Провадження по справі № 1-кс/752/4233/25
У Х В А Л А

іменем України

"21" травня 2025 р. слідчий суддя Голосіївського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в АР Крим та місті Севастополі ОСОБА_3 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, у поряду ч.6 ст. 193 КПК України, у кримінальному провадженні № 0000068 від 10.04.2025 стосовно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України,-

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5 ,

захисника - ОСОБА_6 ,

встановив:

14 травня 2025 року до слідчого судді Голосіївського районного суду м. Києва надійшло клопотання слідчої ОСОБА_3 , погоджене прокурором відділу прокуратури Автономної Республіки Крим та міста Севастополя ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні № 0000068 від 10.04.2025 про обрання запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_4 у вигляді тримання під вартою, у порядку ч.6 ст. 193 КПК України.

В обґрунтування клопотання слідча зазначила, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України та набув статусу підозрюваного у даному кримінальному провадженні відповідно до вимог ч. 1 ст. 42, ч. 2 ст. 135 КПК України та постановою від 14.04.2025 оголошений у міжнародний розшук.

Враховуючи, що ОСОБА_4 переховується від органу досудового розслідування на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою, слідчий вважає, то лише такий запобіжний захід, як тримання під вартою стосовно підозрюваного зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а саме переховуванню від органів досудового розслідування та суду; здійснення незаконного впливу на свідків у даному кримінальному провадженні; вчинення іншого кримінального правопорушення чи продовження тих, у вчиненні яких він підозрюється.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримала, надала відповідні пояснення, аналогічні викладеним у клопотанні, та просила клопотання задовольнити.

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання слідчого. Зазначив, що у нього є сумніви у тому, що ОСОБА_4 відомо про те, що він є підозрюваним у кримінальному провадженні, враховуючи, що його повідомлення у визначений КПК України спосіб, не може свідчити про те, що він знає про розпочате стосовно нього кримінальне переслідування, а тому відсутні підстави для обрання йому запобіжного заходу. Також захисник зазначив, що зв`язку з підзахисним не має, тому позиція захисту є неузгодженою.

Враховуючи положення ч. 6 ст. 193 КПК України, слідчим суддею постановлено рішення про розгляд клопотання за відсутності підозрюваної, оскільки наявні достатні підстави вважати, що ОСОБА_4 перебуває на тимчасово окупованій території.

Згідно ч.4 ст.107 КПК України фіксування судового засідання здійснювалось за допомогою технічних засобів.

Розглянувши клопотання, дослідивши додані до нього додатки, якими є копії матеріалів досудового розслідування, надавши оцінку відомостям, що у них містяться, вислухавши доводи прокурора, думку захисника з приводу заявленого клопотання, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.

Дане клопотання з урахування вимог п.1 ч.2 ст.132 КПК України подано до Голосіївського районного суду м. Києва в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування - СУ ГУНП в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими КПК України. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених КПК України.

Відповідно до вимог ч.1 та п.9 ч. 2 ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є запобіжні заходи.

Відповідно до вимог п. 1-5 ч. 1 та ч. 3 ст. 176 КПК України запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Відповідно до ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

За ч.2 ст.177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених КПК України.

З матеріалів, доданих до клопотання встановлено, що слідчим управлінням Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000068 від 10.04.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України.

Так, в ході досудового розслідування встановлено, що з лютого 2014 року до цього часу триває міжнародний збройний конфлікт, викликаний збройною агресією Російської Федерації проти України та окупацією частини території України. У ході вказаного міжнародного збройного конфлікту 24 лютого 2022 року президент РФ оголосив початок так званої спеціальної військової операції, що полягала у здійсненні повномасштабного вторгнення ЗС РФ, інших збройних формувань РФ та підконтрольних їм угруповань іррегулярних збройних формувань на територію України.

Факт повномасштабного збройного вторгнення на територію України не приховувався владою РФ, а також встановлений рішеннями міжнародних організацій, зокрема резолюцією Генеральної Асамблеї ООН ES-11/1 від 02.03.2022 «Про агресію проти України», п. п. 1, 3 Висновку 300(2022) Парламентської Асамблеї Ради Європи «Наслідки агресії Російської Федерації проти України», п. п. 17, 18 наказу Міжнародного Суду ООН від 16.03.2022 за клопотанням про вжиття тимчасових заходів у справі «Звинувачення в геноциді відповідно до Конвенції про запобігання злочину геноциду та покарання за нього (Україна проти РФ та ін.)».

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014, тимчасово окупована РФ територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 1 вказаного Закону, Автономна Республіка Крим та місто Севастополь є тимчасово окупованими РФ з 20 лютого 2014 року.

15 жовтня 2015 року наказом т.зв. «главы Республики Крым» № 293-У затверджено т.зв. «Устав Крымского окружного казачьего общества».

У березні 2022 року, точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, створено «Казачий штурмовой батальон «Таврида» (далі - батальйон «Таврида»).

Основними завданням учасників батальйону «Таврида» є виконання бойових завдань в зоні проведення «Специальной военной операции», насильницьке повалення конституційного ладу, зміна меж території та державного кордону України, порушення порядку, встановленого Конституцією України.

Крім того, спільно з іррегулярними незаконними збройними формуваннями РФ та військовослужбовцями ЗС РФ чинять збройний опір Збройним Силам України у відновленні територіальної цілісності та забезпеченні правопорядку.

Вказане формування має організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну, а також за сприяння представників спецслужб та військових РФ було озброєно вогнепальною зброєю.

Так, ОСОБА_4 як громадянин України, який згідно із ст. 65 Конституції України має обов`язок здійснювати захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який у відповідності до частин 2, 3 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» може бути реалізований шляхом проходження військової служби виключно у Збройних Силах України, інших утворених відповідно до законів України військових формуваннях, а також правоохоронних органах спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Водночас, ОСОБА_4 , будучи особою, що не позбавлена громадянства України, свідомо порушуючи свій конституційний обов`язок щодо захисту Вітчизни, діючи в період збройного конфлікту, в умовах воєнного стану, умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності, недоторканності, обороноздатності та державній безпеці України України, вирішив прийняти участь у бойових діях на боці ворога (країни-агресора) РФ.

Так, будучи обізнаним про початок діяльності не передбаченого Законами України збройного формування «Таврида», ОСОБА_4 , діючи умисно, за власною ініціативою прибув до міста Севастополя та після співбесіди з ватажками незаконного збройного формування батальйону « ІНФОРМАЦІЯ_2 », ознайомившись з встановленими правилами поведінки та обов`язками учасника вказаного збройного формування, будучи достовірно обізнаним, що останнє не відноситься до збройних формувань, передбачених законодавством України, розуміючи роль та мету його діяльності, та яке повністю підконтрольне та кероване збройними силами Російської Федерації, не пізніше березня 2022 року підписав контракт з метою проходження у вказаному незаконному збройному формуванні військової служби та участі у бойових діях проти України та добровільно вступив на військову службу до незаконного збройного формування батальйону «Таврида», тобто діючи умисно, усвідомлюючи, що РФ розв`язано збройний конфлікт на території України, здійснив перехід на бік ворога.

Так, ОСОБА_4 , приблизно з березня 2022 року, більш точну дату та час органом досудового розслідування не встановлено, за попередньою змовою з іншими учасниками батальйону «Таврида», які мали на озброєнні придатну для використання вогнепальну, вибухову та іншу зброю, виконуючи вказівки керівників, з метою виконання поставлених завдань виїхали в зону проведення бойових дій, а саме до міста Маріуполя Донецької області, що з 1 березня 2022 року перебувало у повному оточені військовослужбовців РФ.

У вказаний період часу місто Маріуполь піддавалось щоденним ракетним та артилерійським ударам, що спричинило жертви серед людей. Тривали масовані обстріли більшості мікрорайонів міста і бойові зіткнення у різних його частинах.

При цьому, ОСОБА_4 усвідомлював явну злочинність власних дій та передбачав можливість настання тяжких наслідків, у тому числі загибелі людей, розумів, що він порушує встановлений ст.ст. 1-3, 68 Конституції України державний устрій та порядок, посягає на суверенітет та територіальну цілісність України, з метою зміни меж її території та розширення впливу РФ.

30 серпня 2023 року ОСОБА_4 , як активного учасника так званої «Специальной военной операции», «Указом президента Российской Федерации» нагороджено орденом «За мужество».

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 260, ч. 2 ст. 110, ч. 2 ст. 111 КК України.

27 березня 2025 року у кримінальному провадженні № 0000115 від 29.09.2022 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 260 КК України.

В ході проведення опертивно - розшукових заходів оперативними працівниками ВКП ГУНП в АР Крим та м. Севастополі встановлено, що ОСОБА_4 проживає на ТОТ Крим за адресою: АДРЕСА_1 , державний кордон України та адміністративної межі не перетинав, тобто на даний час знаходиться на ТОТ АР Крим.

Відповідно до листа-роз`яснення Акціонерного товариства «Укрпошта», починаючи з 27.03.2014 поштові відправлення, які направлені УДППЗ «Укрпошта» з материкової частини України, не приймаються поштою АР Крим та м. Севастополя та повертаються у зворотному напрямку.

Відповідно до листа МЗС України від 13.10.2022 № 72/11-612/1-81401 «Щодо припинення дії міжнародного договору» - Протокол про встановлення дипломатичних відносин між Україною і Російською Федерацією припинив свою дію 24 лютого 2022 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.

Згідно з статтею 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.

Згідно із ч.3 ст.12 Закону №1207-VII порядок вручення повістки про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, а також правові наслідки ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який виїхав та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, визначаються КПК України.

Згідно із абз. 1 ч.8 ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що вона виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з частинами 1,2, 4-7 цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

На виконання вимог КПК України, з метою здійснення вручення ОСОБА_4 повідомлено про підозру у кримінальному провадженні № 0000115 від 29.09.2022, було розміщено оголошення у газеті «Урядовий кур`єр» від 09.04.2025 № 73 (7998), а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Також відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про підозру ОСОБА_4 вручено під розпис його захиснику ОСОБА_6 .

Відповідно до ч.1 ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.276-279 КПК України повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень.

Наведені обставини дають слідчому судді підстави вважати, що відповідно до вимог ст. 42 КПК України ОСОБА_4 набув статусу підозрюваного у кримінальному провадженні № 0000115 від 29.09.2022.

Постановою прокурора відділу прокуратури АР Крим та міста Севастополя від 10.04.2025 з кримінального провадження № 0000115 від 29.09.2022 матеріали досудового розслідування стосовно ОСОБА_4 виділено в окреме кримінальне провадження № 0000068.

12 травня 2025 року ОСОБА_4 повідомлено про зміну раніше повіломленої підозри з ч.2 ст. 260 КК України на ч.2 ст. 260, ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України.

З метою вручення ОСОБА_4 повідомлення про зміну раніше повідомленої підозри, а також проведення слідчих та інших процесуальних дій у кримінальному провадженні № 0000068 від 10.04.2025 у газеті «Урядовий кур`єр» № 67 (7992) від 01.04.2025, а також на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора були розміщені оголошення про його виклик на 07.04.2025, 08.04.2025, 09.04.2025 о 10 год, 12.05.2025, 13.05.2025, 14.05.2025 о 10 год до прокуратури АР Крим та м. Севастополя, що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Ділова 24, каб. 406.

Також відповідно до вимог абзацу 3 ч. 8 ст. 135 КПК України копію повідомлення про зміну раніше повідомленої підозру ОСОБА_4 вручено під розпис його захиснику ОСОБА_6 .

На визначені дати виклику підозрюваний ОСОБА_4 до органу процесуального керівництва не з`явився, причини неявки не повідомив.

Наведені обставини дають підстави вважати, що порядок виклику ОСОБА_4 для проведення певних процесуальних дій, передбачений КПК України, органом досудового розслідування був дотриманий, що дає слідчому судді підстави вважати, що ОСОБА_4 належним чином повідомлений про виклики до органу досудового розслідування та відповідно до положень ст. 42 КПК України набув статусу підозрюваного.

Повідомлена ОСОБА_4 підозра ґрунтується на зібраних в ході досудового розслідування доказах, які досліджено слідчим суддею в ході розгляду клопотання, зокрема на: протоколах огляду інтернет видань від 06.04.2023, від 28.04.2023, від 05.03.2023, від 08.08.2023, від 10.08.2023, від 14.08.2023, від 26.11.2024, від 27.11.2024, від 27.11.2024, від 29.11.2024, від 04.04.2025; висновку експерта № 21746/23-35 від 14.03.2024 за результатами проведення судової портретної експертизи; висновку експерта № 12465/24/35 від 26.02.2025 за результатами проведення судової портретної експертизи, тощо та станом на час розгляду цього клопотання відповідає вимогам Європейського суду з прав людини щодо поняття «обґрунтованості», яка відображена у п.175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», зокрема термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Водночас, слідчий суддя зауважує, що вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_4 складу інкримінованих йому злочину, а також доведеність вини та правильність кваліфікації дій за ч.2 ст. 260, ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України знаходиться поза межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на даній стадії кримінального провадження.

Постановою старшого слідчого 1-го відділу СУ ГУНП в АР Крим та місті Севастополі ОСОБА_3 від 14.04.2025 підозрюваний ОСОБА_4 відповідно до положень ст. 281 КПК України оголошений у міжнародний розшук, у зв`язку з чим досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000068 від 10.04.2025 зупинено.

За наявною у органу досудового розслідування інформацією ОСОБА_4 проживає на ТОТ Крим за адресою: АДРЕСА_1 , державний кордон України та адміністративної межі не перетинав, тобто на даний час знаходиться на ТОТ АР Крим.

Проаналізувавши та оцінивши вищезазначені докази, що додані слідчим до клопотання, слідчий суддя вважає, що вони свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_4 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 260, ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України, оскільки доводять факти та обставини, що можуть переконати об`єктивного спостерігача у тому, що підозрювана могла вчинити інкриміноване їй кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність, зокрема, ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 статті 177 КПК (частина 2 статті 177 КПК України).

Слідчий суддя вважає доведеним ризик переховування від органу досудового розслідування, враховуючи, що наявні у матеріалах клопотання докази дають достатньо підстав вважати, що підозрюваний ОСОБА_4 , який є громадянином України, переховується на тимчасово окупованій території України, підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину, оголошений у міжнародний розшук.

Ризик продовження кримінального правопорушення, на якій посилається слідчий у клопотанні, слідчий суддя вважає недоведеним.

Згідно до ч. 6 ст. 193 КПК України слідчий суддя може розглянути клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обрати такий запобіжний захід за відсутності підозрюваного, лише у разі, якщо прокурором, крім наявних підстав, передбачених ст. 177 КПК України, буде доведено, що підозрюваний переховується на тимчасово окупованій території. У такому разі після затримання особи і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя за участю підозрюваного розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжкого злочину проти основ національної безпеки України, оголошеий у міжнародний розшук, на даний час переховується від органу досудового розслідування на тимчасово - окупованій території АР Крим.

Згідно з ч. 4 ст.197 КПК України, у разі постановлення слідчим суддею, судом ухвали про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого на підставі частини шостої статті 193 КПК України строк дії такої ухвали не зазначається.

Відповідно до абзацу 2 ч.4 ст.183 КПК України, при обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно підозрюваного, обвинуваченого, який оголошений у міжнародний розшук, та/або який виїхав, та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 202 КПК України, слідчий суддя,-

постановив:

Клопотання задовольнити.

Обрати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю м. Сімферополя Автономної Республіки Крим, підозрюваному у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.260, ч.2 ст. 110, ч.2 ст. 111 КК України, запобіжний захід у вигляді триманні під вартою у кримінальному провадженні № 0000068 від 10.04.2025.

У разі затримання особи, стосовно якої обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, і не пізніш як через сорок вісім годин з часу її доставки до місця кримінального провадження слідчий суддя, суд за участю підозрюваної розглядає питання про застосування обраного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або його зміну на більш м`який запобіжний захід, про що постановляє ухвалу.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження та може бути оскаржена з моменту її оголошення протягом 5 днів безпосередньо до Київського апеляційного суду, а підозрюваним - з моменту отримання ним копії ухвали.

Слідчий суддя ОСОБА_1