У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.07.2025 м. Київ

Слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Солом`янського районного суду м. Києва за адресою: м. Київ, вул. Максима Кривоноса, буд. 25 клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 23.05.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу Київської міської прокуратури ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 23.05.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України.

Клопотання прокурора мотивоване тим, в ході досудового розслідування кримінального провадження № 0000222 задокументовано протиправну діяльність громадян України ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які діючи умисно за попередньою змовою групою осіб, організували схему ухилення від військового призову в період дії військового стану для громадянина України ОСОБА_6 , шляхом фіктивного працевлаштування останнього з подальшим наданням бронювання від мобілізації в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), яке має статус критично важливого підприємства для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Окрім того, в ході досудового розслідування кримінального провадження перевіряються обставини причетності інших осіб до організації фіктивного працевлаштування осіб в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Так, встановлено, що відповідно до правовстановлюючих документів директором та власником ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (ЄДРПОУ НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який фактично здійснює господарську діяльність товариства за адресою свого проживання: АДРЕСА_2 . Також, ОСОБА_7 має право підпису паперових та електронних документів від імені ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » під час подачі до органів влади, банків, тощо.

При цьому, ОСОБА_7 не приймає одноосібно рішення щодо приймання, звільнення чи бронювання працівників. Зокрема, ОСОБА_7 через електронну пошту та месенджери, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , надаються вказівки та пересилаються копії документів громадян України, яких необхідно працевлаштувати в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » та забронювати за підприємством.

Так, зазначеними особами, за попередньою змовою групою осіб, організовано злочинний механізм фіктивного працевлаштування в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » наступним громадянам України: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та іншим особам, дані яких на даний час встановлюються, з метою ухилення від мобілізації, що фактично призвело до перешкоджання законній діяльності ЗС України та інших військових формувань.

Фіктивно працевлаштовані в ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » громадяни України отримують відстрочку від призову на військову службу до 31.12.2025, без фактичного перебування на робочому місці та відповідно без залучення до виконання будівельних або будь-яких інших робіт.

У ході проведення обшуку 03.07.2025, на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва, за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 15 сірого кольору модель А3090 EMC8429, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 в прозорому захисному чохлі з номером НОМЕР_4 ; нотаріально засвідчена копія «Тимчасового посвідчення офіцера запасу № НОМЕР_5 », виданого на ім`я ОСОБА_8 ; два аркуші паперу формату А4 на яких міститься надрукований список осіб з вказанням ПІБ та номерами їх телефонів, з наявними рукописним текстом (дописами).

Речі виявлені та вилучені у ході проведення обшуку 03.07.2025, визнано речовими доказами у кримінальному провадженні (так як вони можуть бути використані як докази факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження та мають важливе значення для встановлення істини у кримінальному провадженні).

У п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України зазначено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Враховуючи викладені доводи, прокурор просить накласти арешт на вказане майно.

У судове засідання прокурор не прибув, до суду надійшла заява про розгляд клопотання у його відсутність.

Представник власник майна в судове засідання не прибув, направив до суду заперечення щодо накладення арешту на тимчасове вилучене майно, в якому зазначив, що постанова слідчого від 03.07.2025 про визнання речовим доказом є формальною та необґрунтованою, оскільки зі змісту постанови не вбачається, яке саме значення для кримінального провадження мають вилучені під час обшуку речі, просить відмовити у задоволенні клопотання.

Вивчивши клопотання та дослідивши матеріали, додані до клопотання слідчий суддя дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. ч. 1, 5 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, а тому у відповідності до ч. 1 ст. 131 КПК України має застосовуватись з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, дізнавач, прокурор не доведе, що: 1) існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 2) потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, дізнавача, прокурора; 3) може бути виконане завдання, для виконання якого слідчий, дізнавач, прокурор звертається із клопотанням.

Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження в порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Під час досудового розслідування, слідчий суддя не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд при розгляді кримінального провадження по суті, тобто не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для встановлення вини чи її відсутності у фізичної або юридичної особи за вчинення кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що надані суду матеріали є достатніми для застосування в рамках даного кримінального провадження заходів забезпечення кримінального провадження, одним із яких і є тимчасовий доступ до речей та документів.

Положеннями п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України та ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження, який забезпечує тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_8 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у ІНФОРМАЦІЯ_8 , інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення:

1) збереження речових доказів;

2) спеціальної конфіскації;

3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи;

4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач.

Так, під час розгляду клопотання, слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Служби безпеки України у м. Києві та Київській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000023 від 22.01.2025, за підозрою ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 111-2 КК України.

03.07.2025 на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.06.2025 по справі № 760/17487/25, було проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , за наслідками якого виявлено та вилучено: мобільний телефон iPhone 15 сірого кольору модель А3090 EMC8429, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 в прозорому захисному чохлі з номером НОМЕР_4 ; нотаріально засвідчена копія «Тимчасового посвідчення офіцера запасу № НОМЕР_5 », виданого на ім`я ОСОБА_8 ; два аркуші паперу формату А4 на яких міститься надрукований список осіб з вказанням ПІБ та номерами їх телефонів, з наявними рукописним текстом (дописами).

03.07.2025 речі виявлені та вилучені у ході проведення обшуку визнано речовими доказами у кримінальному провадженні.

Слідчим суддею були досліджені матеріали кримінального провадження, які в копіях долучені до клопотання.

Таким чином, проаналізувавши подані до суду матеріали кримінального провадження, із врахуванням доводів прокурора, викладених в клопотанні, слідчий суддя дійшов до висновку, що прокурором доведено наявність підстав вважати, що на даному етапі досудового розслідування існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, а також те, що вилучене в ході обшуку майно, відповідає ознакам, зазначеним в ст. 98 КПК України, що згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України дає підстави для арешту вказаного у клопотанні майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

У зв`язку із викладеними обставинами, суд дійшов до висновку про задоволення клопотання прокурора.

Керуючись ст. ст. 131, 170-173, 175, 309, 372, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Клопотання прокурора, - задовольнити.

З метою забезпечення збереження речових доказів у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000222 від 23.05.2024, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 114-1 КК України, накласти арешт на майно, вилучене за наслідками проведеного обшуку за місцем проживання ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на: мобільний телефон iPhone 15 сірого кольору модель А3090 EMC8429, IMEI1: НОМЕР_2 , IMEI2: НОМЕР_3 в прозорому захисному чохлі з номером НОМЕР_4 ; нотаріально засвідчену копію «Тимчасового посвідчення офіцера запасу № НОМЕР_5 », виданого на ім`я ОСОБА_8 ; два аркуші паперу формату А4, на яких міститься надрукований список осіб із зазначенням ПІБ та номерамів їх телефонів, з наявними рукописним текстом (дописами).

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у кримінальному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з моменту її оголошення безпосередньо до Київського апеляційного суду.

Роз`яснити сторонам кримінального провадження, що підозрюваний, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за їх клопотанням, якщо вони доведуть, що в подальшому в застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя ОСОБА_1