Сторожинецький районний суд Чернівецької області
Справа № 723/491/21
Провадження № 1-кп/723/11/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2025 року м. Сторожинець

Сторожинецький районний суд

Чернівецької області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

за участю :

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

передставника потерпілого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сторожинець клопотання Прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 щодо обвинуваченої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , раніше не судимої, щодо звільнення її від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у звязку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності за ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 197-1 КК України ,-

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачена ОСОБА_4 в 2020 році, в порушення вимог ч.1 ст. 81, ч.2 ст.95, ч.1 ст.96, ч.1 ст. 116, ст.125, ч.1ст. 152, ч.1 ст.153 Земельного Кодексу України, ч.1 ст.376 Цивільного Кодексу України, ч.5 ст. 26, п.1 ч.1 ст.34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ст.9 Закону України «Про архітектурну діяльність», п. 5 «Порядку виконання підготовчих та будівельних робіт», затверджених Постановою КМУ від 13.04.2011 № 466, діючи умисно, протиправно, самовільно, без належного оформлення та державної реєстрації права власності, права користування чи оренди на земельну ділянку кадастровий номер :03:001:0141 вартістю 251 619,60 грн., власницею якої є ОСОБА_7 , а також без відповідних документів, які дають право виконувати будівельні роботи, здійснила самовільне будівництво споруди на площі 0,0026 га на самовільно зайнятій земельній ділянці кадастровий номер :03:001:0141, достовірно знаючи, що вказана земельна ділянка у встановленому законом порядку їй у власність, користування або оренду не передавалась.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.197-1 КК України самовільне будівництво споруди на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Окрім цього ОСОБА_4 , в 2020 році, маючи умисел на самовільне зайняття земельної ділянки, з корисливих мотивів, всупереч встановленого законом порядку, самовільно зайняла частину земельної ділянки кадастровий номер :03:001:0141 площею 0,0630га за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки вказана земельна ділянка, згідно Державного акту на право приватної власності на землю ЯМ №584583 від 19 березня 2012 року, належить на праві приватної власності ОСОБА_7 , чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду в розмірі 251 619, 60 грн.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю.

В судовому засiданнi прокурор ОСОБА_3 подав та підтримав письмове клопотання про звільнення обвинуваченої ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у звязку із закінченням строків давності притягнення до відповідальності.

Представник потерпілої ОСОБА_6 просив суд дане клопотання розглянути на розсуд суду.

Інші учасники не заперечували проти закриття провадження і звільнення обвинуваченої від кримінальної відповідальності.

Суд вважає що обвинувачену ОСОБА_4 можливо, звiльнити вiд кримiнальної вiдповiдальностi виходячи з наступного.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки:два роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі; три роки - у разі вчинення кримінального проступку, за який передбачено покарання у виді обмеження волі, чи у разі вчинення нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років; п`ять років - у разі вчинення нетяжкого злочину, крім випадку, передбаченого у пункті 2 цієї частини; десять років - у разі вчинення тяжкого злочину; п`ятнадцять років - у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно частин 3, 7 статті 12 КК України кримінальні правопорушення поділяються на кримінальні проступки і злочини.

Нетяжким злочином є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років .

Ступінь тяжкості злочину, за вчинення якого передбачене одночасно основне покарання у виді штрафу та позбавлення волі, визначається виходячи зі строку покарання у виді позбавлення волі, передбаченого за відповідний злочин.

Відповідно до ч. 1ст. 197-1 КК України самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, карається штрафом від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до двох років.

Частиною 3 цієї ж статті, встановлена відповідальність за самовільне будівництво будівель або споруд на самовільно зайнятій земельній ділянці, зазначеній у частині першій цієї статті, яке карається штрафом від однієї тисячі до чотирьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або пробаційним наглядом на строк до трьох років, або обмеженням волі на той самий строк.

Згідно п.8 Постанови Пленуму Верховного суду України № 12 від 23.12.2005, Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності, особа підлягає звільненню від кримінальної відповідальності за ст. 49 КК України, якщо з дня вчинення нею злочину до набрання вироком законної сили минули певні строки давності і вона не ухилялася від слідства або суду та не вчинила нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.

Таке звільнення є обов`язковим, за винятком випадку застосування давності, передбаченого ч. 4 ст. 49 КК України.

Відповідно до постанови Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 06.12.2021 у справі № 521/8873/18, провадження № 51-413 кмо 21, звільнення від кримінальної відповідальності це відмова держави в особі відповідного суду від офіційного осуду, призначення покарання та визнання судимою особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у випадках, передбачених КК та у порядку, встановленому КПК України.

Застосування інституту давності обумовлене зменшенням суспільної небезпечності кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила внаслідок спливу певного проміжку часу.

Строк давності це передбачений ст. 49 КК України певний проміжок часу з дня вчинення кримінального правопорушення, що визначено в обвинувальному акті та встановлено судом, і до дня набрання вироком законної сили, закінчення якого є підставою для звільнення особи, котра вчинила кримінальне правопорушення, від кримінальної відповідальності.

Вказаною нормою встановлено: строки давності з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення відповідно до класифікації, визначеної приписами ст. 12 КК України, після закінчення яких особа звільняється від кримінальної відповідальності; підстави такого звільнення; правила обчислення перебігу строків давності, його відновлення, зупинення і переривання.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею кримінального правопорушення і до дня набрання вироком законної сили минули зазначені у ч. 1 ст. 49 КК України диференційовані строки давності за умови, що протягом вказаних строків особа не вчинила нового злочину, за винятком нетяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк не більше двох років

(перебіг давності не перерваний); особа не ухилялася від досудового слідства або суду (перебіг давності не зупинявся); законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчиненого особою злочину.

Особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.

Підозрюваному, обвинуваченому, який може бути звільнений від кримінальної відповідальності, повинно бути роз`яснено суть підозри чи обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

У разі якщо підозрюваний чи обвинувачений, щодо якого передбачене звільнення від кримінальної відповідальності, заперечує проти цього, досудове розслідування та судове провадження проводяться в повному обсязі в загальному порядку(ст. 285 КПК України).

Згідно з частинами 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом.

Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність (ч. 3 ст. 288 КПК України).

Виходячи з аналізу зазначених норм кримінального процесуального права, суди першої та апеляційної інстанцій мають обов`язок відповідно до положень ст. 285 КПК України роз`яснити особі, яка притягується до кримінальної відповідальності те, що на момент судового розгляду чи апеляційного перегляду закінчились строки давності притягнення цієї особи до кримінальної відповідальності, що є правовою підставою, передбаченою ст. 49 КК України, для звільнення особи від кримінальної відповідальності у порядку, передбаченому КПК України , і таке звільнення є підставою для закриття кримінального провадження на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, а також право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

На підставі викладеного, беручи до уваги те, що ОСОБА_4 вперше вчинила кримінальний проступок і злочин невеликої тяжкості, з часу їх вчинення пройшло більше 4 років та 5 місяців, не вчинила нового злочину, не ухилялася від суду (перебіг давності не зупинявся), законом не встановлено заборону щодо застосування давності до вчинене них нею кримінальних правопорушень, вона надала згоду на таке звільнення, суд вважає за необхідне звільнити обвинувачену ОСОБА_4 , від кримінальної відповідальності, з підстав передбачених ст. 49 КК України.

На підставі вищевикладеного суд вважає , що цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 251619 (двісті п`ятдесят одну тисячу шістсот дев`ятнадцять ) гривень 60 ( шістдесят ) копійок та моральної шкоди в розмірі 20 000 ( двадцять тисяч ) гривень, заподіяної внаслідок вчиненням злочину слід залишити без розгляду . Роз`яснивши позивачу про можливість подачі даного цивільного позову в цивільному порядку .

На пiдставi викладеного, керуючись ст.49 КК України, ст. 284, 285, 287, 288, КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання прокурора Сторожинецького відділу Чернівецької окружної прокуратури ОСОБА_3 про звільнення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від кримінальної відповідальності задовольнити .

Звiльнити ОСОБА_4 обвинувачену за ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 197-1 КК України вiд кримiнальної вiдповiдальностi у звязку із закінченням строків давності .

Кримiнальне провадження за № 0000739 від 10.11.2020 року, щодо обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення (проступку) за ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 197-1 КК України закрити у зв`язку із звільнення її від кримінальної відповідальності.

Цивільний позов ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 251619 (двісті п`ятдесят одну тисячу шістсот дев`ятнадцять ) гривень 60 ( шістдесят ) копійок та моральної шкоди в розмірі 20 000 ( двадцять тисяч ) гривень, заподіяної внаслідок вчиненням злочину - залишити без розгляду .

На ухвалу може бути подана апеляцiя до Чернівецького апеляцiйного суду Чернiвецької областi, через Сторожинецький районний суд, протягом семи днів з дня її оголошення.

СУДДЯ: