Справа № 385/678/25
Провадження № 1-кп/385/48/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.08.2025 року м. Гайворон

Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

із секретарем судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Гайвороні, Голованівського району, Кіровоградської області в залі судових засідань Гайворонського районного суду Кіровоградської області кримінальне провадження №0000031 від 19.02.2025 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Бандурове Гайворонського району Кіровоградської області українки, громадянки України, освіта середня, не одруженої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_5

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинила вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, за таких обставин:

17 лютого 2025 року близько 15.00 год. в житловому будинку АДРЕСА_3 , між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин зумовлених особистими образами, виникла сварка. У цей час в ОСОБА_3 виник умисел на протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 .

Невідкладно приступивши до реалізації свого злочинного умислу, 17 лютого 2025 року близько 15.10 год. ОСОБА_3 , скориставшись тим, що ОСОБА_6 перебував в іншій кімнаті будинку та за її діями не спостерігав, взяла до рук молоток (кирка), обравши його знаряддям вчинення злочину.

ОСОБА_3 діючи невідкладно, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на протиправне позбавлення життя ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, утримуючи в руках молоток (кирку), підійшла до потерпілого ОСОБА_6 , де стоячи навпроти нього зі значною силою нанесла не менше п`яти послідовних ударів металевою частиною молотка (кирки) в область скроневої ділянки голови зліва потерпілого ОСОБА_6 , від яких останній впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії ОСОБА_3 , нахилившись над потерпілим, металевою частиною молотка (кирки) нанесла ще не менше дев`ятнадцяти послідовних ударів в область голови потерпілого. ОСОБА_3 , впевнившись, що досягла злочинної мети у вигляді настання смерті ОСОБА_6 , вийшла з будинку та залишила місце вчинення злочину.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №5 від 10.03.2025 на тілі трупа ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя у момент спричинення та множинних забійних ран волосяної частини голови, які відносяться легких тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Смерть ОСОБА_6 настала від забою головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепу.

Обвинувачена ОСОБА_3 , показала, що повністю винною себе не визнає, оскільки умислу на вбивство не мала. Пояснила, що 17.02.2025 року вона приїхала в с. Бандурово та зайшла до своєї хати. Звідти вона передзвонила з телефону до свого співмешканця та до ОСОБА_7 і сказала останньому, щоб він прийшов на пошту отримати виплати. Потім вона пішла до будинку де проживав ОСОБА_8 , разом з матір`ю, щоб позичити в останньої кошти. Коли вона була там, до будинку повернувся ОСОБА_8 . Після цього, вона вийшла та пішла, однак ОСОБА_8 почав йти за нею, і з неї насміхатися. Коли їй було 16 років він зґвалтував її. І з того часу постійно з неї з цього приводу насміхався. Про це зґвалтування вона нікому не розповідала і до правоохоронних органів не зверталась. Вона прийшла до свого будинку і зайшла в середину. Через кілька хвилин до будинку зайшов ОСОБА_8 , який продовжив з неї насміхатись та чіплятись. Зокрема він почав хапати руками її за руки, ноги, груди, плечі, а вона почала відштовхувати його від себе. Від цього на її тілі з`явилися «синяки», ОСОБА_8 тоді був «випивший», але не п`яний. Між ними почався конфлікт. Під час цього вона схопила молоток, який був поряд і почала наносити ним удари по голові ОСОБА_8 . Скільки саме ударів нанесла, не пам`ятає. ОСОБА_8 впав на підлогу. Потім вона пішла до своєї мами, по дорозі подзвонила брату та попросила, щоб останній її завіз додому в с. Кам`яне. Будучи вже вдома, вона співмешканцю нічого не розповідаючи, що трапилось, взяла велосипед та ним поїхала в с. Бандурово до своєї хати, щоб побачити чи ОСОБА_8 мертвий, чи можливо він пішов. Приїхавши до будинку, вона побачила, що ОСОБА_8 лежить мертвий. Після цього, вона зняла з останнього куртку, а також взяла молоток-кирку, якою наносила удари і поїхала велосипедом до себе в с. Кам`яну. Будучи в с. Кам`яній, вона в криницю на території домоволодіння, де ніхто не проживає викинула ці речі, які в подальшому за її вказівкою вилучила поліція. На наступний день, рано-вранці, за нею заїхав її брат, який завіз її в м. Гайворон, а звідти вона поїхала в м. Кропивницький до дітей. Про те, вже 19.02.2025 року, вона повернулась в м. Гайворон, звідки на таксі приїхала в с. Бандурове до будинку, щоб відкрити останній та повідомити в поліцію про скоєне. Підійшовши до будинку, вона виявила, що двері не замкнені, тому на цьому ж таксі повернулась в м. Гайворон, а потім поїхала в м. Кропивницький. Будучи в м. Кропивницький на вокзалі, вона викинула свої речі, в які була тоді одягнута. Також вона вирішила знову повернутись в м. Гайворон. Коли вже була в м. Гайвороні, її зустрів працівник поліції і вона в подальшому все розповіла та відтворила.

Потерпіла ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилася. Надіслала до суду заяву в якій вказала, що цивільний позов наразі заявляти не буде, просила провести розгляд кримінального провадження у її відсутності, вид та міру покарання визначити на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні показав, що це було 17.02.2025 року, десь о 17 год., до нього передзвонила його сестра ОСОБА_11 і спитала, чи він зможе її відвезти додому. Вона в цей час йшла в с. Бандурове в напрямку від будинку де виявили труп. Він погодився та відвіз її додому. По дорозі вона запитала його, чи зможе її зранку відвезти на маршрутку на Кропивницький. Він погодився і зранку відвіз. Про вбивство він дізнався від поліції. Іра, після затримання телефонувала йому з СІЗО, та розповіла, що ОСОБА_12 колись був її зґвалтував та вона шкодує, що так зробила. Раніше про це зґвалтування, він нічого не чув.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 17.02.2025 року, мав ОСОБА_6 підвезти. Про вбивство почув від жителів села. ОСОБА_6 спочатку пропав, його шукали всім селом.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні показав, що вони разом співмешкають десь до 3 років. 17.02.2025 року, ОСОБА_15 поїхала до батьків в с. Бандурово, десь о 9 год. ранку. Приїхала з братом ОСОБА_16 . Цього ж дня, ОСОБА_17 повернулася в с. Бандурово, бо сказала, що забула куртку і поїхала туди велосипедом. Її не було десь 40-50 хв. У ОСОБА_17 в с. Бандурово є хата, де ніхто не жив. На наступний день о 3 год. ранку за нею приїхав ОСОБА_18 і повіз на маршрутку до Кропивницького. Десь через два дні, вона приїхала з поліцією і попросила ключі від її хати в с. Бандурове.

Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показала, що в той день приїхала додому з ОСОБА_20 , близько 12 год. і побачила ОСОБА_7 , який стояв і сказав, що є виплати, і що вона йому з цього приводу дзвонила. Вона сказала, що вона йому з цього приводу не дзвонила. Потім вона поїхала в ОСОБА_20 та по дорозі підвезла ОСОБА_21 до сільської «Контори», щоб він там дізнався за виплати. На другий день вона почула, що шукають ОСОБА_21 .

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні показав, що у вільний від роботи час, він підробляє таксистом. Тому 19.02.2025 року близько 21 год. 30 хв., коли він знаходився в автомобілі таксі в м. Гайвороні, біля магазину «АТБ», до нього підійшла жінка, зовні схожа на обвинувачену. Остання попросила її звозити в с. Бандурове, а потім повернутись в м. Гайворон. По дорозі вона йому сказала, що почула, що її чоловік їй зраджує з іншою жінкою, і тому хоче їх обох застати на місці. Доїхавши до с. Бандурове, вона почала вказувати йому дорогу, пояснивши, що не хоче під`їхати безпосередньо до будинку, щоб її не помітили. Вони грунтовими дорогами приїхали в кінець села, вже неподалік від с. Кам`яне. Ця жінка пішла, куди саме, до якої хати, він пояснити не може, так як безпосередньо до хати не під`їхали. Вона повернулась вже через 5-7 хв., сказала, що нікого в будинку не має, мабуть вони в іншому місці. Після цього вони повернулись в м. Гайворон. В ОСОБА_20 вона вийшла на перехресті біля бази «Луцького». Це було близько 22 год. 30 хв., він запропонував підвезти її безпосередньо додому, однак вона відмовилась. Крім того, вина ОСОБА_3 в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується також дослідженими в судовому засіданні матеріалами кримінального провадження, долученими до обвинувального акта, а саме:

- витягом з ЄРДР №0000031 від 19.02.2025 року про вчинене кримінальне правопорушення (т. 1 а.с. 67),

-протоколом огляду місця події від 20.02.2025 р., та фототаблицями до нього в яких зафіксовано, що об`єктом огляду є житловий будинок АДРЕСА_3 та труп ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 70-86);

-протоколом огляду місця події від 21.02.2025 р. фототаблицями та флеш картою «GOODRAM 32 GB» з відеозаписом до нього, який був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні, в яких зафіксовано, що об`єктом огляду є подвір`я житлового будинку АДРЕСА_2 та в ході огляду, за участю ОСОБА_3 , були виявлені та вилучені речі (т. 1 а.с. 92-103);

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 21.02.2025 р. (т. 1 а.с. 104-107);

-протоколом огляду трупа від 21.02.2025 р. та фототаблицями до нього в яких зафіксовано, що об`єктом огляду є труп ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 110-116);

-протоколом огляду місця події від 22.02.2025 р. та фототаблицями до нього в яких зафіксовано, що об`єктом огляду є мобільний телефон марки «HUAWEI» (а.с. 121-127);

-протоколом огляду місця події від 24.02.2025 р. та фототаблицями до нього в яких зафіксовано, що об`єктом огляду є ділянка місцевості біля багатоквартирного будинку по вул. Короленка, 2, у м. Кропивницький, в ході огляду були вилучені речі (т. 1 а.с. 132-136);

-висновком експерта № 175 від 25.03.2025 року з якого вбачається, що на спортивній кофті, вилученій при огляді місця події, знайдено кров (об`єкт 57). При встановленні наявності гемоглобіну людини в цьому об`єкті, а також при визначенні видової належності крові в цьому об`єкті набором наявних в лабораторії спеціальних сироваток на білки крові тварин отримано негативні результати, тобто не отримано даних про те, що кров належить людині, чи свині, чи птиці. Можливо сліди утворені кров`ю тварин, на білки якої в лабораторії відсутні спеціальні сироватки, або сліди утворені кров`ю риби, або ж сліди крові зазнали глибокої деструкції під впливом різних факторів зовнішнього середовища (температура, вологість, вплив миючих засобів, сторонніх речовин тощо). В інших пошукових об`єктах на спортивній кофті (об`єкти 1 - 56, 58 - 88), та на спортивних штанях, вилучених при огляді місця події (об`єкти 89 - 146), кров не знайдена (т. 1 а.с. 138-139);

-протоколом огляду предмету від 26.02.2025 р., фототаблицями та DVD-R диском з відеозаписом до нього в яких зафіксовано, що об`єктом огляду є відеозаписи з камер відео спостереження розташованих на Автостанції №1 за адресою: вул. Олександрійське шосе, 1, м. Кропивницький (т. 1 а.с. 143-145);

-протоколом огляду предмету від 22.02.2025 р., в якому зафіксовано, що об`єктом огляду є мобільний телефон марки «HUAWEI» (т. 1 а.с. 147);

-висновком експерта № 22 від 21.03.2025 року з якого вбачається, що на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень немає (т. 1 а.с. 148-149);

-висновком експерта № 5 від 10.03.2025 року з якого вбачається, що на тілі трупу ОСОБА_6 мають місце тілесні ушкодження у вигляді: Відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепу. Множинних забійних ран волосяної частини голови. Дані тілесні ушкодження відповідають вказаному в постанові часу, утворились від дії тупих, твердих предметів з обмеженою, контактуючою поверхнею кожне зокрема. Тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_6 у вигляді: Відкритої черепно-мозкової травми з вдавленим скалковим переломом лівої скроневої та лівої тім`яної кісток згідно з пунктом 2.1.3. «а» «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року мають ознаки ТЯЖКИХ тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя в момент спричинення. Тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_6 у вигляді: Множинних забійних ран чола, потиличної ділянки голови зліва відповідають вказаному в постанові часу і згідно з пунктом 2.3.3. «Правил визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ України № 6 від 17.01.1995 року мають ознаки ЛЕГКИX тілесних ушкоджень, що потягли короткочасний розлад здоров`я. Судячи від кількості ушкоджень на тілі трупу ОСОБА_6 , вони утворились від щонайменше 17 разового прикладання діючої сили. Смерть ОСОБА_6 настала від забою головного мозку внаслідок відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепу. Дані тілесні ушкодження знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням смерті ОСОБА_6 . Всі тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_6 спричинені прижиттєво, що підтверджується наявністю крововиливів в м`які тканини навколо пошкоджень. Смерть ОСОБА_6 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 одразу після отримання ним тілесних ушкоджень у вигляді: Відкритої черепно-мозкової травми з переломом кісток склепіння черепу. Судячи по характеру ушкоджень на тілі трупу ОСОБА_6 удари наносились зі значною силою. Тілесні ушкодження на тілі трупа ОСОБА_6 не могли утворитись при падінні з висоти власного зросту або бути спричинені власною рукою. Судячи по характеру та локалізації ушкоджень на тілі трупу ОСОБА_6 останній, в момент їх отримання міг знаходитись як в вертикальному так і в горизонтальному положеннях, відносно особи що наносила удари. В крові трупу ОСОБА_6 етиловий та другі спирти не виявлені. В даному конкретному випадку, які не будь характерні індивідуальні ознаки травмуючого предмету не відображені (т. 1 а.с. 150-154);

-висновком експерта № 49 від 24.04.2025 року з якого вбачається, що на клапті шкіри волосяної частини голови трупа ОСОБА_6 знайдені рани, які за характером є забійними і характерні для не менше двадцяти чотирьох травмувальних дій тупих твердих предметів: Рани №1, №4, №12, №13, №15, №17, №18, №19, №20, №21 є результатом не менше десяти травмувальних дії тупого твердого предмета (предметів) з контактувальною поверхнею у вигляді тригранного кута. Вони могли утворитися внаслідок ударної дії будь-якого кута бойка молотка наданого для проведення експертизи молотка-кирочки. Рани №6, №16 є результатом не менше двох травмувальних дій тупого твердого предмета (предметів) з плоскою обмеженою контактувальною поверхнею прямокутної форми розмірами в межах орієнтовно 27x27 мм. Вони могли утворитися внаслідок прямовисної дії ударної поверхні бойка молотка наданого для проведення експертизи молотка-кирочки. Рани №2, №3, №5, №7, №8, №9, №10, №11, №22, №23 є результатом не менше десяти травмувальних дій тупого твердого предмета (предметів) з подовженою контактувальною поверхнею у вигляді прямолінійного ребра, обмеженого за довжиною. Вони могли утворитися внаслідок ударної дії будь-якого ребра бойка молотка і ребра робочої частини кирочки наданого для проведення експертизи молотка-кирочки. Рана №14 є результатом одноразової травмувальної дії тупого твердого предмета з контактувальною поверхнею у вигляді двогранного кута, обмеженого за довжиною. Рана могла утворитися внаслідок ударної дії будь-якого ребра бойка молотка наданого для проведення експертизи молотка-кирочки. Рана №24 утворилася від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактувальною поверхнею, форма і розміри якої не відобразилися. Ушкодження №1, №2, №3, №4 і №5 були спричинені предметом, контактувальна поверхня якого була забруднена слідами сполук тривалентного заліза. Ушкодження, виявлені на наданому клапті шкіри, відобразили дію слідоутворювальних поверхонь різної форми, характеру і розмірів. Рани №1-№23 на клапті шкіри голови постраждалого ОСОБА_6 могли утворитися внаслідок травмувальних дій різних частин корпусу наданого для проведення експертизи молотка-кирочки (т. 1 а.с. 156-181);

-висновком експерта № 172 від 26.02.2025 року з якого вбачається, що кров підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а.с. 183-184);

-висновком експерта № 173 від 06.03.2025 року з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0 (т. 1 а.с. 186-187);

-висновком експерта № СЕ-19/112-25/2863-БД від 25.04.2025 року з якого вбачається, що генетичні ознаки зразка букального епітелію підозрюваної ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (об`єкт № 1), які наведено в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1) (т. 1 а.с. 190-196);

-висновком судово-психіатричного експерта № 124 від 25.03.2025 року з якого вбачається, що ОСОБА_3 в момент скоєння правопорушення не страждала і в даний час психічним захворювання не страждає, не знаходилася в тимчасовому хворобливому стані. Могла усвідомлювати свої дії і керувати ними. Підпадає під дію ст.19 ч.1 КК України. У відношенні інкримінованого правопорушення ОСОБА_3 слід вважати осудною. Застосування заходів медичного характеру не потребує (т. 1 а.с. 197-199);

-висновком експерта № 49 від 13.03.2025 року з якого вбачається, що група крові трупа ОСОБА_6 , згідно «Висновку експерта» № 173 від 06.03.2025 року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ - Ав ізосерологічної системи АВ0. Група крові підозрюваної ОСОБА_3 , згідно «Висновку експерта» № 172 від 26.02.2025року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ - Ав ізосерологічної системи АВ0. При судово-медичній експертизі змивів з дерев`яної ручки кирки-молотка

(об`єкт №1), з основного бойка (об`єкт № 2), з допоміжного бойка (об`єкт № 3), з обуха (об`єкт № 4) металевої робочої частини кирки крові не знайдено (т. 1 а.с. 201-202);

-висновком експерта № 174 від 25.03.2025 року з якого вбачається, що кров потерпілого ОСОБА_6 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. Кров підозрюваної ОСОБА_3 належить до групи Ав за ізосерологічною системою АВ0. В даний час в лабораторії бюро відсутні сироватки, що дозволяють диференціювати за іншими системами кров осіб з однаковою групою за системою АВ0. На фрагменті тканини, з місця події (об`єкт № 1), знайдено кров людини та при визначенні групової належності в даному об`єкті за ізосерологічною системою АВ0 виявлено лише антиген А, що передбачає походження крові від особи (осіб), групи Ав. Таким чином, отримані результати свідчать про те, що кров у вказаних об`єктах може належати потерпілому ОСОБА_6 і (або) підозрюваній ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 204-206);

-висновком експерта № 48 від 13.03.2025 року з якого вбачається, що група крові трупа ОСОБА_6 , згідно «Висновку експерта» № 173 від 06.03.2025 року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ - Ав ізосерологічної системи АВ0. Група крові підозрюваної ОСОБА_3 , згідно «Висновку експерта» № 172 від 26.02.2025 року, проведеному у відділенні судово-медичної імунології Кіровоградського облбюро СМЕ - Ав ізосерологічної системи АВ0. При судово-медичній експертизі піднігтьового вмісту з правої (об.№1) та з лівої (об.№2) рук підозрюваної ОСОБА_3 знайдена кров людини, статеву належність якої встановити не вдалося через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. Епітеліальних клітин не знайдено. При серологічному дослідженні виявленої крові знайдений антиген А ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати та антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо зробити висновок про походження виявленої крові від особи або осіб, в крові якої або яких міститься антиген А ізосерологічної системи АВ0, від трупа ОСОБА_6 та підозрюваної ОСОБА_3 з властивим їм антигеном А системи АВ0 не виключається, якщо у останньої були пошкодження у вигляді зовнішньої кровотечі (т. 1 а.с. 208-210);

-протоколом проведення слідчого експерименту від 15.04.2025 року за участю підозрюваної ОСОБА_3 та флеш картою AGI 32 GB з відеозаписом до нього, який був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні, в яких зафіксовано, що ОСОБА_3 спочатку розповіла, а потім на місці відтворила обставини вчинення злочину відносно ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 220-223);

-стенограмою до слідчого експерименту від 15.04.2025 року за участю підозрюваної ОСОБА_3 (т. 1, а.с. 224-232);

-висновком експерта додатковим № 5-1 від 06.05.2025 року з якого вбачається, що тілесні ушкодження на тілі трупу ОСОБА_6 могли утворитись при обставинах, які вказані підозрюваною ОСОБА_3 , під час проведення слідчого експерименту 15.04.2025 року, за її участю (т. 1, а.с. 233-234);

-протоколом огляду предмету від 13.05.2025 р., в якому зафіксовано, що об`єктом огляду є спортивна кофта, спортивні штани (т. 1 а.с. 235);

-протоколом пред`явлення речей для впізнання за фотознімками від 14.05.2025 р. в якому зафіксовано, що на фотознімку під номером 1 зображена куртка ОСОБА_6 (т. 1, а.с. 236-237);

-протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 15.05.2025 р. в якому зафіксовано, що на фотознімку під номером 2 зображена жінка, яку підвозив свідок ОСОБА_22 , який останню впізнав (т. 1, а.с. 238-239);

-протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього, за участю свідка ОСОБА_22 (т. 1, а.с. 240-243);

-протоколом тимчасового доступу до речей і документів від 07.08.2025 року (т. 2, а.с. 4);

-роздрукованою інформацією з лазерного CD-R диску з вх. № 7494 (т. 2 а.с. 6-92);

-протоколом огляду лазерного CD-R диску з вх. № 7494 та додатком до нього (т. 2 а.с. 93-96).

Також вина ОСОБА_3 в скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується оглянутими безпосередньо в судовому засіданні речовими доказами: мобільними телефонами, одягом потерпілого та обвинуваченої, зрізами нігтів обвинуваченої, змивами з коробки дверей, киркою, клаптьом шкіри з рани тьмяно-скроневої частини голови, курткою чорного кольору, шапкою чорного кольору, двома парами рукавиць.

Аналізуючи досліджені у судовому засіданні письмові докази на підтвердження вини ОСОБА_3 у скоєнні кримінального правопорушення, суд вважає їх такими, які взаємно підтверджують і доповнюють один одного, узгоджуються з показаннями свідків, висновками судових експертиз, протоколами слідчих (процесуальних) дій та іншими матеріалами кримінального провадження, що вказує на повну доведеність її вини у вчиненні кримінального правопорушення.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд також враховує прецеденту практику Європейського суду з прав людини, зокрема у рішеннях «Нечипорук і Йонкало проти України» (п.150) від 21.04.2011 року та «Кобець проти України» (п.43) від 14.02.2008 року, згідно яких суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із сукупності ознак чи не спростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, всебічно, повно й неупереджено дослідивши всі обставини кримінального провадження, оцінивши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає зібрані у справі докази належними та допустимим, оскільки вони отримані в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, у повній мірі узгоджуються між собою, і судом не встановлено жодних істотних порушень прав і свобод людини під час їх отримання. Будь-яких інших доказів сторонами, які були рівними і вільними у використанні своїх процесуальних прав у межах і у спосіб, передбачений КПК України, суду не надано.

Суд не приймає до уваги твердження сторони захисту про перебування ОСОБА_3 у стані необхідної оборони, що виключає кримінальну протиправність вчиненого нею діяння, або ж перевищення її меж та в зв`язку з цим неправильну кваліфікацію її дій за ст. 115 ч. 1 КК України.

При цьому суд виходить зі слідуючого.

Так, вбивство, передбачене статтею 115 КК України, з об`єктивної сторони характеризується дією або бездіяльністю у вигляді протиправного посягання на життя людини, наслідками у вигляді смерті та причинним зв`язком між зазначеними діяннями та наслідками, а з суб`єктивної сторони - умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює, що може заподіяти смерть особі, передбачає такі наслідки і бажає або свідомо припускає їх настання.

Водночас закріплене в ст.36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

У ч.1 ст.36 КК України встановлено, що необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди, необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони. Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (ч.3 ст.36 КК України).

Отже, виходячи з наведеного, право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Згідно з положеннями ст.36 КК України ці умови полягають у такому:

1) оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом: а) прав та інтересів особи, яка захищається; б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної); в) суспільних інтересів; г) інтересів держави;

2) оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК України;

3) за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною - право на неї втрачається після того, як посягання було припинено або закінчено, і необхідність застосування засобів захисту відпала;

4) посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається;

5) шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає;

6) при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Відтак, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання. До критеріїв визначення правомірності необхідної оборони належать: наявність суспільно небезпечного посягання, його дійсність та об`єктивна реальність, межі захисних дій, які б не перевищували меж необхідності, а шкода особі, яка здійснює посягання, не перевищувала б ту, яка для цього необхідна.

Вирішуючи питання про перебування ОСОБА_3 у стані необхідної оборони чи наявності у неї умислу на вбивство ОСОБА_6 суд виходить із сукупності всіх обставин вчиненого діяння та враховує обстановку та послідовний розвиток подій, спосіб, знаряддя злочину, характер і локалізацію поранень потерпілого, поведінку обвинуваченої.

Даючи оцінку послідовному ланцюгу подій, суд зважає на повідомлені обвинуваченою ОСОБА_3 обставини та їх відповідність встановленим фактичним обставинам справи, оскільки інший учасник події ОСОБА_6 помер, а очевидців події не було.

Так, висновком експерта № 22 від 21.03.2025 року встановлено, що на тілі ОСОБА_3 тілесних ушкоджень немає, що спростовує слова останньої про те, що потерпілий хапав її за руки, ноги, груди, плечі та цим спричинив «синці». Висновком експерта № 5 від 10.03.2025 року спростовуються слова ОСОБА_3 , що потерпілий на той момент був «випивший».

Відтак, зазначені обставини свідчать про те, що в даній обстановці у ОСОБА_3 не було потреби застосування до ОСОБА_6 кирки як засобу захисту від дій потерпілого, а заподіяна обвинуваченою шкода у виді не менше 24 ударів киркою в область голови не була необхідною і достатньою в цій обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Отже, враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність з боку потерпілого суспільно небезпечного посягання, яке б потребувало його негайного відвернення в той спосіб і за допомогою того знаряддя, що були застосовані обвинуваченою. У судовому засіданні не було встановлено, що потерпілий безпосередньо для нападу використовував якісь предмети чи зброю, що дали би можливість обвинуваченій відчувати реальну загрозу своєму життю чи здоров`ю, а відтак дії потерпілого ані за своїм характером, ані за об`єктивними проявами не могли бути розцінені обвинуваченою такими, що досягли ступеня суспільної небезпечності та викликати стан необхідної оборони. При цьому механізм заподіяння ушкодження у життєво важливий орган, знаряддя вчинення злочину, сила і локалізація ударів, поєднання обстановки, обставин і умов вчинення злочину свідчать саме про мету ОСОБА_3 на умисне вбивство ОСОБА_6 .

Оскільки в судовому засіданні не встановлено обставин перебування ОСОБА_3 у стані необхідної оборони, то в силу приписів ч.3 ст.36 КК України також відсутні підстави вважати про перевищення обвинуваченою меж необхідної оборони та перекваліфікації її дій на ст.124 КК України, як то також наголошував у судових дебатах захисник.

Крім цього після вчинення цих своїх злочинних дій обвинувачена не намагалася надати потерпілому хоч якусь першу допомогу, не викликала медиків, проявила байдужість і, забравши свої речі, залишила будинок та пішла додому своєї матері. Не проявила заінтересованості до стану здоров`я ОСОБА_6 , обвинувачена і в подальшому, а навпаки повернулася на місце вчинення злочину, щоб приховати його сліди та речові докази, тим самим перешкодити його розкриттю.

У контексті вищенаведеного, аналізуючи досліджені матеріали кримінального провадження, суд приходить до переконання про наявність у ОСОБА_3 умислу саме на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_6 . Адже, завдаючи потерпілому умисних ударів киркою у бік, де знаходяться життєво важливі органи голову, умисел обвинуваченої міг бути як прямим (бажала настання смерті), так і непрямим (свідомо припускала настання смерті), що однаково охоплюється змістом суб`єктивної сторони кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Натомість, часткове визнання обвинуваченою своєї вини суд розцінює як намір ухилитися в такий спосіб від відповідальності за скоєне кримінальне правопорушення.

В ході судового слідства достовірно встановлено, що ОСОБА_3 вчинила вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, і суд кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 115 КК України.

Призначаючи покарання, суд враховує, що ОСОБА_3 вчинила особливо тяжкий злочин.

За місцем проживання ОСОБА_3 негативно не характеризується.

Обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_3 відсутні.

При таких обставинах, враховуючи особу ОСОБА_3 , суд вважає, що покарання ОСОБА_3 повинно бути у виді позбавлення волі, оскільки на думку суду воно буде достатнім для виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Суд вважає за доцільне з метою уникнення можливості ОСОБА_3 переховуватися від суду, задовольнити клопотання прокурора та продовжити міру запобіжного заходу відносно обвинуваченої у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

З ОСОБА_3 підлягають стягненню судові витрати в сумі 10612 грн. 85 коп. на користь держави.

Речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-376 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винною і призначити за ч. 1 ст. 115 КК України покарання у виді позбавлення волі строком 11 (одинадцять) років 6 (шість) місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з часу фактичного затримання з 03 год. 10 хв. 21.02.2025 року.

В строк відбування призначеного покарання зарахувати період перебування ОСОБА_3 під вартою з 21.02.2025 р. по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення дорівнює одному дню позбавлення волі (ч.5 ст. 72 КК України).

До вступу вироку у законну силу продовжити ОСОБА_3 міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою, але не довше ніж на 60 днів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 10612 грн. 85 коп. судових витрат за проведення експертизи.

Зняти арешт з: спортивних штанів зеленого кольору та спортивної кофти зеленого кольору, трьох нітрилових рукавиць чорного кольору, однієї нітрилової рукавиці блакитного кольору, садових ножиць з ручками оранжевого кольору, кухонного ножа з ручкою чорного кольору, змиву слідів РБК з підлоги в кімнаті №1, змиву з дерев`яної рами вхідних дверей, змиву з металевої скоби вхідних дверей, змиву з вхідних міжкімнатних дверей до кімнати №2, ганчірки білого кольору зі слідами РБК, кірки з дерев`яною рукояткою, шапки чорного кольору, однієї пари рукавиць чорного кольору, куртки чорного кольору, топора з дерев`яною рукояткою, мобільного телефону марки «MI 8 Lite» чорного кольору, IMEI : НОМЕР_1 , шерстяного светру сіро-чорного кольору з візерунком зі слідами РБК належного ОСОБА_6 , зразків крові ОСОБА_6 , мобільного телефону марки «Nokia» чорного кольору належного ОСОБА_6 , мобільного телефону марки «Huawei» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 .

Після вступу вироку в законну силу речові докази:

спортивні штани зеленого кольору та спортивну кофту зеленого кольору повернути ОСОБА_3 як власниці,

три нітрилові рукавиці чорного кольору, одну нітрилову рукавицю блакитного кольору, садові ножиці з ручками оранжевого кольору, кухонний ніж з ручкою чорного кольору, змив сліду РБК з підлоги в кімнаті №1, змив з дерев`яної рами вхідних дверей, змив з металевої скоби вхідних дверей, змив з вхідних міжкімнатних дверей до кімнати №2, ганчірку білого кольору зі слідами РБК знищити,

кирку з дерев`яною рукояткою, шапку чорного кольору, одну пару рукавиць чорного кольору, куртку чорного кольору, топор з дерев`яною рукояткою, шерстяний светр сіро-чорного кольору з візерунком зі слідами РБК належний ОСОБА_6 , зразки крові ОСОБА_6 знищити,

мобільний телефон марки «MI 8 Lite» чорного кольору, IMEI : НОМЕР_1 повернути ОСОБА_3 як власниці,

мобільний телефон марки «Huawei» чорного кольору, IMEI: НОМЕР_2 повернути ОСОБА_14 як власнику,

мобільний телефон марки «Nokia» чорного кольору належного ОСОБА_6 повернути ОСОБА_9 ,

оптичний диск «Verbatim» CD-R 700 MB з інформацією в електронному вигляді, яка знаходиться в оператора мобільного зв`язку ПРАТ «КИЇВСТАР» відносно СІМ-карти з НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 ; НОМЕР_5 ; НОМЕР_6 ; НОМЕР_7 , НОМЕР_8 у період з 00.00 год. 17.02.2025 по 14.03.2025, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження,

DVD диск на якому знаходяться відеозаписи з камер відеоспостереження розташованих на Автостанції №1 за адресою: м. Кропивницький, вул. Олександрійське шосе, 1, який долучено до матеріалів кримінального провадження залишити при матеріалах кримінального провадження,

зрізи нігтів з обох рук підозрюваної ОСОБА_3 , які запаковано до паперового конверту, які долучено до матеріалів кримінального провадження №0000031 - залишити при матеріалах кримінального провадження,

зразок букального епітелію ОСОБА_3 , який поміщено до спеціального пакету №3773069, клапоть шкіри волосяної частини голови трупа ОСОБА_6 , який поміщено для скляної банки та передано до камери зберігання речових доказів ВП №1 (м. Гайворон) знищити.

Вирок може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Гайворонський районний суд Кіровоградської області протягом 30 діб після проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії вироку.

Учасники судового провадження отримують копію вироку в порядку ч. 6 ст. 376 КПК України.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити потерпілій, обвинуваченій, захиснику обвинуваченої та прокурору.

Суддя: ОСОБА_23

Дата документу 05.08.2025