ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року слідчий суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 розглянувши у відкритомусудовому засіданні клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Копилів Макарівського району Київської області, українця, громадянина України, одруженого, на утриманні має трьох дітей, з вищою освітою, офіційно не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

підозрюваного у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.115, ч. 1 ст.263 КК України, у кримінальному провадженні №0000881 від 16.06.2025 року, -

встановила:

до провадження слідчого надійшло клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором Фастівської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_7 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15 ч. 1 ст.115, ч. 1 ст.263 ККУкраїни, у кримінальному провадженні №0000881 від 16.06.2025 року.

У клопотанні слідчий зазначає, що 15 червня 2025 року близько 23 години ОСОБА_8 разом з ОСОБА_9 перебував по АДРЕСА_3 , де вживали спиртне. В цей час до них підійшов ОСОБА_4 , який почав біля них вживати спиртне, яке приніс із собою. Під час розпиття спиртних напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_4 виник словесний конфлікт, в ході якого останній висловив погрозу в бік ОСОБА_8 , та в нього виник умисел назаподіяння шкоди життю та здоров`ю останнього.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на позбавлення життя ОСОБА_8 , ОСОБА_4 пішов до свого місця проживання, де взяв до рук обріз рушниці ІЖ-17 та зарядив одним патроном. Близько близько 23 години 50 хвилин повернувся до місця де перебував ОСОБА_8 , маючи прямий умисел на заподіяння шкоди життю та здоров`ю, а саме умисел на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_8 , умисно зробив один постріл в сторону потерпілого ОСОБА_8 .

ОСОБА_4 усвідомлюючи суспільну-небезпечність своїх діянь та бажаючи настання наслідків, у вигляді смерті ОСОБА_8 , маючи можливість надати першу медичну допомогу, зателефонувавши в медичний заклад або покликати на допомогу, цього не зробив. Незважаючи на те, що він вичинив всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, кримінальне правопорушення не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, оскільки потерпілий ОСОБА_8 , відчуваючи сильний біль, усвідомлюючи, що його життю та здоров`ю загрожує небезпека, щоб запобігти своїй смерті почав просити про допомогу сторонніх людей.

Після чого ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину.

В результаті дій ОСОБА_4 потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритого вогнепального поранення кістки лівого плеча та передпліччя.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, а саме у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Разом з цим, ОСОБА_4 , в невстановлений в ході досудового розслідування час та місці, але не пізніше 2025 року, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст. ст. 41, 92 Конституції України, ст. ст. 178, 328 Цивільного кодексу України, та вищенаведених нормативно-правових актів, у невстановленому досудовим розслідуванні місці знайшов обріз рушниці ІЖ 17, який в подальшому переніс до свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , де продовжив незаконне зберігання до моменту вилучення працівниками поліції.

Так, 16 червня 2025 року в період часу з 14:34 по 14:04 за адресою:

АДРЕСА_4 в ході затримання особи в порядку ст. 208 КПК України, під час проведення особистого обшуку ОСОБА_4 , в останнього в рюкзаку, було виявлено та вилучено обріз рушниці ІЖ 17, який останній незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

Таким чином, ОСОБА_4 підозрюється у придбанні та зберіганні вогнепальної зброї, без передбаченого законом дозволу, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

16.06.2025 року о 10 год. 37 хв. ОСОБА_4 затримано в порядку

ст. 208 КПК України.

16.06.2025 року ОСОБА_4 слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 ч. 1 ст. 263 КК України.

В обґрунтування необхідності застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий посилається на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, а тому може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, а також незаконно впливати на потерпілого та свідків у даному кримінальному провадженні з метою схилити останніх до зміни своїх показів з метою приховування своєї злочинної діяльності та матиме можливість вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_4 може вирішити питання щодо його призову на військову службу у райони віддалені від розташування органу досудового розслідування та суду, що у подальшому може бути використане останнім для перешкоджання досудовому розслідуванню через не можливість явки до слідчого та прокурора, що в своїй сукупності підтверджує наявність ризику, передбаченого п. 4 ч. 1 ст.177 КПК України.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Захисник ОСОБА_5 заперечував щодо задоволення даного клопотання, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме цілодобовий домашній арешт.

Підозрюваний ОСОБА_4 підтримав думку захисника.

Слідчий суддя, вивчивши клопотання, вислухавши учасників провадження, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності і взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, дійшов наступних висновків.

16.06.2025 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15 ч.1 ст.115, ч.1 ст.263 КК України.

Частиною 2 статті 29 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та порядку, встановлених законом.

Слідчий суддя, суд згідно частини першої статті 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, враховуючи, що відповідно до частини п`ятої статті 9 КПК кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, приймає до уваги, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Феррарі-Браво проти Італії» не можна ставити питання про те, що арешт є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення і характер інкримінованих правопорушень, оскільки останнє є завданням попереднього розслідування. Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Фокс, Кемпбел і Гартлі проти Сполученого Королівства» зазначив, що «обґрунтована підозра» передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача у тому, що відповідна особа могла вчинити злочин.

Слідчий суддя, перевіряючи обґрунтованість підозри, вважає, що дані які вказують на обґрунтовану підозру, які навіть в сторонньої людини не можуть викликати розумних сумнівів, підтверджуються доказами, а саме:

-протоколом огляду місця події від 16.06.2025, в ході якого за адресою: АДРЕСА_3 виявлено та вилучено частину контейнеру до гільзи від гладкоствольної зброї, фіксатор до реміню чорного кольору з шкіряного замісника, фрагмент тканини з одягу, а також зроблено змиви РБК з поверхні бруківки;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 16.06.2025;

-протоколом обушку від 16.06.2025, в ході якого за місцем проживання ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , вявлено та вилучено рушницю з маркуванням 6860, магазин до неї, 7 предметів, схожих на патрони із маркуванням БПЗ 7, 62 на 54r, 1 предмет зовні схожий на патрон 12*, 1 предмет зовні схожий на патрон з маркуванням Мельничук 12, 10 предметів зовні схожих на патрони з маркуванням БПЗ7,62;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 від 16.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 16.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 16.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 16.06.2025;

-протоколом затримання особи ОСОБА_4 у порядку ст. 208 КПК України від 16.06.2025, в ході якого у останнього вилучено предмет, схожий на ніж, предмет схожий на набій з написом 70мм. 6,2 мм 16, предмет схожий на зброю з написом НОМЕР_1 , що складається з двох частин та предмети зовні схожі на набої у кількості 28 шт.;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.06.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.06.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 16.06.2025 та іншими матеріалами та речовими доказами у своїй сукупності.

Слідчий суддя, приймаючи рішення, виходить з того, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, які приведені у клопотанні, та доданих матеріалах, та з того, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а тільки на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних зобов`язаний визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною і достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, тому з огляду на наведені у клопотанні дані у слідчого судді є всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, інкримінованого йому стороною обвинувачення.

Представлені докази об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином, на даному етапі хоча і не можна стверджувати про їх достатність для негайного засудження, проте можна дійти висновку про виправданість подальшого розслідування або висунення звинувачення (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства», рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства»), отже на даний час у кримінальному провадженні існують обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених статтею 176 КПК України.

У клопотанні зазначено, що у кримінальному провадженні наявні ризики, передбачені пунктами 1, 3, 5 частини першої статті 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на потерпілого та свідків, у цьому ж кримінальному провадженні; зокрема, підозрюваний, усвідомлюючи покарання, яке передбачене за вчинення кримінального правопорушення, а саме від 7 до 15 років позбавлення волі, що загрожує йому в разі визнання судом винуватим, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та матиме можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно статті 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочинну діяльність.

Згідно статті 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зав`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Слідчий суддя, вирішуючи питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, враховує як положення КПК України, так і вимоги пунктів 3 і 4 статті 5 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини, за якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливо тільки у передбачених законом випадках за встановленою законом процедурою, втім ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватись виключно на підставі суворості можливого судового рішення. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Клоот проти Бельгії» серйозність обвинувачення може служити для суду підставою для постановлення рішення про поміщення і утримання підозрюваного під вартою з метою запобігання спробі вчинення подальших порушень. Однак необхідно, щоб небезпека була явною, а запобіжний захід необхідний у світлі обставин справи і, зокрема, біографії і характеристики особи, про яку йдеться.

Слід зазначити, що стороною обвинувачення в судовому засіданні доведено наявність ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, які не спростовані стороною захисту в судовому засіданні. Вирішуючи клопотання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя враховує характер вчиненого злочину, його вік, стан здоров`я та враховує, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, приходить висновку, що докази та обставини, на які посилається сторона обвинувачення у клопотанні, дають достатні підстави слідчому судді дійти висновку про наявність ризиків, які наведені вище, а для їх запобігання вважає недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу. Застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 у виді тримання під вартою є пропорційним легітимній меті, яка ставиться до застосування запобіжних заходів, а відтак приходить до висновку про задоволення клопотання, і, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення, враховуючи підстави і обставини, передбачені статтями 177, 178 КПК України, з урахуванням пункту 1 частини четвертої статті 183 КПК України не визначає розмір застави у кримінальному провадженні.

Керуючись статтею 29 Конституції України, статями 176, 177, 178, 183, 184, 193, 194, 196, 205, 309, 532, 534 КПК України, слідчий суддя -

постановила:

Клопотання старшого слідчого відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Фастівського районного управління поліції ГУ НП в Київській області ОСОБА_6 , - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою в ДУ «Київський слідчий ізолятор» строком на 60 діб до 14 серпня 2025 року включно.

Взяти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , під варту в залі суду.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1