справа № 488/1868/21
провадження № 1-кп/488/58/25
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2025 року

Корабельний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві в режимі відеоконференеції кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

31.03.2021 року, точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , вступив в злочинну змову з особою, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме, на вчинення розбійного нападу на мешканця вказаного будинку - ОСОБА_6 з метою заволодіння належним йому майном.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 та особа, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме, дочекались, коли ОСОБА_6 повернувся додому приблизно о 14:00 год., та здійснили напад на останнього, завдавши удвох множинні удари руками по голові та обличчю ОСОБА_6 , а також особа, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме, підняв з землі дерев`яну палицю та наніс нею удар по руці ОСОБА_6 .

В результаті спільних злочинних дій ОСОБА_4 та особа, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме, потерпілому спричинено тілесні ушкодження у вигляді перелому 5-ї п`ясної кістки правої кисті без зміщення уламків, які за ступенем тяжкості відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я, струсу головного мозку, що відноситься до категорії легких, що призвели до короткочасного розладу здоров`я, та синців обох очей, саден правої брови, які відносяться до категорії легких.

Подолавши таким чином супротив потерпілого, ОСОБА_4 та особа, кримінальне провадження щодо якої виділене в окреме, переслідуючи корисливий мотив, обшукали кишені одягу, який знаходився на ОСОБА_6 , та відкрито заволоділи майном, належним ОСОБА_6 , а саме, з кишень джинсів потерпілого заволоділи грошовими коштами загальною сумою 90 грн. та з внутрішньої кишені куртки заволоділи мобільним телефоном марки НТС моделі Desire 620G, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , білого кольору, вартістю 346,67 грн., спричинивши останньому матеріальний збиток на загальну суму 346,67 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_4 в інкримінованому правопорушенні свою вину визнав частково; пояснив, що 31.03.2021 року його знайома ОСОБА_7 попросила його прийти за адресою: АДРЕСА_2 , та поприбирати там. Також вона попросила поговорити з мешканцем, який орендує в неї будинок, оскільки останній не сплачує оренду. Він разом з ОСОБА_8 прийшли до будинку та почали випивати. Після вживання алкогольних напоїв він, ОСОБА_4 , заснув. Прокинувся вже коли прийшов ОСОБА_6 . Він, ОСОБА_4 , та ОСОБА_8 почали ругатись і битися зі ОСОБА_6 . Майно ОСОБА_6 не забирав.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 31.03.2021 року прийшов разом з ОСОБА_9 за адресою: АДРЕСА_2 . Цей будинок він орендує у ОСОБА_10 . Коли прийшли, в будинку перебували 2 незнайомих йому чоловіків. ОСОБА_4 одразу почав бити його та ображати нецензурною лайкою. Після цього, ОСОБА_4 почав перевіряти його кишені, доставши мобільний телефон та 90 грн., забрав собі.

Під час судового розгляду сторона обвинувачення відмовилася від допиту свідків у даному кримінальному провадженні, сторона захисту не наполягала на допиті свідків.

Вина ОСОБА_4 доведена сукупністю доказів, зокрема:

- протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 01.04.2021 року, з якого вбачається, що ОСОБА_6 звернувся до поліції із заявою про те, що невстановлені особи 31.03.2021 року відкрито із застосуванням насильства, що не є небезпечним в момент застосування, заволоділи його майном;

- заявою ОСОБА_6 про дозвіл на огляд домоволодіння від 01.04.2021 року;

- заявою ОСОБА_11 про дозвіл на огляд домоволодіння від 01.04.2021 року;

- протоколом огляду місця події від 01.04.2021 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2021 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2021 року;

- протоколом огляду предмету від 05.04.2021 року;

- висновоком експерта № 353 судово-медичної експертизи потерпілого ОСОБА_6 підтверджуються тілесні ушкодження у вигляді синців обох очей, перелому 5-ї п`ясної кістки правої кисті без зміщення уламків, струсу головного мозку. Дані тілесні пошкодження утворилися від не менш трьох ударних дій тупими твердими предметами, якими могли бути руки, ноги та інші предмети, з давністю утворення біля тижня до часу огляду. По ступеню тяжкості дані тілесні пошкодження відносяться: синці та садна на обличчі до категорії легких; струс головного мозку до категорії легких, що призвели до короткочасного розладу здоров`я; перелом 5-ї п`ясної кістки правої кисті без зміщення до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Тілесні пошкодження, наявні у потерпілого ОСОБА_6 спричинені іншою особою;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2021 року;

- протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 08.04.2021 року;

- протоколом огляду місця події від 08.04.2021 року;

- заявою ОСОБА_8 від 03.04.2021 року;

- постановою про визнання речовим доказом від 03.04.2021 року;

- висновком експерта № СЕ-19/115-21/4615-ТВ від 08.04.2021 року про ринкову вартість мобільного телефону марки НТС моделі Desire 620G;

- постановою про визнання речовими доказів та передачу їх на зберігання від 14.04.2021 року;

- постановою про визнання речовими доказів та передачу їх на зберігання від 21.05.2021 року;

- ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 14.05.2021 року;

- заявою ОСОБА_11 про дозвіл на огляд домоволодіння від 08.04.2021 року;

- протоколом проведення слідчого експеримента з потерпілим ОСОБА_6 від 08.04.2021 року, згідно якому в присутності понятих потерпілий ОСОБА_6 детально розповів про місце, обставини та дії кожного з нападників по відношенню до нього, що мали місце 31.03.2021 року в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заявою ОСОБА_11 про дозвіл на огляд домоволодіння від 08.04.2021 року;

- протоколом проведення слідчого експеримента зі свідком ОСОБА_11 від 08.04.2021 року, згідно якому в присутності понятих свідок ОСОБА_11 детально розповіла про місце, обставини та дії кожного з нападників по відношенню до потерпілого, що мали місце 31.03.2021 року в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

- протоколом проведення слідчого експеримента зі свідком ОСОБА_9 від 08.04.2021 року, який був переглянутий в судовому засіданні, з якого вбачається, що в присутності понятих свідок ОСОБА_9 детально розповів про місце, обставини та дії кожного з нападників по відношенню до нього та потерпілого, що мали місце 31.03.2021 року в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заявою ОСОБА_11 про дозвіл на проведення слідчих дій за місцем розташування домоволодіння від 24.04.2021 року;

- протоколом проведення слідчого експеримента з підозрюваним ОСОБА_8 від 24.04.2021 року, згідно якому в присутності понятих підозрюваний ОСОБА_12 детально розповів про місце, обставини та свої дії разом з ОСОБА_4 по відношенню до потерпілого, що мали місце 31.03.2021 року в приміщенні домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2

Досліджені в судовому засіданні докази по справі, ніким не спростовані та узгоджуються між собою, письмові докази належним чином складені, у суду немає підстав сумніватися у їх достовірності.

За змістом ст.62 Конституції України під час розгляду кримінальних проваджень суд має суворо додержуватись принципу презумпції невинуватості, згідно з яким особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з вимогами ст.91 КПК України доказуванню у кримінальному провадженні підлягає, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення. Обов`язок доказування зазначених обставин під час судового розгляду покладається на прокурора.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні, жодних клопотань з цього приводу стороною захисту не заявлялося. Покази потерпілого, надані в судовому засіданні, є послідовними, узгодженими та у суду немає підстав сумніватися в їх достовірності.

Аналіз досліджених доказів, які суд вважає належними, допустимими і в сукупності достатніми для ухвалення вироку, дозволяє дійти висновку про те, що своїми діями ОСОБА_4 , за кваліфікуючими ознаками напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Обираючи міру покарання, суд враховує тяжкість та обставини скоєного правопорушення, особу обвинуваченого, раніше не судимого, характеристики з місця проживання та роботи, які представлені сторонами, часткове відшкодування завданої шкоди, а також надану розписку ОСОБА_6 згідно якої обвинувачений відшкодував потерпілому моральну шкоду в розмірі 1000 грн.

Обставиною, яка пом`якшує покарання є щире каяття в тій частині в якій обвинувачений визнав свою вину.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Відповідно до змісту ст.ст. 50, 65 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами. Суд, при призначенні покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Виходячи з засади співмірності призначене покарання за своїм видом і розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності та даним про особу винного. При виборі заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, які його пом`якшують і обтяжують. Без урахування і належної оцінки всіх цих обставин у своїй сукупності обрана міра покарання не може вважатися справедливою.

Згідно ч. 6 ст. 368 КПК України, обираючи і застосовуючи норму закону України про кримінальну відповідальність до суспільно небезпечних діянь при ухваленні вироку, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у своїй постанові від 01 лютого 2018 року (справа №634/609/15-к, провадження №51-658 км17) зазначив, що підставами для судового розсуду при призначенні покарання виступають: кримінально-правові, відносно-визначені (де встановлюються межі покарання) та альтернативні (де передбачено декілька видів покарань) санкції; принципи права; уповноважуючі норми, в яких використовуються щодо повноважень суду формулювання «може», «вправі»; юридичні терміни та поняття, які є багатозначними або не мають нормативного закріплення, зокрема «особа винного», «щире каяття» тощо; оціночні поняття, зміст яких визначається не законом або нормативним актом, а правосвідомістю суб`єкта правозастосування, наприклад, при врахуванні пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин (статті 66, 67 КК України), визначенні «інших обставин справи», можливості виправлення засудженого без відбування покарання, що має значення для застосування ст.75 КК України тощо; індивідуалізація покарання - конкретизація виду і розміру міри державного примусу, який суд призначає особі, що вчинила злочин, залежно від особливостей цього злочину і його суб`єкта. Дискреційні повноваження суду визнаються і Європейським судом з прав людини (зокрема справа «Довженко проти України»), який у своїх рішеннях зазначає лише про необхідність визначення законності, обсягу, способів і меж застосування свободи оцінювання представниками судових органів, виходячи із відповідності таких повноважень суду принципу верховенства права. Це забезпечується, зокрема, відповідним обґрунтуванням обраного рішення в процесуальному документі суду тощо.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, наявність обставини, яка пом`якшує покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання за ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції відповідної частини вказаної статті, що на думку суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 КК України конфіскація майна встановлюється за тяжкі та особливо тяжкі корисливі злочини, а також за злочини проти основ національної безпеки України та громадської безпеки незалежно від ступеня їх тяжкості і може бути призначена лише у випадках, спеціально передбачених в Особливій частині цього Кодексу.

В діянні обвинуваченого, передбаченому ч.2 ст.187 КК України, наявний корисливий мотив, дане кримінальне правопорушення є тяжким, покарання у виді конфіскації майна за його вчинення передбачено в особливій частині КК України.

Доля речового доказу підлягає вирішенню у відповідності до статті 100 КПК України.

Вартість експертизи слід стягнути з обвинуваченого.

Керуючись статтями 100, 369, 370, 373, 374 КПК України,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Строк покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Речовий доказ мобільний телефон марки НТС моделі Desire 620G, ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , білого кольору, - повернути власнику.

Речові докази палицю чорного кольору, упаковану у прозорий полімерний пакет, дерев`яну палицю та металевий фрагмент конусної форми у сейф-пакеті № ЕХР0420533, № ЕХР0410765, які перебувають на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів ВП № 3 МРУП ГУНП в Миколаївській області знищити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати на проведення судової експертизи в сумі 1961,40 грн.

Вирок може бути оскаржений до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1