Справа № 367/5001/24
Провадження по справі № 1-кп/367/493/2025
У Х В А Л А

Іменем України

05 травня 2025 року Ірпінський міський суд Київської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Ірпені кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України,

у с т а н о в и в:

28 травня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області надійшов обвинувальний акт по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 лютого 2024 року за №0000605, стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 4 статті 185 КК України, з доданими до нього документами.

29 травня 2024 року ухвалою Ірпінського міського суду Київської області призначено підготовче судове засідання.

Прокурор заявив клопотання про призначення справи до судового розгляду.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 заявив клопотання про залучення йому захисника за рахунок держави на стадії судового розгляду, оскільки він не має грошових заощаджень, тому позбавлений можливості самостійно залучити собі захисника, в нього вже є безоплатний захисник, який здійснює захист за призначенням в іншій справі.

Прокурор проти задоволення клопотання обвинуваченого не заперечував.

Потерпіла ОСОБА_5 через канцелярію суду надала письмову заяву, в якій просила суд проводити підготовче та судові засідання без її участі, цивільний позов не заявила, міру покарання просила обрати на розсуд суду.

Суд, вивчивши обвинувальний акт, реєстр матеріалів досудового розслідування, вислухавши клопотання прокурора, клопотання обвинуваченого, приходить до наступного висновку.

Положеннями ч.1 ст. 48 КПК України передбачає, що захисник може у будь-який момент бути залученим обвинуваченим до участі у кримінальному провадженні. Його залучення відбувається у випадках та в порядку, визначених статтями 49 та 53 КПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 49 КПК України суд зобов`язаний забезпечити участь захисника у кримінальному провадженні у випадку, коли обвинувачений заявив клопотання про залучення захисника, але за відсутністю коштів чи інших об`єктивних причини не може його залучити самостійно.

Враховуючи, що обвинувачений ОСОБА_4 заявив, що не має грошових заощаджень для самостійного залучення захисника, суд вважає можливим залучити йому захисника за рахунок держави, з метою забезпечення обвинуваченому права на захист, яке є безумовним під час здійснення кримінального провадження на стадії судового розгляду.

У судовому засіданні суд поставив на обговорення учасників судового провадження питання про закриття кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 в частині обвинувачення за ч.4 ст.185 КК України у зв`язку з декриміналізацією діяння відповідно до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів», що набув чинності 09 серпня 2024 року.

Прокурор підтримує закриття кримінального провадження в частині епізода за 18 лютого 2024 року.

Судом встановлено, що у період часу з 11 год 09 хв по 11 год 18 хв. 18 лютого 2024 (точний час судом не встановлено), у ОСОБА_4 , який проходив повз домоволодіння АДРЕСА_1 , виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану, з території вищевказаного домоволодіння.

Після чого, перебуваючи в тому ж місці та той же час, ОСОБА_4 реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, з метою особистого незаконного збагачення за рахунок чужого майна, в умовах воєнного стану, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та він залишиться непоміченим, переліз через паркан та проник на територію домоволодіння по АДРЕСА_1 . У подальшому. ОСОБА_4 зайшов під навіс на території домоволодіння, звідки таємно викрав майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: драбину алюмінієву 3-х секційну вартістю 800 грн; тачку садову Forte WB6211 вартістю 1939 грн 20 коп.

У подальшому, ОСОБА_6 разом із викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, розпорядившись ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_5 матеріального збитку на загальну суму 2739 грн 23 коп.

Таким чином, ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, поєднане з проникненням у сховище, в умовах воєнного стану.

Обвинуваченому судом було роз`яснено суть обвинувачення, підставу для закриття кримінального провадження відносно нього, право заперечувати проти закриття кримінального провадження, а також наслідки закриття провадження у справі.

У судовому засіданні обвинувачений не заперечував проти закриття кримінального провадження відносно нього в частині обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України. Вказав, що розуміє свої права, усвідомлює, що закриття провадження з вказаної підстави не є реабілітуючим, йому зрозумілі наслідки закриття провадження.

Прокурор у судовому засіданні проти закриття провадження за ч.4 ст. 185 КК України не заперечував.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність, мають зворотну дію в часі.

Відповідно до ст. 5 КК України, закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість. Закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі. Закон про кримінальну відповідальність, що частково пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, а частково посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, має зворотну дію у часі лише в тій частині, що пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи. Якщо після вчинення особою діяння, передбаченого цим Кодексом, закон про кримінальну відповідальність змінювався кілька разів, зворотну дію в часі має той закон, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи.

Частиною 6 ст. 3 КК України, встановлено норму, за якою зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змі до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Законом України від 18 липня 2024 року № 3886-IX "Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів", який набрав чинності 09 серпня 2024 року, внесено зміни до Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема викладено у новій редакції ст. 51 КУпАП. З огляду на внесені зміни дрібним викраденням чужого майна вважається викрадення майна, вартість якого на момент вчинення правопорушення не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Пунктом 5 підрозділу 1 розділу ХХ Податкового кодексу України передбачено що, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього Кодексу для відповідного року.

Згідно із підпунктом 169.1.1. пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України, податкова соціальна пільга дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" з 01 січня 2024 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць встановлено в розмірі 3028 грн.

Таким чином, відповідно до частини 2 статті 51КУпАП (в редакції закону станом на 09 серпня 2024 року), крадіжка чужого майна вважається дрібною, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить від 0,5 до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (від 757,00 грн до 3028,00 грн)

З викладеного вбачається, що втратила чинність норма закону, яким встановлювалась кримінальна протиправність діяння, а саме розмір крадіжки 0,2 неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, тобто - 302,80 грн, яка діяла до 09 серпня 2024 року.

Таким чином, внесені законодавцем зміни призвели до часткової декриміналізації діяння і дія Закону має зворотну дію у часі, тому скасовує кримінальну відповідальність у разі заподіяння меншої шкоди, ніж встановлено нормою закону.

Пунктом 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Відповідно до ч. 3 ст. 479-2 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, втратив чинність закон, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння, суд зупиняє судовий розгляд і запитує згоду обвинуваченого на закриття кримінального провадження з підстави, передбаченої пунктом 4-1 частини першої статті 284 КПК України. Суд закриває кримінальне провадження на цій підставі, якщо обвинувачений проти цього не заперечує.

Зважаючи на те, що обвинувачений не заперечує проти закриття кримінального провадження відносно нього в частині обвинувачення за ч.4 ст. 185 КК України, розуміє наслідки його закриття, то кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 за ч.4 ст.185КК України підлягає закриттю на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку втратою чинності законом, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Цивільний позов у кримінальному провадженні відсутній.

Судові витрати в даному кримінальному провадженню відсутні.

Речові докази відсутні.

Суд вирішуючи питання про призначення справи до розгляду по іншому епізоду зазначає наступне.

Кримінальне провадження підсудне Ірпінському міському суду Київської області відповідно до статей 32, 33 КПК України.

Підстав для прийняття рішення, передбачених пунктами 1-4 частини 3 статті 314 КПК України, немає.

Обвинувальний акт складено відповідно до вимог статті 291 КПК України та при його затвердженні прокурором дотримано вимоги процесуального закону, підстав для його повернення прокурору немає.

З вказаних мотивів суд приходить до висновку про необхідність призначення судового розгляду кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, у відкритому судовому засіданні, викликати у судове засідання учасників судового провадження.

Клопотань про застосування запобіжного заходу обвинуваченому в даному кримінальному провадженні не надходило.

На підставі викладеного, керуючись статтями 314-316, 372 КПК України, суд

у х в а л и в:

Кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000605 від 22 лютого 2024 року в частині обвинувачення ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, (обвинувачення за епізодом 18 лютого 2024 року у період часу з 11 год 09 хв по 11 год 18 хв) закрити на підставі п. 4-1 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з втратою чинності закону, яким встановлювалася кримінальна протиправність діяння.

Призначити кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області на 14 годину 30 хвилин 26 травня 2025 року.

Судовий розгляд кримінального провадження стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 4 статті 185 КК України, проводити одноособово.

Викликати до судового розгляду прокурора, обвинуваченого та захисника.

Клопотання обвинуваченого задовольнити.

Доручити Північному міжрегіональному центру з надання безоплатної правничої призначити захисника для здійснення захисту обвинуваченому ОСОБА_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.185 КК України, та забезпечити його прибуття о 14 год. 30 хв. 26 травня 2025 року до Ірпінського міського суду Київської області для участі у розгляді вищезазначеного кримінального провадження зі стадії судового розгляду.

Ухвалу суду про залучення захисника негайно направити до Північного міжрегіонального центру з надання безоплатної правничої допомоги (), яка є обов`язковою для негайного виконання.

Довести до відома залученого захисника про необхідність завчасного (до початку судового засідання) ознайомлення із матеріалами клопотання і узгодження позиції захисту із обвинуваченим.

Ухвала в частині закриття кримінального провадження може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Ірпінський міський суд Київської області протягом 7 (семи) днів з моменту її проголошення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1