можливістю внести заставу у розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень у національній грошовій одиниці.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 березня 2025 року, продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 до 30.04.2025, в межах строку досудового розслідування.

Одночасно визначено заставу в розмірі 300 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 908 400 гривень, яка може бути внесена як самою підозрюваною, так і іншими фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок для внесення застави.

Заставодавець ОСОБА_4 , 10.04.2025, внесла визначену судом суму як заставу за ОСОБА_5 . Таким чином, у відповідності до ч.4 ст. 202 КПК України, з моменту звільнення з-під варти, у зв?язку з внесенням застави, підозрювана ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вважається такою до якої застосовано запобіжний захід у вигляді застави.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 29 квітня 2025 року продовжено строк дії обов?язків, покладених на підозрювану ОСОБА_5 до 30.06.2025 року.

Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов?язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов?язки скасовуються.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 від 27 червня 2025 року, відмовлено у задоволенні клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_6 про продовження строків дії обов?язків, покладених судом на ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заставодавець відмовляється в подальшому виконувати таку функцію в даному кримінальному провадженні і не має наміру виступати гарантом належно процесуальної поведінки підозрюваного та наполягає на необхідності забезпечення конституційного права розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися розпоряджатися своєю власністю, право власності є непорушним, ніхто не може бут протиправно позбавлений права власності.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа м право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власно інакше як в інтересах суспільства та на умовах, передбачених законом і загальни принципами міжнародного права.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 331 КПК України, під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого . Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченомуглавою 18цього Кодексу.

Згідно ст. 176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

За змістом ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію обвинуваченого, наявність у нього судимостей, дотримання обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.

Зі змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення, необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.

Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України, розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

При цьому, виходячи з аналізу правових норм кримінального процесуального законодавства, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, висновки про ступінь ризиків та неможливість запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів, мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування злочину (наявність або відсутність спроб ухиляння від органів влади), поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків).

Також Порядком внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.01.2012 р. №15 (у редакції постанови КМУ від 18.01.2012р. № 27) передбачений і порядок їх повернення.

Зокрема згідно з п.7, 8 Порядку кошти, внесені як застава, підлягають поверненню повністю або частково у випадках, передбаченихКримінально - процесуальним кодексом України.

Застава повертається особі або заставодавцю у безготівковій формі на зазначений ними банківський рахунок, а у разі відсутності такого рахунка - готівкою через банки або підприємства поштового зв`язку.Для повернення коштів, внесених як застава, особа чи заставодавець подає дотериторіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, Верховного Суду, якому відкрито депозитний рахунок, на який було внесено заставу, такі документи:заява особи чи заставодавця, в якій обов`язково зазначаються реквізити банківського рахунка, на який зараховуватимуться кошти, що підлягають поверненню, а у разі відсутності банківського рахунка - відомості про банк чи підприємство поштового зв`язку;засвідчена судом копіяухвали слідчого судді,суду, вироку суду, в якому міститься рішення про повернення застави;копіяплатіжної інструкції, що підтверджує факт внесення коштів як застави.

Повернення коштів, внесених як застава, здійснюється протягом п`яти робочих днів з дня надходженняплатіжних інструкційтериторіального управління ДСА або апеляційного суду, Вищого антикорупційного суду, Верховного Суду, який обрав запобіжний захід у вигляді застави,до органу Казначейства.

Частиною 11 ст. 182 КПК України визначено, що застава, яка не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. Застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Ураховуючи, що відповідно до п. 25 ст. 3 КПК України заставодавець відноситься до учасників кримінального провадження, на нього поширюються гарантії, визначені кримінальним процесуальним законом, в тому числі й гарантія належної правової процедури.

Відповідні положення засвідчують, що для реалізації процедури з повернення застави необхідним є прийняття судом рішення про повернення застави відповідно до правил, визначених КПК України.

Керуючись ст.ст. 179, 371,372 КПКУкраїни, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

У клопотанні ОСОБА_4 про повернення суми застави, внесеної ОСОБА_4 , в розмірі 908 400 ггрн., - відмовити.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя