Справа №295/6050/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2025 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження №0000714 від 06.03.2024 про обвинувачення

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Києва, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не маючого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 раніше судимого, востаннє:

- вироком Дарницького районного суду м. Києва від 05.08.2020 року за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений 12.10.2022 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190, КК України,

з участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_5 ,

В С Т А Н О В И В:

1. формулювання обвинувачення та статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачувалася особа

01.03.2025 року приблизно о 17 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , перебував в приміщенні ТРЦ «Глобал», що по вул. Київській, 77 в місті Житомир, де поблизу ювелірного магазину «Укр Золото» помітив раніше малознайомого йому ОСОБА_6 , котрий мав тілесні ушкодження, який мав при собі у правій кишені куртки мобільний телефон марки «ХІАОМІ» моделі «Redmi Note 12» (Onyx Gray, 8/256 GB).

В цей день, час та місці у ОСОБА_3 виник протиправний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, яке належить ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій протиправний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом обману, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, з метою особистого збагачення за рахунок інших осіб, ОСОБА_3 під надуманим для оточуючих приводом надання допомоги ОСОБА_6 дістав із кишені останнього мобільний телефон марки «ХІАОМІ» моделі «Redmi Note 12» (Onyx Gray, 8/256 GB) вартістю 6 232 гривні.

Утримуючи його при собі, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, та в подальшому розпорядився зазначеним майном на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_6 майнову шкоду в розмірі 6 232 гривні.

Таким чином ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, а саме у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненого повторно.

2. відомості про укладену угоду, її реквізити, зміст та визначена міра покарання

Відповідно до угоди про визнання винуватості, укладеної 30.04.2025 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 , обвинувачений під час досудового розслідування беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зобов`язувався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Та, будучи ознайомленим з наслідками укладання та затвердження угоди, її невиконання, погодився на призначення узгодженого покарання за ч.2 ст. 190 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України погоджено звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

3. позиції учасників судового розгляду

В судовому засіданні обвинувачений визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення в повному обсязі. Також пояснив, що розуміє права та наслідки укладення і затвердження угоди, характер обвинувачення, вид покарання, наслідки невиконання угоди. Крім цього, обвинувачений надав суду згоду на затвердження угоди та призначення узгодженого покарання.

Захисник не заперечував проти затвердження угоди.

Прокурор просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

4. мотиви, з яких суд виходив при вирішенні питання про відповідність угоди вимогам КПК України та закону і ухваленні вироку, та положення закону, якими він керувався.

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,472 КПК України. Зокрема, вчинене обвинуваченим кримінальне правопорушення відповідно до ст.12 КК України відносяться до нетяжкого злочину, потерпілим на досудовому слідстві надано згоду на укладення угоди.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Обвинувачений раніше неодноразово судимий, на обліках у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст.66 КК України, є щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, не встановлено.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості, а також призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання і ухвалення обвинувального вироку.

Процесуальні витрати, пов`язані із залучення експертів, необхідно стягнути з обвинуваченого.

Підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження відсутні.

Цивільний позов не заявлений.

Долю речових доказів вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України., знявши арешт, накладений ухвалою слідчого судді.

Керуючись ст.ст.314, 368, 369, 373, 374, 394,474, 475, 615 КПК України,

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 30.04.2025 між прокурором Житомирської окружної прокуратури ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_3 , в присутності захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає обов`язки передбачені п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме:

- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;

- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання або роботи.

Початок строку покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази:

- мобільний телефон із кришкою помаранчевого кольору, на якій наявна наліпка із написами «Huawei Y6 2019, ІД: 4; чоловічі кросівки чорного кольору із підошвою білого кольору, які належать ОСОБА_3 та зберігаються в камері зберігання речових доказів Житомирського РУП № 1 ГУНП в Житомирській області повернути ОСОБА_3 , знявши з них арешт.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 4240 грн 80 коп процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Вирок може бути оскаржений до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира на протязі 30 днів, починаючи з моменту його проголошення:

- обвинуваченим, захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1