У Х В А Л А

/про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою/

26.04.2025 м. Львів

Слідчий суддя Франківського районного суду міста Львова ОСОБА_1 з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000331 від 24 квітня 2025 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, особи з інвалідністю 3 групи, раніше судимому,

встановив :

Слідчий СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Франківського районного суду міста Львова з клопотанням, погодженим із прокурором Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 , про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного ОСОБА_5 у кримінальному провадженні №0000331 від 24 квітня2025 року відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник отримали копію даного клопотання та доданих до нього матеріалів.

В обґрунтування клопотання слідчий СВ покликається на те, що в період часу з 21 год 55 хв 19.04.2025 по 14 год 11 хв 21.04.2025, точного часу досудовим слідством не встановлено, ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , наніс удари по голові та обличчю ОСОБА_7 , внаслідок чого потерпілий ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, травматичного крововиливу підм`які мозкові оболонки та шлуночки мозку, набряку-набухання головного мозку, які були небезпечними для життя в момент заподіяння та згідно «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року №6, відносяться до тяжких тілесних ушкоджень.

24.04.2025 року слідчим відділення ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області по зареєстровано кримінальне провадження № 0000331, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Таким чином, у діях ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

24.04.2025 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, роз`яснено його права та обов`язки.

Наявність обґрунтованої підозри щодо ОСОБА_5 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами. Клопотання містить достатнє обґрунтування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, за яких виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та дозволить виконати завдання і досягти мети кримінального провадження.

Слідчий СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав подане клопотання та просив його задовольнити, посилаючись на викладені в ньому обставини.

У судовому засіданні прокурор Франківської окружної прокуратури м. Львова Львівської області ОСОБА_3 підтримав дане клопотання.

Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник ОСОБА_6 у судовому засіданні стосовно клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою заперечили, просили обрати домашній арешт.

Заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, його захисника, оглянувши та перевіривши надані матеріали клопотання та кримінального провадження, слідчий суддя прийшов до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення, чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною другою цієї статті встановлено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

За правилами ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, зокрема: тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного; наявність судимостей у підозрюваного, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Статтею 194 КПК України встановлено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно п. 5) ч. 2 ст. 183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як дораніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

З матеріалів клопотання встановлено, що в провадженні слідчих органів перебуває кримінальне проводження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000331 від «24» квітня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК КК України. Останнє розпочате на підставі повідомлення на лінію "102" про те, що 23.04.2025 за адресою: м. Львів, вул. Братів Тимошенків, 2а виявлено труп ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з черепно-мозковою травмою. Труп скеровано в морг ЛОБСМЕ.

При розгляді клопотання встановлено, що 25.04.2025 у відповідності до ст.ст. 40, 42, 276, 277, 278 КПК України ОСОБА_5 повідомлено про підозру, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, роз`яснено та вручено процесуальні права та обов`язки підозрюваного.

На підтвердження наявності обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України слідчий надав такі докази:протокол огляду місця події від 23.04.2025 у приміщенні коридору будинку АДРЕСА_4 ; постанову про визнання речовими доказами та долучення до матеріалів кримінального провадження; протоколи допиту свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 від 24.04.2025; протокол огляду трупа у приміщенні моргу, що по АДРЕСА_5 ; лікарське свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , де вказано, що причиною смерті є набряк-набухання головного мозку, травматичний крововилив під`які мозкові оболонки і підшлуночки мозку, закрита черепно-мозкова травма, протоколом огляду відеозаписів від 24.04.2025 та інші матеріали кримінального провадження в їх сукупності.

Подані слідчим докази вказують на існування обставин, які свідчать про можливе вчинення підозрюваним ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України та, які можуть об`єктивно викликати підозру про причетність підозрюваного до його вчинення.

Тому, з урахуванням доводів слідчого та прокурора, стадії досудового розслідування, слідчий суддя, не вирішуючи питання про доведеність вини під час розгляду клопотання, вважає, що в розумінні ч. 1 ст. 194 КПК України, існує обґрунтована підозра у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Розглядаючи питання наявності ризиків, на які вказав слідчий у клопотанні про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою слід вважати те, що підозрюваний ОСОБА_5 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, оскільки, підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, впливати на свідків чи продовжити злочинну діяльність, та може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інші кримінальні правопорушення.

Також ризиками, які дають підстави слідчому судді обрати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, у відповідності до ст.178 КПК України, слід вважати поведінку підозрюваного ОСОБА_5 , який раніше неодноразово судимий, останній раз 03.08.2017 вироком Галицького районного суду м. Львова за ч.1 ст.263, ст.71 КК України до покарання у виді 6 років позбавлення волі.

Окрім того, у відповідності до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, так як сам у судовому засіданні підтвердив, що проживав останні місяці не за зареєстрованим місцем проживання, а в квартирі АДРЕСА_3 , де було виявлено труп ОСОБА_7 .

Також, ОСОБА_5 не має офіційного місця роботи, міцних соціальних зв`язків, захворюваннями, які б перешкоджали його утриманню під вартою не хворіє (стороною захисту доказів на підтвердження протилежного не надано), неповнолітніх дітей та батьків похилого віку на утриманні не має. Вказані обставини дають підстави про наявність спроб підозрюваному ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого, свідків, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Слідчий суддя враховує вимоги п. п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

У розумінні практики Європейського суду з прав людини, тяжкість обвинувачення не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення у сукупності з іншими обставинами збільшує ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. У справі «Ілійков проти Болгарії» №33977/96 від 26 липня 2001 року ЄСПЛ зазначив, що «суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування або повторного вчинення злочинів».

Крім того, Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин.

Згідно сформованої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи. Застосовуючи запобіжний захід у виді тримання під вартою, необхідно виходити із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони прав і інтересів як суспільства, так і потерпілого. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суспільства більшої суворості в оцінці цінностей суспільства («Летельє проти Франції»).

Також, відповідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, право людини на свободу є основоположним, але не абсолютним та може бути обмежено з огляду на суспільний інтерес.

Обставин, які б свідчили про те, що даний захід забезпечення кримінального провадження у вигляді тримання під вартою не виправдовує такий ступінь втручання у права і свободи підозрюваного, слідчим суддею не встановлено та стороною захисту не доведено.

Застосовуючи запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , слідчий суддя виходить з того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що інші, більш м`які запобіжні заходи є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим в судовому засіданні, в порядку ст.177 КПК України.

Відтак, застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не суперечить приписам ч. 2 ст. 183 КПК України.

Ураховуючи наведене, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шестидесяти днів.

Окрім того, відповідно до ч. 3 ст.183 КПК України слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Так, згідно з п. 1 ) ч. 4 ст.184 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні:

1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Згідно з лікарським свідоцтвом про смерть № 0100575, де вказано, що причиною смерті є набряк-набухання головного мозку, травматичний крововилив під`які мозкові оболонки і підшлуночки мозку, закрита черепно-мозкова травма (арк. справи 34-35).

Зазначене, а також інші відомості здобуті в судовому засіданні, вказують на вчинення злочину із застосуванням насильства, що в свою чергу виключає можливість застосування до підозрюваного альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави.

Враховуючи вищенаведені обставини кримінального правопорушення, тяжкість правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_5 , обґрунтовану підозру у вчиненому кримінальному правопорушенні, а також доведені прокурором ризики, вважаю, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, а тому щодо нього необхідно застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ст.ст. 176-178, 183, 309, 371-372, 376, 395 КПК України,

постановив :

Клопотання слідчого ВРЗЗС СВ ЛРУП № 2 ГУНП у Львівській області ОСОБА_4 задовольнити.

Підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Львів, проживаючому за адресою: АДРЕСА_2 , громадянину України, застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Визначити термін дії ухвали про застосування стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» до шістдесят днів, тобто по 23 червня 2025 року включно.

Ухвала щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення та набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не буде подано, і може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення

Копію ухвали вручити учасникам справи.

Повний текст ухвали буде складено та оголошено 29.04.2025 о 08:30 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1