Справа № 694/2540/25 провадження № 1-кс/694/854/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2025 року м. Звенигородка

Слідчий суддя Звенигородського районного суду Черкаської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Звенигородка клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погоджене начальником Катеринопільського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001005 від 20.08.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

в с т а н о в и в:

21.08.2025 року слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 засобами поштового зв`язку направлено до слідчого судді клопотання, в якому він просить накласти арешт наречі, вилучені 20.08.2025 року під час проведення огляду місця події за правилами обшуку, у домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 , а саме: склянку об`ємом близько 50 мл, рушник білого кольору з малюнком квітів та нашаруваннями речовини бурого кольору, предмет зовні схожий на ніж з наявним гравіруванням на клинку «Хортиця», загальною довжиною 19,5 см, довжина клинка 10 см, довжина руків`я 9,5 см, які було поміщено до паперового конверту «Національна поліція України», а також на речі, вилучені 20.08.2025 під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщенні Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Благовісна, 50 м. Звенигорока Черкаської області, а саме: капці прорезинені чорного кольору фірми «Krok» 40 розміру, футболку чорного кольору фірми «Turon» 48 розміру, спортивні штани чорного кольору фірми «NIKE» 50 розміру, які було поміщено до паперового конверту «Національна поліція України» на час досудового розслідування. Визначити місцем зберігання речей кімнату зберігання речових доказів Звенигородського районного відділу поліції ГУНП в Черкаської області, за адресою: вулиця Благовісна, 50, м. Звенигородка Черкаської області.

В обґрунтування клопотання посилається на те, що 20.08.2025 року, близько 12 год. 40 хв., в будинку, що належить ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході спільного розпиття спиртних напоїв, під час словесного конфлікту між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , 1983 р.н., ОСОБА_5 наніс один удар кухонним ножем ОСОБА_6 в область шиї зліва, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани бокової поверхні шиї з наскрізним пошкодженням внутрішньої яремної вени зліва.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001005 від 20.08.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України - умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Досудовим розслідуванням встановлено, що до даного кримінального правопорушення може бути причетний ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час проведення невідкладних слідчих дій по даному кримінальному провадженню, слідчим СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області

ОСОБА_7 , з урахуванням вимог ч. 3 ст. 233 КПК України, проведено огляд житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що перебуває у фактичному володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під час якого було виявлено та вилучено склянку об`ємом близько 50 мл, рушник білого кольору з малюнком квітів та нашаруваннями речовини бурого кольору, предмет зовні схожий на ніж з наявним гравіруванням на клинку «Хортиця», загальною довжиною 19,5 см, довжина клинка 10 см, довжина руків`я 9,5 см, які в подальшому було поміщено до паперового конверту «Національна поліція України», постановою слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 20.08.2025 року визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що розташований за адресою: вул. Благовісна, 50, м.Звенигородка Черкаської області.

20.08.2025 року в період часу з 21 год. 24 по 22 год. 06 хв. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121 КК України, та 21.08.2025 року йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, а саме умисне тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

20.08.2025 року під час затримання в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у приміщенні Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області за адресою: вул. Благовісна, 50 м. Звенигорока Черкаської області, у нього було вилучено майно, а саме: капці прорезинені чорного кольору фірми «Krok» 40 розміру, футболку чорного кольору фірми «Turon» 48 розміру, спортивні штани чорного кольору фірми «NIKE» 50 розміру, які в подальшому було поміщено до паперового конверту «Національна поліція України» та постановою слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 від 20.08.2025 року визнані речовими доказами у даному кримінальному провадженні та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області, що розташований за адресою: вул. Благовісна, 50, м.Звенигородка Черкаської області.

Враховуючи, що вилучені в ході огляду місця події та в ході затримання ОСОБА_5 у порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України 20.08.2025 речі є тимчасово вилученим майном, які є речовими доказами у кримінальному провадженні №0001005, оскільки зберегли на собі сліди вчинення кримінального правопорушення, а також інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, та необхідність у проведені судових експертиз, а також слідчих та процесуальних діях із залученням вказаних речових доказів у стані, які вони мали на момент вилучення, в яких може виникнути необхідність в ході досудового розслідування, а передача вилученого майна може потягнути за собою наслідки втрати речових доказів та неможливості проведення необхідних судових експертиз, що унеможливить забезпечити ефективне розслідування кримінального провадження, з метою забезпечення збереження вказаних речових доказів згідно ст. 170 КПК України на них необхідно накласти арешт.

Слідчий ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився. Подав заяву про розгляд клопотання без його участі. Просить клопотання задовольнити.

ОСОБА_5 про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином шляхом направлення повідомлення останньому про дату, час та місце розгляду вказаного клопотання на адресу ДУ Черкаський слідчий ізолятор», де підозрюваний утримується під вартою.

Неприбуття цих осіб у судове засідання відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду клопотання.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 107 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування приймає особа, яка

проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обов`язковим. Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження під час розгляду питань слідчим суддею, за виключенням вирішення питання про проведення негласних (розшукових) дій, та в суді під час судового провадження є обов`язковим. У разі відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження не здійснюється.

За наведених обставин, слідчий суддя вирішив за можливе розглядати дане клопотання без участі сторін та без фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Однією із загальних засад кримінального провадження згідно з п. 2 ч. 1 ст. 7, ч. 1 ст. 9 КПК України є законність, що передбачає обов`язок, суду, слідчого судді, прокурора, керівника органу досудового розслідування, слідчого, інших службових осіб органів державної влади неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Згідно з п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження.

Застосовуючи заходи забезпечення кримінального провадження, слідчий суддя повинен діяти відповідно до положень КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод і законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню, оскільки відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, ч. 5 ст. 21 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», завданням слідчого судді є здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні. Способи такого контролю обмежені визначеною кримінальним процесуальним законом процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 132 КПК України застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження, потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора, може бути виконано завдання, для виконання якого слідчий, прокурор звертається із клопотанням.

Частинами першою та другою ст. 170 КПК України передбачено, що завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення збереження речового доказу у кримінальному провадженні, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 170, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. Такий арешт може бути накладено на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною

особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, визначальною юридичною ознакою речового доказу є можливість використання його як матеріального носія інформації щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні згідно з частиною першою статті 91 КПК України.

Звертаючись із клопотанням про застосування заходу забезпечення кримінального провадження, слідчий просить накласти арешт на склянку об`ємом близько 50 мл, рушник білого кольору з малюнком квітів та нашаруваннями речовини бурого кольору, предмет зовні схожий на ніж з наявним гравіруванням на клинку «Хортиця», які були вилучені в ході огляду місця події, а також капці прорезинені чорного кольору фірми «Krok» 40 розміру, футболку чорного кольору фірми «Turon» 48 розміру, спортивні штани чорного кольору фірми «NIKE» 50 розміру, які були вилучені у підозрюваного ОСОБА_5 під час його затримання. Вказані речі постановою слідчого визнані речовими доказами у справі та передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Звенигородського РВП.

Необхідність накладення арешту на вказані речі слідчий обґрунтовує тим, що застосування вказаного заходу забезпечення кримінального провадження надасть можливість провести належне розслідування кримінального провадження, а не накладення арешту на вказане майно, може призвести до його зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити розслідуванню кримінального провадження, та встановлення винних у його вчиненні.

Слідчий суддя погоджується з тим, що склянка об`ємом близько 50 мл, рушник білого кольору з малюнком квітів та нашаруваннями речовини бурого кольору, предмет зовні схожий на ніж з наявним гравіруванням на клинку «Хортиця», які були вилучені в ході огляду місця події, можуть бути використані як докази в кримінальному провадженні, однак зі змісту матеріалів, долучених на обґрунтування доводів клопотання, не вбачається, що на момент звернення до слідчого судді існують обставини, передбачені п. 3 ч. 2 ст. 171 КПК України, що в свою чергу виключає як будь-яке обмеження права власності, так можливість настання наслідків, передбачених абз. 2 ч. 1 та ч. 11 ст. 170 КПК України, запобігання яким і є завданням застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна задля досягнення його мети.

При цьому, слідчий суддя звертає увагу, що зважаючи на те, що арешт майна є одним із заходів забезпечення збереження речових доказів, направлених виключно на недопущення настання наслідків, передбачених абз. 2 ч. 1 та ч. 11 ст. 170 КПК України, тому не накладення арешту на майно не тягне за собою наслідків у вигляді визнання доказів недопустимими (постанова Верховного Суду від 27.09.2022 у справі №233/5393/20 (провадження №51-5495км21).

Що стосується арешту речей, які були вилучені під час затримання ОСОБА_5 (капці прорезинені, футболка, спортивні штани), то слідчим взагалі не обґрунтовано, чому вказані речі визнано речовими доказами та яким чином вони можуть бути використані для доведення обставин кримінального провадження.

Наявність постанови про визнання майна речовими доказами у кримінальному провадженні, на яке сторона обвинувачення просить накласти арешт, не встановлює обов`язку слідчого судді або суду накласти арешт на вказане майно. При накладенні арешту на майно з даних підстав, слідчий суддя самостійно перевіряє відповідність ознак майна критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя відповідно до вимог статей 94, 132, 173 КПК України повинен врахувати, серед іншого, правову підставу для арешту майна, можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього конфіскації, в тому числі і спеціальної, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, третіх осіб.

Крім того, відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

При цьому, настання таких наслідків можливо в разі, якщо таке майно перестане перебувати в

розпорядженні сторони обвинувачення внаслідок його витребування власником.

Зважаючи на те, що стороною обвинувачення у клопотанні не доведено необхідності накладення арешту з метою збереження речових доказів у кримінальному провадженні, з огляду на те, що не доведено наявність ризиків, передбачених абз. 2 ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, слідчий суддя, керуючись положеннями ч. 1 ст. 173 КПК України приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання.

Керуючись статтями 1-40, 94, 98, 100, 107, 132, 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні клопотання слідчого СВ Звенигородського РВП ГУНП в Черкаській області ОСОБА_3 , погодженого начальником Калинопільського відділу Звенигородської окружної прокуратури ОСОБА_4 ,про арешт майна у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001005 від 20.08.2025 - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1