Провадження №1-кп/748/302/25
Єдиний унікальний № 748/2120/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2025 року м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у спрощеному порядку без проведення судового розгляду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 29 квітня 2025 року за № 0000471, відносно обвинуваченого :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, громадянина України, військовослужбовця, раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 365 від 25.12.2024 ОСОБА_3 вважається таким, що справи та посаду водія - санітара медичного пункту мотопіхотного батальйону військової частини НОМЕР_1 прийняв та приступив та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Так, згідно з ч. 1 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух», кожний громадянин, який досяг визначеного цим Законом віку, не має медичних протипоказань та пройшов повний курс навчання за відповідними програмами, може в установленому порядку отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії.

За ч. 4 ст. 15 даного закону особа, яка бажає отримати право на керування транспортними засобами відповідної категорії чи типу, зобов`язана пройти медичний огляд, підготовку або перепідготовку відповідно до типової навчальної програми, успішно скласти теоретичний і практичний іспити. Порядок підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень ч. 8 ст.15 цього ж закону, теоретичний і практичний іспити для отримання права на керування транспортними засобами відповідної категорії складаються в територіальних органах Міністерства внутрішніх справ України та в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі.

У свою чергу, за ч. 9 ст. 15 зазначеного закону, право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України, відповідно до Конвенції про дорожній рух, діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України.

Наведеним положенням кореспондують норми абз. 2 ч. 2 ст. 16 вказаного закону, за якими водій зобов`язаний: мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 25.11.2022 ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

При цьому, постанова Ковельського міськрайонного суду Волинської області, якою ОСОБА_3 позбавлено права керування транспортними засобами на строк 1 рік не скасована, повторно посвідчення водія в передбачений Положенням про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 08.05.1993 року № 340, спосіб ОСОБА_3 не отримував, теоретичний і практичний іспити у Територіальному сервісному центрі Міністерства внутрішніх справ не складав.

Всупереч даним положенням законодавства, у невстановлений в ході дізнання день грудня 2024 року ОСОБА_3 , перебуваючи в с. Перелюб, Корюківського р-ну Чернігівської області, з метою отримання можливості керування транспортними засобами, маючи умисел на виготовлення підробленого посвідчення водія, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, шляхом надання анкетної інформації про свою особу, замовив у невстановленої в ході дізнання особи, через соціальну мережу «Фейсбук», завідомо підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 . При цьому ОСОБА_3 надав вказаній особі фотокартку з власним зображенням, необхідну для виготовлення даного документа, та повідомив свої персональні анкетні дані, чим вчинив пособництво у виготовленні підробленого документа.

У невстановлений в ході дізнання день грудня 2024 року ОСОБА_3 перебуваючи в м. Корюківка Корюківського р-ну Чернігівської області, отримав у відділенні ТОВ «Нова Пошта», номер якого не пам`ятає, виготовлене на його замовлення підроблене посвідчення водія серії НОМЕР_2 з дозволом керування транспортними засобами категорії «В», «В1», «С», «СІ», «ВЕ», «С1Е», «СЕ», «Т», видане Територіальним сервісним центром № 8041 на його ім`я 18.12.2024, бланк якого відповідно до висновку експерта № СЕ-19/125-25/6114-ДЦ від 30.04.2025, не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України, після чого сплатив (післяплатою у вищевказаному відділені нової пошти) за виготовлення вказаного посвідчення водія грошові кошти в сумі 16000 грн.

Окрім того, 29.04.2025 близько 06 год. 08 хв., ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом марки «Opel Vivaro», реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись по автодорозі Р12, с. Снов`янка, Чернігівського району Чернігівської області, будучи зупиненим екіпажем батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області за порушення п. 12.4 ПДР, відповідно до п. 1,ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», достовірно знаючи, що посвідчення водія серії НОМЕР_2 є завідомо підробленим документом, діючи з прямим умислом використав завідомо підроблений документ - посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане Територіальним сервісним центром № 8041 на його ім`я 18.12.2024, шляхом його пред`явлення поліцейському взводу № 2 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Чернігівській області ОСОБА_4 для перевірки на право користування і керування транспортним засобом.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/125-25/6114-ДД від 30.04.2025 бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 видане Територіальним сервісним центром № 8041 на ім`я ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не відповідає за способами друку та спеціальними елементами захисту встановленому зразку аналогічного бланка посвідчення водія, що перебуває в офіційному обігу на території України.

Таким чином, ОСОБА_3 вчинив кримінальні проступки : за ч. 5 ст. 27 ч. 1 ст. 358 КК України, який полягав у пособництві в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такі документи і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, який полягав у використанні завідомо підробленого документу.

Частинами 2,3 ст.381 КПК України визначено, що суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акту. Спрощене провадження щодо кримінальних проступків здійснюється згідно із загальними правилами судового провадження, передбаченими цим Кодексом, з урахуванням положень цього параграфа.

В обвинувальному акті прокурором заявлено клопотання, в якому зазначено, що під час досудового розслідування ОСОБА_3 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені досудовим розслідуванням обставини і згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності, тому прокурор просить суд розглянути кримінальне провадження у спрощеному порядку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження.

До обвинувального акту долучено письмову заяву обвинуваченого ОСОБА_3 , яка складена за участі захисника ОСОБА_5 , в якій обвинувачений зазначає, що свою винуватість у вчиненні кримінальних проступків він визнає, згоден із встановленими обставинами, які викладені у обвинувальному акті та згоден з розглядом обвинувального акту за його відсутності у спрощеному порядку, а також йому роз`яснено, що у разі надання згоди на розгляд обвинувального акту у спрощеному порядку він буде позбавлений права оскаржувати вирок в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини. Обвинувачений надав згоду на розгляд обвинувального акту у спрощеному провадженні добровільно, що засвідчено його та захисника підписами.

Відповідно до ч. ч.2,3 ст.382 КПК України вирок суду за результатами спрощеного провадження ухвалюється в порядку, визначеному КПК України, та повинен відповідати загальним вимогам до вироку суду. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.

У відповідності до ч.4 ст.107 КПК України в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.

Перевіривши встановлені органом досудового розслідування обставини, які не викликають сумніву у їх об`єктивності та не оспорюються учасниками судового провадження, суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому проступків, повністю доведена за результатами спрощеного провадження.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, як пособництво в підробленні посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати такий документ, і яке надає права, з метою використання його іншою особою та за ч. 4 ст. 358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.

Згідно ст.65 КК України суд призначає покарання, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

При визначенні виду та міри покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, особу обвинуваченого, який має постійне місце проживання, є військовослужбовцем, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та нарколога не перебуває.

У відповідності до ст.66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття.

Обставин, що обтяжує покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.

З врахуванням зазначеного, а саме обставин вчиненого, особи обвинуваченого, обставин, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що його обтяжують, матеріального стану обвинуваченого, що є військовослужбовцем, суд вважає можливим призначення йому покарання у вигляді штрафу.

Оскільки обвинуваченим скоєно сукупність кримінальних правопорушень, слід застосувати норми ст. 70 КК України, призначивши покарання за кожний проступок окремо, визначивши остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Процесуальні витрати за проведення судової експертизи на суму 2228,50 грн підлягають стягненню з ОСОБА_3 ..

Цивільний позов по справі відсутній. Заходи забезпечення кримінального провадження під час досудового розслідування не застосовувались.

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України та призначити йому покарання :

- за ч.5 ст. 27 ч.1 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн;

-за ч. 4 ст. 358 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу у розмірі п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2228,50 грн витрат на проведення експертизи.

Речові докази : посвідчення водія НОМЕР_2 видане 18.12.2024 на ім`я ОСОБА_3 , відеофайли, що знаходяться на оптичному диску у кількості 1 шт (без маркування) залишити зберігати в матеріалах кримінального провадження.

Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його отримання.

На підставі ч.1 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження, в порядку передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Копія вироку за результатами розгляду обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надсилається учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1