Справа № 539/1055/25
Провадження № 1-кп/539/168/2025
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 травня 2025 року Лубенський міськрайонний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лубни Полтавської області, освіта середня - технічна, працюючого електромеханіком контактної мережі РКМ-20, маючого на утриманні одну неповнолітню дитину, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
та захисника ОСОБА_5 ,
суд, -
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і свідомо бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, в порушення вимог п.1 Додатку № 1 «Перелік видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого Постановою Верховної Ради України "Про право власності на окремі види майна» від 17.06.1992 №2471-XII, постанови Кабінету Міністрів України № 576 від 12.10.1992 «Про затвердження «Положення про дозвільну систему» та наказу МВС України № 622 від 21.08.1998 «Про затвердження інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», вступив у попередню змову з невстановленими слідством особами, з якими вчинив ряд кримінальних правопорушень проти громадської безпеки за наступних обставин.
Так, достовірно знаючи про заборону придбання та зберігання боєприпасів, наприкінці 2024 року, більш точної дати досудовим розслідуванням не встановлено, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи йото суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знаючи вимоги законодавства України про те, що вогнепальна зброя та боєприпаси до неї відноситься до речей, які вилучені із вільного обігу і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального, передбаченого законом дозволу, незаконного придбав у ОСОБА_6 66 патронів калібру 14,5x114 мм., після чого незаконно переніс їх, зберігаючи при собі, до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де у подальшому незаконно зберігав.
У подальшому, ОСОБА_3 у невстановлений слідством день та час, перебуваючи поблизу одного з гаражних кооперативів в м. Лубни Полтавської області, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, знайшов, тим самим незаконно, без передбаченого законом дозволу, придбав бойові припаси - патрони різних калібрів, загальною кількістю 166 шт., які незаконно переніс, зберігаючи при собі, до свого будинку за адресою: АДРЕСА_1 , де у подальшому незаконно зберігав.
09.01.2025 в період часу з 08:20 год. до 12:54 год., у ході проведення санкціонованого обшуку домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , де фактично проживає ОСОБА_3 , виявлено та вилучено предмети, схожі на набої різних калібрів до вогнепальної зброї, загальною кількістю 232 шт.
Згідно висновку експерта № СЕ-19/117-25/1523-БЛ від 23.01.2025, 232 патрона відносяться до категорії бойових припасів, 66 патронів являються бойовими припасами військовими патронами калібру 14,5 мм, 2 патрона являються бойовими припасами гвинтівковими патронами «Вінчестер» калібру 308 (7,62х51 мм), 11 патронів бойовими припасами військовими проміжними патронами калібру 7,62х39 мм, 153 патрона бойовими припасами проміжними військовими патронами калібру 5,45х39 мм. Дані патрона придатні для стрільби та забезпечення пострілу.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України, тобто незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Слідчим відділом СУ ГУНП в Полтавській області 24.02.2025 року повідомлено про підозру ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме у незаконному придбанні, носінні та зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Підозрюваний ОСОБА_3 повністю і беззастережно визнав свою винуватість у вчиненому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.263 КК України, та зобов`язується у судовому провадженні беззастережно визнати свою вину щодо вчинення інкримінованого йому кримінальному правопорушенні в обсязі пред`явленої підозри.
Сторони погоджуються про визнання ОСОБА_3 винуватим у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, та призначення йому покарання з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого, даних про особу підозрюваного, наявності обставин, що пом`якшують покарання (щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення), відсутність обставин, що обтяжують покарання, а саме, за ч. 1 ст. 263 КК України, з застосуванням положень ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 3500 неоподаткованих мінімумів доходів, та зобов`язання дотримуватися наступних умов угоди:
а) беззастережно визнати обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення в обсязі підозри, повідомленої у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України;
б) співпрацювати з правоохоронними органами у викритті злочинних дій ОСОБА_6 за умови, якщо повідомлена інформація буде підтверджена доказами;
в) надавати правдиві покази під час досудового розслідування та судового розгляду кримінального провадження та сприяти у встановленні органом досудового розслідування та судом обставин вчинення інкримінованих злочинів, ознак, які вказують на вчинення ОСОБА_6 злочинів, передбачених ст. 263 КК України.
При цьому, сторонам роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди та вони дали згоду на його призначення.
Окрім цього, обвинувачений ОСОБА_3 вказав, що вищезазначена угода про визнання винуватості укладена ним з прокурором добровільно, без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз, за участі захисника.
Захисник, адвокат ОСОБА_5 , просить затвердити угоду про визнання винуватості, вказуючи, що така була укладена за його участю, добровільно, угода та погоджене сторонами покарання відповідають вимогам закону та інтересам суспільства.
Заслухавши думку прокурора, який просив затвердити укладену угоду про визнання винуватості, обвинуваченого, захисника, суд дійшов висновку, що угода підлягає затвердженню.
Відповідно до вимог ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст. 472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно з вимогами ст. 474 КПК України якщо угоди досягнуто, обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України, оскільки останній скоїв незаконне придбання, носіння та зберігання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
Згідно зі ст. 12 КК України кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 263 КК України належать до категорії тяжких кримінальних правопорушень.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Дана угода відповідає вимогам Кримінального процесуального кодексу України та може бути затверджена, і на підставі даної угоди може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать вимогам закону, правова кваліфікація кримінальних правопорушень правильна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним.
Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Визначаючи тривалість іспитового строку, протягом якого засуджена особа повинна довести своє виправлення, суд враховує тяжкість кримінального правопорушення, а також особу винного та вважає доцільним призначити йому покарання із застосуванням положення ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів, що є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на підставі ст. 124 КПК України.
Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України, а саме: відносно
232 шт. предметів, зовні схожих на патрони різних калібрів, що зберігаються в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б, - на підставі ч.ч.1,2 ст.96-1, ч.1 ст.96-2 КК України, ч.9 ст.100 КПК України застосувати спеціальну конфіскацію, а стосовно мобільного телефону «MOTO G» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , що теж зберігається в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області, - повернути обвинуваченому.
Відповідно до ч.4 ст.174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.
Керуючись ст. ст. 314, 374, 468, 469, 471, 473-475 КПК України, суд -
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому узгоджене покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, у виді штрафу у розмірі 3500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 59 500(п`ятдесят дев`ять тисяч п`ятсот) гривень.
Роз`яснити ОСОБА_3 , що в разі невиконання угоди про визнання винуватості, відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та призначення судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.
На підставі ст.ст.96-1, 96-2 КК України застосувати спеціальну конфіскацію та конфіскувати в дохід держави речові докази у кримінальному провадженні, що знаходяться на зберіганні в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б, а саме: 232 шт. предметів, зовні схожих на патрони різних калібрів.
Речовий доказ, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів СУ ГУНП в Полтавській області за адресою: м. Полтава, вул. Сковороди, 2-Б, а саме: мобільний телефон «MOTO G» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , - повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта за проведення судово-балістичної експертизи №СЕ-19/117-25/1523-БЛ від 23.01.2025 року в сумі 1591,80 грн.
Арешт, накладений згідно з ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15.01.2025 р. на тимчасово вилучене майно: 232 шт. предметів, зовні схожих на патрони різних калібрів , та мобільний телефон «MOTO G» IMEI 1: НОМЕР_3 , IMEI 2: НОМЕР_4 , скасувати.
Вирок на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, зокрема: обвинуваченим виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, у тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; прокурором виключно з підстав призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно частини четвертої ст. 469 КПК України угода не може бути укладена, до Полтавського апеляційного суду через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити учасникам кримінального провадження.

Головуючий ОСОБА_1