Рівненський апеляційний суд
________________________________________________________
У Х В А Л А

Іменем України

10 червня 2025 року м. Рівне

Справа № 572/2366/20

Провадження № 11-кп/4815/511/25

Колегія суддів Рівненського апеляційного суду в складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участі: секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілих адвоката ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в режимі відеоконференції клопотання прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_9 про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, неодруженої, з середньою освітою, раніше не судимої, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесено до ЄРДР за № 0000647 від 07.07.2020 року, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України за апеляційними скаргами представника потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_8 , прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2025 року відносно ОСОБА_6 за ст. 118 КК України,

ВСТАНОВИЛА:

Вироком Сарненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2025 року перекваліфіковано дії ОСОБА_6 із ч. 1 ст. 115 КК України на ст.118 КК України.

Визнано ОСОБА_6 винуватою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 118 КК України та призначено ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зараховано обвинуваченій ОСОБА_6 в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення з 07.07.2020 року по 10.07.2020 року, строк тримання під вартою з 03.03.2025 року по 17.04.2025 року, а також строк із 18.04.2025 року по дату набрання цим вироком законної сили, з розрахунку, що одному дню попереднього ув`язнення відповідає один день позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі ухвалено обчислювати з дати її затримання з 03.03.2025 року.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 у виді тримання під вартою продовжено до 16.06.2025 року з утриманням її в Рівненському слідчому ізоляторі без визначення розміру застави.

Цивільний позов ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про стягнення моральної (немайнової) шкоди задоволено частково: стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 40000 грн. заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди; стягнуто із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_11 40000 грн. заподіяної кримінальним правопорушенням моральної шкоди.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_10 , ОСОБА_11 до ОСОБА_6 про стягнення моральної (немайнової) шкоди відмовлено.

Стягнуто із ОСОБА_6 на користь держави понесені процесуальні витрати у сумі 2615 грн. 02 коп. у виді витрат, пов`язаних із залученням експертів.

Вирішено питання щодо речових доказів у даному кримінальному провадженні.

Скасовано арешт, накладений ухвалою слідчого судді Сарненського районного суду Рівненської області від 09.07.2020 року у справі № 572/1742/20.

У даному кримінальному провадженні відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційний розгляд за апеляційними скаргами представника потерпілих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_8 , прокурора Сарненської окружної прокуратури ОСОБА_9 , представника потерпілого ОСОБА_11 - адвоката ОСОБА_12 на вирок Сарненського районного суду Рівненської області від 18 квітня 2025 року відносно ОСОБА_6 за ст. 118 КК України на 10 червня 2025 року.

05 червня 2025 року прокурором подано клопотання про продовження строку тримання під вартою щодо обвинуваченої ОСОБА_6 .

В обгрунтування заявленого клопотання прокурор вказує на продовження існування ризиків, передбачених п.п.1, 4 ч.1 ст. 177 КПК України (можливість переховуватись від суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином), які виправдовують її тримання під вартою.

Наголошує, що враховуючи наявність вагомих доказів винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого злочину, тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, санкція якої передбачає позбавлення волі на строк від 7 до 15 років, неодноразове порушення обвинуваченою запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на певний період доби, застосований ухвалою Сарненського районного суду від 07.08.2022 року, неодноразову неявку на судовий розгляд в суд першої інстанції, нестабільність її соціальних зв`язків, обвинувачена може вжити заходів, щоб переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню з метою уникнення відповідальності.

На думку прокурора, застосування інших більш м`яких запобіжних заходів до обвинуваченої не зможе запобігти настанню наявних ризиків, які не зменшилися і продовжують існувати, та не забезпечить належного виконання останньою її процесуальних обов`язків, з урахуванням тяжкості інкримінованого злочину, обставин його вчинення та особи обвинуваченої.

Звертає увагу, з урахуванням наведеного обґрунтування в клопотанні, практики Європейського Суду, що продовження обвинуваченій запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та обмеження її прав, не суперечить ст. 5 «Конвенції з прав людини та основоположних свобод», оскільки тяжкість злочину, перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя, що може вимірюватись суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, виправдовує попереднє ув`язнення, як виключну міру запобіжного заходу протягом певного часу.

Просить продовжити строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченій ОСОБА_6 на 60 днів без визначення застави.

Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який підтримав клопотання, обвинувачену, її захисника ОСОБА_7 , представника потерпілих, які не заперечили проти задоволення клопотання прокурора, перевіривши доводи клопотання і матеріали кримінального провадження в межах доводів клопотання, колегія суддів приходить до висновку, що клопотання прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з резолютивної частини оскарженого вироку, судом першої інстанції прийнято рішення стосовно обвинуваченої ОСОБА_6 щодо продовження заходу забезпечення кримінального провадження ? запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 16.06.2025 року, що є складовою частиною вироку суду першої інстанції.

На даний час у кримінальному провадженні стосовно обвинуваченої судом апеляційної інстанції не прийнято рішення, визначене ч. 1 ст. 407 КПК України, за результатами розгляду поданих апеляційних скарг представників потерпілих та прокурора на вирок суду першої інстанції і до закінчення визначеного судом першої інстанції строку тримання під вартою обвинуваченої, а саме до 16 червня 2025 року, в силу об`єктивних причин, кримінальне провадження не може бути розглянуте по суті з винесенням відповідного судового рішення.

За приписами ст. 131 КПК України запобіжний захід, як захід забезпечення кримінального провадження, застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 331 КПК України за наявності клопотань, суд під час судового розгляду зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження запобіжного заходу до закінчення двомісячного строку з дня його застосування. За результатами розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та надсилається уповноваженій службовій особі до місця ув`язнення.

Положеннями ст. 199 КПК України регламентовано порядок продовження строку тримання під вартою.

З аналізу положень ст.ст. 177, 183, 194, 197, 199 КПК України вбачається, що розглядаючи клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд повинен з`ясувати всі обставини, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися і продовжують існувати, або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою, тобто які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе і необхідне, оскільки жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти наявним ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а також обставини, які перешкоджають завершенню судового провадження до закінчення обраного чи продовженого строку тримання під вартою. Продовжуючи строк тримання під вартою, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинувачених, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Тримання під вартою та продовження строку такого тримання може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які, не зважаючи на презумпцію невинуватості, переважають над принципом поваги до особистої свободи.

Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет продовження існування ризиків, передбаченого п.п.1,4 ч.1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що такі доводи є обґрунтованими.

Дослідивши клопотання прокурора та матеріали кримінального провадження в межах доводів клопотання, колегія суддів встановила наявність передбачених законом обставин, які пов`язують необхідність продовження строку тримання під вартою обвинуваченій.

Зважаючи на те, що ризики не зменшилися та продовжують існувати, а жоден з більш м`яких запобіжних заходів, окрім застосованого стосовно обвинуваченої запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не зможе запобігти заявленим ризикам, а також гарантувати належну процесуальну поведінку останньої, з урахуванням інкримінованого кримінального правопорушення, яке відносяться до кримінальних правопорушень проти життя та здоров`я особи, особи обвинуваченої, її поведінки у судовому провадженні, виду і міри призначеного покарання та яке передбачене за інкримінований злочин від 7 до 15 років розбавлення волі, що є вагомим психологічним фактором, який може сприяти переховуванню від суду, враховуючи норми КПК України щодо загальних положень про запобіжні заходи, з метою запобігання спробам переховуватись від суду чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню та досягнення дієвості цього провадження, на думку колегії суддів, клопотання прокурора є таким, що підлягає до задоволення.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідне продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 строк тримання під вартою на 60 днів без права внесення застави.

Керуючись ст. ст. 331, 405 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора ? задовольнити.

Продовжити обвинуваченій ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк тримання під вартою на 60 днів ? до 08 серпня 2025 року включно без права внесення застави.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.

Копію ухвали направити прокурору, начальнику ДУ "Рівненський слідчий ізолятор", іншим учасникам кримінального провадження ? для виконання та для відома, відповідно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3