Справа №478/1716/24 пров. №1-в/478/103/2025
У х в а л а
І м е н е м У к р а ї н и
07 травня 2025 року Казанківський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючої судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника ВК №93 ОСОБА_4
засудженого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні у дистанційному режимі відеоконференції клопотання ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» відносно засудженого ОСОБА_5 про уточнення початку строку виконання покарання та зарахування у строк покарання часу відбуття покарання в установах виконання покарань на непідконтрольній території України,
В с т а н о в и в:
Посилаючись на зазначені вище обставини ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» просить уточнити початок строку виконання покарання засудженому ОСОБА_5 та зарахувати у строк покарання час відбуття покарання в установах виконання покарань на непідконтрольній території України.
Представник ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» в судовому засіданні, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_5 14.01.2025 року звільнений з ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» по відбуттю строку покарання, вважає за недоцільне подальший розгляд зазначеного клопотання.
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні просив відмовити у задоволені клопотання. Пояснив, що був засуджений вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 28.12.2017 року вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року було змінено в частині призначеного покарання, вважався засудженим за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років. 02.05.2018 року був затриманий та з 2018 року відбував покарання у ДУ «Бучанська виправна колонія (№85). В грудні 2020 року був переведений до ДУ «Північна виправна колонія (№90)». Після початку повномасштабного вторгнення установу, в якій він відбував покарання, не евакуювали. В листопаді 2022 року представниками окупаційної влади він разом із іншими ув`язненими був насильно вивезений на територію Керченської виправної колонії №126. 30.07.2024 року був звільнений, на підставі постанови Керченського районного суду Республіки Крим від 12.07.2024 року, по відбуттю строку покарання. Після звільнення, він представниками волонтерської організації, був переміщений до Грузії, згодом до м. Кишиніва, звідки на автобусі дістався України, після чого 05.10.2024 року був повторно затриманий та направлений для подальшого відбування покарання. 14.01.2025 року звільнений з ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» по відбуттю строку покарання.
Захисник ОСОБА_6 в судовому засіданні посилаючись на те, що однією з гарантій забезпечення правової визначеності, елементом стабільності судового рішення та його законної сили є його незмінність. Суд, після проголошення вироку не має права його змінити. Враховуючи те, що чинне законодавство України не містить правових підстав для визначення дати продовження відбування покарання, навіть за наявності перерви позбавлення волі, та не містить правових підстав для зарахування чи не зарахування періоду часу в строк відбування покарання при примусовому переміщенні ув`язненого, просив відмовити у задоволені клопотання.
Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримала, просила зарахувати засудженому ОСОБА_5 у строк покарання період відбування покарання в установах виконання покарань на території України з 02.05.2018 року по 28.02.2022 року, період знаходження засудженого ОСОБА_5 в установах виконання покарань на непідконтрольній території України та в установах відбуття покарання на території російської федерації з 01.03.2022 року по 30.07.2024 року включно, а також період з 31.07.2024 року по 05.10.2024 року коли він вимушено знаходився на тимчасово окупованій території і виконання покарання було неможливе, та визначити останньому початок строку відбування покарання з 05.10.2024 року.
Вислухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши матеріали клопотання та особової справи засудженого ОСОБА_5 , суд приходе такого висновку.
Згідно ч.1 ст.539 КПК України, питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Частиною 2 ст.539 КПК України визначено, що клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається, зокрема, до суду, який ухвалив вирок, у разі необхідності вирішення питань, передбачених пунктом 14 ч.1 ст.537, ст.538 цього Кодексу.
Як вбачається із матеріалів особової справи, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років. Строк відбування покарання ОСОБА_5 відраховувати з моменту його затримання та поміщення останнього в ДУ «Київський слідчий ізолятор» (арк.особ.спр.6-13).
Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.12.2017 року вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року відносно ОСОБА_5 змінено в частині призначеного покарання. Пом`якшено ОСОБА_5 покарання за ч.2 ст.121 КК України до позбавлення волі на строк 7 років. У решті вирок залишено без змін (арк.особ.спр.14-23).
Вирок Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року набрав законної сили 28.12.2017 року (арк.особ.спр.5).

Згідно довідки про судимість № від 10.10.2024 року, засуджений ОСОБА_5 був затриманий 02.05.2018 року в порядку виконання вироку Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року та поміщений до ДУ «Київський слідчий ізолятор», звідки 18.05.2018 року прибув до ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)». 22.12.2020 року вибув із ДУ «Бучанська виправна колонія (№85)» до ДУ «Північна виправна колонія (№90)» (73032, Херсонська область м. Херсон, Друге північне селище, вул. Некрасова, буд.№234) (арк.особ.спр.41-43).

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року за №2102-IX, у зв`язку з широкомасштабною військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на всій території України з 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який в подальшому неодноразово продовжений відповідними Указами Президента України, в тому числі і Указом Президента України №235/2025 від 15 квітня 2025 року, строк дії воєнного стану в України продовжено з 05 години 30 хвилин 09 травня 2025 року строком на 90 діб.

У відповідності до п.24 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: здійснювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, обов`язкову евакуацію затриманих осіб, що перебувають в ізоляторах тимчасового тримання; підозрюваних, обвинувачених осіб, щодо яких застосовано запобіжний захід - тримання під вартою, що перебувають в слідчих ізоляторах; етапування засуджених осіб, які відбувають такі покарання, як арешт, обмеження волі, позбавлення волі на певний строк та довічне ув`язнення, з установ виконання покарань, розташованих у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, до відповідних установ, які розташовані в безпечній місцевості.

Наказом Міністерства з Питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України №309 від 22.12.2022 року «Про затвердження Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією» Херсонська міська територіальна громада (UA0057191) з 01.03.2022 року по 11.11.2022 року була включена до територій, на яких велися бойові дії та тимчасово була окупована російською федерацією.

Після відступу окупаційних військ російської федерації з частини Херсонської області було встановлено відсутність у ДУ «Північна виправна колонія (№90)» засуджених та осіб, взятих під варту, у тому числі і засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Засудженого ОСОБА_5 було оголошено в розшук (арк.особ.спр.4).

Крім того, матеріалами особової справи та матеріалами подання встановлено, що засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 30.07.2024 року було звільнено у зв`язку з фактичним відбуттям покарання, визначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року та ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.12.2017 року, який на підставі постанови Керчинського міського суду Республіки Крим від 12.07.2024 року приведено у відповідність з чинним законодавством російської федерації, за яким ОСОБА_5 вважається засудженим за ч.4 ст.111 КК РФ до 6 років 6 місяців позбавлення волі з відбуванням покарання в колонії суворого режиму (а.с.43).

З довідки про затримання від 05.10.2024 року вбачається, що на виконання вироку Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року ОСОБА_5 був повторно затриманий та поміщений до ДУ «Одеський слідчий ізолятор» (арк.особ.спр.1).

З 08.11.2024 року засуджений ОСОБА_5 відбував покарання у ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)».

З повідомлення ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» від 02.05.2025 року, за вих.№93/6.3-2134, вбачається, що засуджений ОСОБА_5 14.01.2025 року звільнений з ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» по відбуттю строку покарання.

Згідно п.14 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.

З початком війни, розв`язаної російської федерації проти України, в небезпечному становищі опинилися установи виконання покарань, зокрема виправні колонії, в яких тримаються засуджені.

Держава Україна несе відповідальність за осіб, які утримуються в установах відбуття покарання, і тому при відповідних загрозах, має бути чітко запланована вчасна евакуація або релокація закладів, які знаходяться на небезпечних або наближених до небезпечних територій, а також подальший порядок організації їх перебування в інших установах.

Постановою Кабінету Міністрів України №934 затверджено Порядок проведення обов`язкової евакуації окремих категорій населення у разі введення правового режиму воєнного стану. Відповідно до вказаного Порядку у разі введення правового режиму воєнного стану у місцевостях, наближених до районів, де ведуться бойові дії, проводиться обов`язкова евакуація засуджених та осіб, взятих під варту.

Виконати цей імператив можна лише з дотриманням відповідної послідовності, пов`язаної з виникненням підстав та виконанням визначених умов, в тому числі Указу Президента «Про введення воєнного стану в Україні», п.24 ч.1 ст.8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Засуджені належать до цивільного населення, яке підлягає захисту відповідно до норм Женевської конвенції «Про захист цивільного населення під час війни» та Додаткових протоколів до Женевських конвенцій від 1977 року. Тримання в`язнів на непідконтрольній території є незаконним, оскільки такі дії здійснюються без відповідних повноважень.

Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи державам-учасницям про Європейські пенітенціарні правила, ухваленої 11.01.2006 року, визначено, що при поводженні з усіма особами, позбавленими волі, необхідно дотримуватись їхніх прав людини. Особи, позбавлені волі, зберігають усі права, яких вони не були законно позбавлені за рішенням суду, відповідно до якого вони засуджені до позбавлення волі чи взяті під варту.

Евакуація установи відбуття покарання, де перебував засуджений ОСОБА_5 вчасно не відбулася, і ці причини знаходяться поза межами судового розгляду в даному провадженні.

Залишення засудженого ОСОБА_5 на непідконтрольній Україні території є порушенням його прав як особливо вразливої групи населення, і у даному випадку відповідальними за життя та здоров`я ув`язненого є відповідні органи влади, які мали забезпечити його евакуацію.

Поза своєю волею опинившись на непідконтрольній Україні території, засуджений ОСОБА_5 був вимушений підкорятись нав`язаним йому агресором умовам, і ніяких доказів на підтвердження протилежного, матеріали справи не містять.

За таких обставин, з метою вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року, який ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.12.2017 року в частині призначеного покарання пом`якшений, суд приходить до висновку про те, що засудженому ОСОБА_5 слід зарахувати у строк відбуття покарання період фактичного відбування покарання, з 02.05.2018 року по 28.02.2022 року, період відбування покарання в установах виконання покарань на непідконтрольній території України, з 01.03.2022 року по 30.07.2024 року, період переміщення на непідконтрольній території України та території російської федерації протягом якого вирок не виконувався, з 31.07.2024 року по 05.10.2024 року, та визначити останньому початок строку відбування покарання з моменту його повторного затримання, тобто з 05.10.2024 року.

Керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, суд

П о с т а н о в и в:

Клопотання ДУ «Казанківська виправна колонія (№93)» відносно засудженого ОСОБА_5 про уточнення початку строку виконання покарання та зарахування у строк покарання часу відбуття покарання в установах виконання покарань на непідконтрольній території України, - задовольнити.

Зарахувати ОСОБА_5 у строк відбування покарання, визначеного вироком Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року, який ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.12.2017 року в частині призначеного покарання пом`якшений, період фактичного відбування покарання з 02.05.2018 року по 28.02.2022 року, період відбування покарання в установах виконання покарань на непідконтрольній території України з 01.03.2022 року по 30.07.2024 року, період переміщення на непідконтрольній території України та території російської федерації протягом якого вирок не виконувався, з 31.07.2024 року по 05.10.2024 року включно.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 обчислювати з моменту його повторного затримання, в порядку виконання вироку Дарницького районного суду м. Києва від 20.07.2017 року, який ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 28.12.2017 року в частині призначеного покарання пом`якшений, тобто з 05.10.2024 року.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1