Справа № 541/1153/25
Провадження № 1-кс/541/517/2025
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 рокум. Миргород

Миргородський міськрайонного суд Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання представника заявника ОСОБА_3 в інтересах власника майна ОСОБА_4 про скасування арешту по кримінальному провадженню внесеному 19.03.2025 до ЄРДР за №0000276,

в с т а н о в и в:

30.05.2025 до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області надійшло клопотання представника заявника ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , в якому викладено прохання прийняти рішення про повне скасування арешту з транспортного засобу та його повернення у володіння власнику ОСОБА_4 .

В обґрунтування клопотання заявник зазначила, що 19 березня 2025 року близько 18 години 00 хвилин слідчим СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_5 було здійснено опис належного ОСОБА_4 майна, а саме: DAF XF 440ET, д.н.з. НОМЕР_1 , яке передано нею у користування ТОВ «ЄВРОБУС ПОЛТАВА» директором якого вона є. Одночасно з чим були описані та вилучені наступні транспортні засоби: DAF XF 440ET, д.н.з. НОМЕР_1 , САЗ модель 3507, д.н.з. НОМЕР_2 , напівпричіп КOEGEL, д.н.з. НОМЕР_3 , а також деревину твердолистих порід, що перебувають у напівпричепі.

За клопотанням прокурора Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 березня 2025 року було частково задоволено клопотання про накладення арешту на зазначене вище майно та передано DAF XF 440ET, д.н.з. НОМЕР_1 , на відповідальне зберігання ОСОБА_4 (справа №541/1153/25).

На даний час працівниками органів досудового слідства проведено всі необхідні слідчі дії з належним ОСОБА_4 майном.

Заявник вказує, що ОСОБА_4 , ТОВ «ЄВРОБУС ПОЛТАВА» не є учасниками кримінального провадження, до відповідальності у ньому не притягуються.

В судове засіданні представник заявника надала заяву, у якій просила розглянути клопотання у її відсутність та відсутність її довірителя. Зазначила, що ОСОБА_4 як власник арештованого майна, підтримує подане клопотання у повному обсязі та просить його задовольнити.

Прокурор Миргородської окружної прокуратури Полтавської області ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій заперечував проти задоволення клопотання, пояснив, що на сьогоднішній день проведені не всі необхідні слідчі дії. Застосований до транспортного засобу DAF XF 440ET д.н.з НОМЕР_1 захід забезпечення кримінального провадження є співрозмірним з інтересами досудового розслідування, найменш обтяжливим для власника та не позбавляє останнього можливості здійснювати підприємницьку діяльність. Просив суд розглянути клопотання за його відстуності.

Дослідивши матеріали клопотання слідчим суддею встановлено наступне.

Встановлено, що в провадженні СВ Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №50000276 від 19.03.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом або знаряддям злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

Згідно з положеннями ст. 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Аналогічні принципи закріплені і у законодавстві України. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування своїм майном.

У відповідності з ч. 11 ст. 171 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Згідно з ч. 4 ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання про арешт майна слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна, при цьому зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.

Відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Слідчий суддя зазначає, що арешт на транспортний засіб, належний заявнику, було накладено з метою збереження речового доказу, оскільки вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України, та зберігає на собі сліди вчиненого кримінального правопорушення.

Право користування автомобілем не буде перешкоджати проведенню слідчих дій, оскільки залишає за собою право збереження речових доказу у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні.

Вищезазначений захід забезпечення кримінального провадження, на думку слідчого судді, є в даному випадку співрозмірним з тими обмеженнями, які існують під час згаданого досудового розслідування, необхідними для всебічного, повного встановлення обставин кримінального правопорушення.

З урахуванням принципу розумності та співмірності, враховуючи, що по даному кримінальному провадженню досудове слідство триває, предметом посягання є ліс та дерева які були зрізані та ті, що перебували навантаженими на причіп, попередньо судом накладено мінімальне обмеження щодо права на відчуження та розпорядження транспортним засобом, зважаючи, що прокурор проти клопотання заперечує, слідчий суддя відмовляє в задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 , поданого в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту по кримінальному провадженню №0000276.

За вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст. 98, 167, 170-175, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,

п о с т а н о в и в:

В задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000276 від 19.03.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 246 КК України, накладеного ухвалою слідчого судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 21 березня 2025 року відмовити.

Ухвала слідчого судді не підлягає оскарженню.

Слідчий суддяОСОБА_1