Справа № 331/34/25
Провадження № 1-кс/331/1163/2025
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року слідчий суддя Олександрівського районного суду міста Запоріжжя ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі в режимі відеоконференції клопотання прокурора Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні, внесеному 07.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001097, відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Запоріжжі Запорізької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні неповнолітніх дітей, офіційно не працевлаштованого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2025 року прокурор Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя в рамках кримінального провадження №0001097 від 07.11.2024 із клопотанням про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів відносно ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування клопотання про продовження строку запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор зазначив, що ОСОБА_4 при невстановлених в ході досудового слідства обставинах, у невстановлений час та місці, маючи умисел на незаконне придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, придбав у невстановлений досудовим розслідуванням день та час 3 металевих предмети, з яких 1 з них зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 з яких зовні схожі на корпус гранати GHO-1, а також 1 предмет зовні схожий на підривач УЗРГМ та 2 предмети схожі на підривачі до гранат іноземного виробництва.

Вказані предмети ОСОБА_4 переніс у невстановлене під час досудового слідства місце, де зберігав без передбаченого законом дозволу з метою збуту до 17.04.2025.

В подальшому, 17.04.2025 приблизно о 12 год. 20хв. ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу, зберігаючи при собі, порушуючи вимоги ст.39 Закону України «Про Національну поліцію» та «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України №622 від 21.08.1998, не маючи дозволу, передбаченого положенням «Про дозвільну систему», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №576 від 12.10.1992, в ході телефонної розмови з ОСОБА_6 , якому у встановленому законом порядку доручено проведення оперативної закупки бойових припасів, домовився з останнім про збут 3 металевих предметів, з яких 1 з них зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 з яких зовні схожі на корпус гранати GHO-1, а також 1 предмет зовні схожий на підривач УЗРГМ та 2 предмети схожих на підривачі до гранат іноземного виробництва.

Після чого, приблизно о 12 год. 20 хв. вищевказаного дня, ОСОБА_4 переніс 3 металевих предмети, з яких 1 з них зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 з яких зовні схожі на корпус гранати GHO-1, а також 1 предмет зовні схожий на підривач УЗРГМ та 2 предмети схожих на підривачі до гранат іноземного виробництва до 3 під`їзду будинку АДРЕСА_3 , де за грошові кошти у сумі 3000 гривень, які були попередньо видані для проведення оперативної закупки, збув ОСОБА_6 вищевказані об`єкти.

В подальшому ОСОБА_6 добровільно в ході проведення огляду місця події видав працівникам поліції: 3 металевих предмети, з яких 1 з них зовні схожий на корпус гранати Ф-1 та 2 з яких зовні схожі на корпус гранати GHO-1, а також 1 предмет зовні схожий на підривач УЗРГМ та 2 предмети схожих на підривачі до гранат іноземного виробництва.

Згідно висновку експерта № СЕ-19/108-25/8661-ВТХ від 18.04.2025 встановлено:

- наданий на дослідження корпус бойової ручної оборонної осколкової гранати Ф-1 в конструктивному поєднанні з наданим на дослідження бойовим уніфікованим підривачем дистанційної дії УЗРГМ-2 є бойовою ручною оборонною осколковою гранатою Ф-1 промислового виготовлення, яка відноситься до бойових припасів та вибухових пристроїв військового призначення;

- надані на дослідження корпуси бойових ручних наступальних осколкових гранат GHO-1 в конструктивному поєднанні з наданими на дослідження бойовими підривачами AF11 є бойовими ручними наступальними осколковими гранатами GHO-1 промислового виготовлення, які відносяться до бойових припасів та є вибуховими пристроями військового призначення.

Таким чином, за твердженням прокурора, під час досудового розслідування встановлена достатня кількість доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, яке кваліфікується як придбання, зберігання, носіння та збут бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

Причетність ОСОБА_4 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, за твердженням прокурора, доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: протоколом огляду місця події від 17.04.2025 за адресою м. Запоріжжя, вул. Шкільна, буд. 7; висновком експерта № СЕ-19/108-25/8661-ВТХ від 18.04.2025; протоколом затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, підозрюваної у вчиненні злочину, від 17.04.2025 та іншими матеріалами кримінального провадження.

18.04.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18.04.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 17 квітня 2025 року до 15 червня 2025 року з визначенням суми застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

10.06.2025 до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя скеровано обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Однак, 15.06.2025 строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 спливає, а підготовче судове засідання по справі згідно ухвали судді Олександрівського районного суду міста Запоріжжя призначене на 25.06.2025.

Клопотання прокурор обґрунтовує наявністю ризиків, передбачених п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: підозрюваний може здійснити дії, спрямовані на переховування від органів досудового розслідування та/або суду та вчинити інше кримінальне правопорушення. Наявність цих ризиків обґрунтовується тяжкістю інкримінованого ОСОБА_4 злочину і тяжкістю покарання, яке йому загрожує у випадку визнання його винним у вчиненні цього злочину.

Крім того, прокурор зазначає, що 01.05.2025 до Комунарського районного суду м. Запоріжжя відносно ОСОБА_4 скеровано обвинувальний акт за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 307 КК України.

Застосувати до обвинуваченого більш м`які запобіжні заходи прокурор не вбачає за можливе, оскільки вони не зможуть належним чином запобігти ризикам, передбаченим п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Зокрема, неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, що передбачено п.1 ч.1 ст. 176 КПК України, за твердженням прокурора, свідчить тяжкість вчиненого ОСОБА_4 кримінального правопорушення.

Неможливість обрання до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, що передбачено п.2 ч.1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.

Про неможливість обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, проживає за рахунок своєї матері, самостійних засобів для свого забезпечення не має.

Крім того, про неможливість обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, який передбачений п.4 ч.1 ст.176 КПК України, свідчить відсутність у нього стійких соціальних зв`язків, принципове ігнорування встановлених норм моралі в суспільстві, тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення, а також те, що існує можливість його переховування від органів досудового слідства або суду, вчинення нових злочинів і подальшого порушення більш м`яких запобіжних заходів.

Тому, за твердженням прокурора, тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, вік та стан здоров`я підозрюваного, його майновий стан, відсутність стійких соціальних зв`язків дають підстави вважати, що лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою, може запобігти ризикам, передбаченим п. п. 1, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а також забезпечити належну поведінку підозрюваного та створити необхідні умови для встановлення істини у вказаному кримінальному провадженні.

Враховуючи викладене та відповідно до наявних даних, прокурор просить клопотання задовольнити та продовжити підозрюваному ОСОБА_4 строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів.

У судовому засіданні прокурор Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 підтримав клопотання із зазначених у ньому підстав і просив його задовольнити. При цьому зазначив, що ризики, які існували при обранні підозрюваному запобіжного заходу, не зменшилися і продовжують існувати. Крім того, розгляд справи по суті у суді ще не розпочато. При цьому, можливості застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 іншого запобіжного заходу прокурор не вбачає.

У ході судового засідання підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 заперечували проти задоволення клопотання щодо продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і просили обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту, щоб підозрюваний мав можливість надавати матері медичну допомогу та допомагати по господарству, оскільки вона є людиною похилого віку. Крім того, вказали на погіршення стану здоров`я підозрюваного за час перебування його у слідчому ізоляторі.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим відділенням Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області здійснювалося досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному 07.11.2024 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001097 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.263 КК України.

У вказаному кримінальному провадженні 18.04.2025 слідчим слідчого відділення Відділу поліції № 2 Запорізького районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_7 , за погодженням з прокурором Вознесенівської окружної прокуратури міста Запоріжжя ОСОБА_3 , ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 18.04.2025 відносно підозрюваного ОСОБА_4 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб з 17 квітня 2025 року до 15 червня 2025 року з визначенням суми застави у розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 680 грн.

У даному кримінальному провадженні наразі закінчено досудове розслідування та 10 червня 2025 року скеровано обвинувальний акт до Олександрівського районного суду міста Запоріжжя.

10.06.2025 Олександрівським районним судом міста Запоріжжя визначено склад суду, який буде здійснювати судовий розгляд вказаного кримінального провадження, та ухвалою головуючого судді від 10.06.2025 призначене підготовче засідання на 25.06.2025.

Разом з тим, строк тримання під вартою ОСОБА_4 закінчується 15.06.2025, а підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні не може бути проведено до закінчення вказаного строку.

Слідчим суддею враховано, що Законом України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо виконання рішень Європейського суду з прав людини» від 18.10.2022 №2690-ІХ, який набув чинності 06.11.2022, внесено ряд змін до Кримінально процесуального кодексу України щодо порядку розгляду клопотань про застосування та продовження дії запобіжних заходів.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 176 КПК України (в редакції Закону № 2690-ІХ) запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування та до початку підготовчого судового засідання слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження судом за клопотанням прокурора.

Частиною 6 ст. 199 КПК України (в редакції Закону № 2690-ІХ) передбачено у разі закінчення строку запобіжного заходу до проведення підготовчого судового засідання прокурор не пізніше ніж за п`ять днів до закінчення строку дії попередньої ухвали про застосування запобіжного заходу може подати к лопотання про його продовження. Розгляд такого клопотання здійснюється слідчим суддею за правилами цієї статті.

Отже, наведеними положеннями КПК України надано право слідчому, за погодженням з прокурором, та прокурору до початку підготовчого судового засідання (до проведення підготовчого судового засідання) звертатися до слідчого судді з клопотанням про застосування запобіжного заходу або його продовження, та, відповідно, надано повноваження слідчому судді на розгляд таких клопотань за межами досудового розслідування.

У наведених нормах Закону законодавцем застосовано формулювання «до початку підготовчого судового засідання» (ч. 1 ст. 176 КПК України) та «до проведення підготовчого судового засідання» (ч. 6 ст. 199 КПК України).

Таким чином, аналіз положень статей 176 та 199 КПК України (у редакції Закону №2690-ІХ) у взаємозв`язку з положеннями ст. 314 КПК України дає підстави для висновку про те, що слідчий суддя наділений повноваженнями на розгляд клопотань слідчого та/або прокурора про застосування запобіжного заходу або його продовження лише у випадках, коли обвинувальний акт надіслано (подано) до суду, однак підготовче судове засідання судом ще не призначено, або ж призначено, проте термін дії запобіжного заходу закінчується до дати проведення такого підготовчого судового засідання.

Підготовче судове засідання у даному кримінальному провадженні судом призначено, але строк дії запобіжного заходу застосованого відносно ОСОБА_4 спливає до дати проведення підготовчого судового засідання, а відтак розгляд і вирішення клопотання прокурора на даному етапі віднесено до повноважень слідчого судді.

Слідчим суддею враховано, що згідно зі ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам вчиняти дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 КПК України при продовженні строку тримання під вартою слідчий суддя, окрім відомостей, зазначених у ст. 184 КПК України, враховує наявність обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою.

Що ж стосується наявності підстав для продовження строку тримання під вартою ОСОБА_4 , то слідчий суддя вважає, що викладені прокурором у клопотанні відомості щодо існування окремих ризиків неналежної процесуальної поведінки підозрюваного та наявності ризиків, передбачених п. п. 1,5 ч. 1 ст. 177 КПК України є обґрунтованими та виправдовують необхідність продовження відносно обвинуваченого строку тримання під вартою.

Положеннями ч.2 ст. 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Відповідно до вимог п.п. 3, 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та доцільність подовження строку тримання під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Згідно з п.7 Постанови Пленуму ВССУ № 14 від 19.12.2014 «Про узагальнення судової практики застосування судами першої та апеляційної інстанцій процесуального законодавства щодо обрання, продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою» у ч.1 ст. 197 КПК України визначено, що строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Судам під час визначення строку закінчення дії ухвали про продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слід враховувати, що в разі продовження тримання під вартою попередня ухвала втрачає свою силу. Такий підхід відповідає загальній засаді законності кримінального провадження і унеможливлює випадки визначення в ухвалі строку тримання під вартою понад 60 днів.

Вирішуючи питання про продовження строку дії запобіжного заходу, слідчим суддею враховуються дані про особу підозрюваного, який має вищу освіту, офіційно не працює, не одружений, не має на утриманні неповнолітніх дітей, тобто не має стійких соціальних зв`язків, а також те, що матеріали клопотання не містять будь-яких даних, що поточний стан його здоров`я перешкоджає перебуванню в ізоляції від суспільства.

Слідчий суддя вважає, що прокурором під час розгляду клопотання надано достатньо доказів для переконання в тому, що з урахуванням сукупності викладених обставин, даних про особу підозрюваного, тяжкості кримінального правопорушення, у вчинені якого обвинувачується ОСОБА_4 , для забезпечення належного виконання ним покладених на нього процесуальних обов`язків єдиним запобіжним заходом, який надасть можливість запобігти усім вищевказаним ризикам, є запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Таким чином, на підставі наданих слідчому судді матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, слідчий суддя обґрунтовано вважає, що більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 , що вказує на необхідність продовження строку застосованого відносно нього запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Продовжуючи строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя виходить із того, що судове рішення повинно забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

З огляду на те, що підготовче судове засідання за матеріалами обвинувального акту відносно ОСОБА_4 не проведене, а строк дії ухвали про тримання під вартою спливає, зважаючи на тяжкість кримінального правопорушення, що не виключає ризик переховування ОСОБА_4 від суду та вчинення ним іншого кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_4 на 60 днів.

При цьому, слідчий суддя не бере до уваги посилання ОСОБА_4 та його захисника на можливість застосування до нього цілодобового домашнього арешту, оскільки, на переконання слідчого судді, з урахуванням наведених вище відомостей про особу обвинуваченого та його діяльність даний запобіжний захід не зможе належним чином запобігти ризику вчинити інше кримінальне правопорушення. Крім того, слідчому судді не було надано доказів погіршення стану здоров`я підозрюваного.

Слідчим суддею також враховано, що відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

Згідно із ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається судом з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається у таких межах, зокрема, щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, - від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 18 квітня 2025 року ОСОБА_4 визначений альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 60 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 181 680 грн.

З урахуванням майнового стану підозрюваного, який офіційно не працює і під час перебування під вартою позбавлений можливості заробляти, а також відсутності належного рівня доходів у членів сім`ї підозрюваного, які можуть внести заставу, слідчий суддя вважає за можливе зменшити ОСОБА_4 попередній розмір застави до 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 грн. 00 коп., оскільки застава має бути саме альтернативним запобіжним заходом щодо тримання під вартою, а не бути для особи непереборною перешкодою.

Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 205, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у ДУ «Запорізький слідчий ізолятор» строком на 60 днів - з 11 червня 2025 року до 09 серпня 2025 року включно.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , альтернативний запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 40 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 121 120 (сто двадцять одна тисяча сто двадцять) гривень 00 копійок.

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу, реквізити для внесення застави - отримувач ТУ ДСА України в Запорізькій області, , р/р №UA0001205, Державна казначейська служба України, м. Київ, МФО 820172; призначення платежу: застава за підозрюваного ОСОБА_4 по справі № 331/34/25 (1-кс/331/1163/2025) Олександрівський районний суд міста Запоріжжя.

Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.

У разі внесення застави на строк дії даної ухвали покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;

- не відлучатися з місця проживання (м. Запоріжжя) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомленим, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин, не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується в порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.

Строк дії ухвали встановити до 09 серпня 2025 року включно.

Ухвала слідчого судді про продовження строку тримання під вартою підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала про продовження строку тримання під вартою може бути оскаржена безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту вручення йому копії ухвали суду.

Вступна та резолютивна частини ухвали постановлені в нарадчій кімнаті та оголошені у судовому засіданні 11 червня 2025 року.

Повний текст ухвали складено і оголошено 13 червня 2025 року о 12 год. 45 хв.

Слідчий суддя ОСОБА_8