Провадження № 1-кп/127/530/20
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.07.2025 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

представника служби у справах дітей ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000753, № 0000281, № 0000249 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вінницькі Хутори Вінницького району Вінницької області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 4 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

25.04.2020 року близько 00:10 год. ОСОБА_5 перебував неподалік зупинки ТЦ «Грош», що розташована по вулиці Немирівське шосе в м. Вінниця, де помітив раніше незнайомого йому чоловіка, який стояв біля свого велосипеда марки «Triacle», моделі «МТВ 18 SPEED».

В подальшому, неповнолітній ОСОБА_5 побачив, що незнайомий чоловік відвернувся від велосипеда. В цей час у ОСОБА_5 виник злочинний умисел направлений на відкрите викрадення чужого майна.

Реалізовуючи вищевказаний злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих спонукань, не приховуючи свого наміру протиправно заволодіти майном, діючи відкрито для сторонніх осіб, ОСОБА_5 попрямував до велосипеда марки «Triacle», моделі «МТВ 18 SPEED», який належить ОСОБА_7 , та у цей час був покладений на асфальтне покриття дороги неподалік зупинки ТЦ «Грош». Після цього ОСОБА_5 , взявши вищевказаний велосипед та сівши на нього, почав рух в бік вулиці Немирівське шосе в м. Вінниця, та, не реагуючи на викрики ОСОБА_8 з проханням зупиниться та повернути належний йому велосипед, продовжив свій рух та зник у невідомому напрямку. Викраденим майном ОСОБА_5 в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Відповідно до висновку товарознавчої експертизи за № 43387/20-21 від 07.05.2020 року, ринкова вартість даного велосипеду станом на 25.04.2020 року, при умові незмінності товарного виду, робочого стану та виконанні всіх відповідних функцій даної моделі становила 4136,67 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на суму 4136,67 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, за невстановлених обставин, переслідуючи мету незаконного збагачення, домовилися між собою здійснити вимагання грошових коштів у сумі 300 гривень у знайомого їм ОСОБА_9 за нібито існуючий борг перед ними.

22.02.2021 року приблизно о10:00 год. ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, зупинили ОСОБА_9 , який виходив з ВХПТУ № 5, що за адресою: м. Вінниця, вул. Лебединського 13. Під час розмови з останнім, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, запропонували ОСОБА_9 відійти в безлюдне місце на що останній погодився, не підозрюючи про реальні наміри вищевказаних осіб.

Реалізовуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, будучи об`єднаними єдиним злочинним умислом, усвідомлюючи свої незаконні дії, пішли разом із ОСОБА_9 в напрямку будинку № 1 по вул. Лебединського у м. Вінниці та зупинитись неподалік залізничних колії де висловили вимогу ОСОБА_9 повернути 300 грн. Не отримавши грошових коштів, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, неодноразово та почергово почали погрожувати ОСОБА_9 застосуванням насильства у вигляді нанесення йому тілесних ушкоджень, з метою вимагання грошових коштів, називаючи при цьому суму неіснуючого боргу у розмірі 300 грн. Під час цього особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, наніс декілька ударів ОСОБА_9 . Після чого ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_9 за допомогою його телефону оформити на нього кредит на суму 300 грн. ОСОБА_9 , будучи заляканим та переконаним, що останні можуть реалізувати висловлені ними погрози у випадку невиконання їх вимоги, передав свій телефону ОСОБА_5 , а особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження продовжив погрожувати застосуванням насильства. Надалі ОСОБА_5 завантажив на телефон ОСОБА_9 електронний додаток «Smartiway» в якому склав електронний кредитний договір на ім`я ОСОБА_9 . Після зарахування на банківську карту ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 2500 грн., ОСОБА_5 перерахував їх на свою банківську карту та повернув телефон ОСОБА_9 .

Після чого ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, залишили місце події та розпорядилися грошовими коштами у сумі 2500 грн. на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження завдали ОСОБА_9 матеріальної шкоди на суму 2500 грн.

Крім цього, ОСОБА_5 у невстановлені дату, місце, час та спосіб, маючи кримінально - протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, вступив у попередню змову з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження.

17.02.2023 року о 11:05 год. ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, подолавши паркан, проникли на територію будівництва, що розташоване за адресою: м. Вінниця, пров. Цегельний, 12, де помітили камеру відео спостереження, марки «Dahua Technology» у корпусі білого кольору, яка знаходилась на металевій опорі.

Реалізуючи свій спільний кримінально-протиправний умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, повторно, з корисливим мотивом та метою незаконного власного збагачення, переконавшись що за їхніми діями ніхто не спостерігає, особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, з застосуванням грубої фізичної сили, а саме шляхом ривка, зірвав з кріплення камеру відео спостереження, яка в подальшому продовжувала висіти на кабелі живлення, а ОСОБА_5 підійшов до вказаної металевої опери на якій висіла камера та від`єднав її від живлення. В такий спосіб, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи спільно, заволоділи камерою відео спостереження, марки «Dahua Technology», моделі «DH-ipc-HFW1431Sl- S4» у корпусі білого кольору.

В подальшому, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, намагались покинути територію вказаного вище будівельного майданчику, однак були помічені одним із охоронців - ОСОБА_10 . Зокрема, останній, помітив ОСОБА_5 та особу, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, та помітивши відсутність однієї з камер відео спостереження на металевій опорі, запідозрив, що останні вчинили крадіжку, тому з метою їх затримання висловив у голос вимогу зупинитись та повернути викрадене майно. Однак, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, почувши вимоги охоронця ОСОБА_10 розуміючи, що їх протиправні дії викриті сторонньою особою, бажаючи завершити кримінально-протиправне діяння та залишити місце вчинення правопорушення разом із викраденим майном, пришвидшили рух та почали тікати, зникнувши у такий спосіб з місця вчинення кримінального правопорушення. В подальшому, ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, викраденим майном розпорядились на власний розсуд.

Відповідно до висновку експерта № СЕ-19/102-23/6839-ТВ від 10.04.2023 року, ринкова вартість вищевказаної камери, станом на момент вчинення кримінального правопорушення - 17.02.2023 року, становить 2984,80 грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_5 та особа, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, завдали потерпілому ОСОБА_11 майнову шкоду на загальну суму 2984,80 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у скоєнні злочинів при зазначених вище обставинах визнав повністю, погоджується з обставинами, які викладені в обвинувальних актах. Він дійсно відкрито викрав велосипед у потерпілого біля супермаркету «Грош». Велосипед лежав на землі, а потерпілий стояв поряд. Він підійшов до велосипеда, сів на нього та поїхав. Він чув, що потерпілий гукав його, вимагав повернення майна, однак не зупинився та поїхав до місця проживання. Крім цього, він з ОСОБА_12 вимагали гроші у ОСОБА_13 . З допомогою мобільного телефону останнього, він взяв кредит на ОСОБА_14 , та перевів ці гроші на свою картку. Також він разом з ОСОБА_12 викрав камеру нагляду з будівництва. Він чув, що охоронець гукав їх, вимагав повернути камеру, однак не зупинився та втік. У скоєному він розкаюється.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за ч. 4 ст. 186 КК України, як грабіж, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у сховище та вчинений в умовах воєнного стану, за ч. 2 ст. 189 КК України, як вимагання, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

14.06.2025 року між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , в присутності адвоката ОСОБА_4 , укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст. 470 КПК України.

Як вбачається зі змісту укладеної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 1, 4 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України та покарання, яке повинен понести ОСОБА_5 у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосовний в результаті затвердження угоди судом. Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину визнав повністю, зазначив, що угода про визнання винуватості є добровільною та наполягав на її затвердженні.

Прокурор ОСОБА_3 просила суд затвердити угоду, укладену між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та ухвалити вирок, яким призначити узгоджене сторонами покарання.

Захисник ОСОБА_4 просила суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити узгоджене сторонами покарання. При цьому захисник повідомила, що угода укладалася в її присутності, вона підписувала дану угоду.

Представник служби у справах дітей ОСОБА_6 не заперечувала проти затвердження угоди.

Потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_15 , ОСОБА_9 в своїх заявах не заперечували проти складання угоди, не заперечували проти затвердження вказаної угоди, претензій до обвинуваченого не мають.

Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку учасників процесу, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, допускається, за умови надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.

Відповідно до ст. 12 КК України злочини, вчинені ОСОБА_5 , передбачені ч. 1, 4 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України, відноситься нетяжкого та тяжких злочинів.

Сторони угоди в судовому засіданні стверджували, що угода про визнання винуватості між ними укладена добровільно без застосування насильства, примусу, погроз. Потерпілі надали письмові згоди на укладення угоди та не заперечували проти її затвердження.

Суд пересвідчився, що дана угода відповідає вимогам ст. 470 КПК України.

Крім того, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає тяжкості вчинених злочинів, обране з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_5 , який є раніше не судимим, та обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого.

Так обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає повне визнання вини, щире каяття, вчинення кримінального правопорушенням неповнолітнім.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що угода про визнання винуватості від 14.06.2025 року між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 , підлягає затвердженню.

Суд також вважає, що процесуальні витрати по проведенню експертиз слід покласти на обвинуваченого, оскільки вони були зумовлені розслідуванням скоєного ним злочину, а також вирішити долю речових доказів у кримінальному провадженні № 0000753 відповідно до ст. 100 КПК України.

Суд не вирішує долю речових доказів в рамках проваджень № 0000281, № 0000249, оскільки виділене кримінальне провадження відносно особи, з якою ОСОБА_5 спільно скоював злочини, на даний час не розглянуте.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 , 474, 475 КПК України та ст. 65 КК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду про визнання винуватості між прокурором Вінницької окружної прокуратури Вінницької області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 від 14.06.2025 року у кримінальному провадженні № 0000753, № 0000281, № 0000249 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, 4 ст. 186, ч. 2 ст. 189 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 100 КК України, у вигляді ста двадцяти годин громадських робіт;

за ч. 4 ст. 186 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді чотирьох років позбавлення волі;

за ч. 2 ст. 189 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим та призначити остаточне покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з моменту фактичного затримання на виконання вироку суду.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення у даному кримінальну провадженні з моменту затримання 17.02.2023 року до моменту його звільнення з ВУВП № 1 у зв`язку з внесенням застави 07.05.2025 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за один день позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - заставу.

Заставу внесену відповідно до ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 15.04.2025 року в сумі шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят гривень (квитанція № 2.128084467.1 від 06.05.2025 року) повернути заставодавцю ОСОБА_16 , після набрання вироком суду законної сили та фактичного затримання ОСОБА_5 на виконання вироку суду.

Стягнути з ОСОБА_5 процесуальні витрати на проведення експертизи в сумі вісімсот шістдесят сім гривень 88 копійок на користь держави.

Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 28.04.2020 року на велосипед скасувати.

Речовий доказ у кримінальному провадженні, а саме:

велосипед марки «Triacle» сірого кольору, який передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_15 залишити ОСОБА_15 .

Вирок може бути оскаржений до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Вручити копію вироку обвинуваченим та прокурору негайно. Учаснику судового провадження, який не був присутній у судовому засіданні копію вироку суду надіслати поштою не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя :