Справа № 761/2363/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2025 року м. Київ

Суддя Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва, заяву обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000012 від 02.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, (справа №761/2363/25, провадження №1-кс/761/2803/2025),

за участю:

секретаря - ОСОБА_4 ,

ВСТАНОВИВ:

У провадження судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2025 відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа №761/2363/25, провадження №1-кс/761/2803/2025).

23 липня 2025 року у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_2 заявив відвід судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_3 від участі у розгляді кримінального провадження №0000012 від 02.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, (справа №761/2363/25, провадження №1-кс/761/2803/2025) у зв`язку із недовірою судді, оскільки у 2023 році відносно нього ухвалювала рішення.

Так, за результатами протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.07.2025 вказана заява про відвід передана на розгляд судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_1 .

Обвинувачений ОСОБА_2 та прокурор ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленими, у судове засідання не прибули. Жодних клопотань, у тому числі й про відкладення, на адресу суду не направляли. Разом з тим неприбуття учасників провадження у судове засідання із розгляду заяви про відвід не перешкоджає розгляду такої заяви.

Інші учасники провадження, будучи належним чином повідомленими про дату і час судового розгляду, у судове засідання не з`явилися. Жодних клопотань, у тому числі й про відкладення, на адресу суду не направляли.

Разом з цим, неявка осіб, належним чином повідомлених про дату та час розгляду заяви, не перешкоджає розгляду заяви про відвід по суті.

Дослідивши матеріали судового провадження 761/2363/25, суддя приходить до таких висновків.

Так, до Шевченківського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000012, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2025 відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України (справа №761/2363/25, провадження №1-кс/761/2803/2025), яке, у порядку автоматизованого розподілу справ між слідчим суддями, було передано у провадження судді ОСОБА_3 .

У судовому засіданні 23.07.2025 обвинуваченим ОСОБА_2 заявлено відвід судді ОСОБА_3 з тих мотивів, що суддя раніше розглядала інше кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 .

Так, вичерпний перелік підстав, за наявності яких суддя безумовно підлягає відводу, визначений пунктами 1, 2, 5 ч.1 ст. 75 та ст. 76 КПК України.

Зокрема, суддя не може брати участь у кримінальному провадженні:

- якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача (п.1 ч.1 ст. 75 КПК України);

- якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник (п.2 ч.1 ст. 75 КПК України);

- у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи (п.5 ч.1 ст. 75 КПК України).

Відповідно до п. 4 ч.1 ст.75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні, якщо наявні інші обставини, які викликають сумнів у його неупередженості.

При вирішенні цих заяв, суд керується положеннями кримінального процесуального законодавства України, а також ураховує практику Європейського суду з прав людини.

ЄСПЛ у своїх рішеннях неодноразово вказував на існування двох елементів безсторонності суду: суб`єктивної, яка полягає у тому, щоб жоден із його членів відкрито не проявляв упередженість та особисту зацікавленість, а також об`єктивної, що передбачає існування достатніх гарантій, щоб виключити будь-які сумніви щодо цього.

Так, у справі за заявою Мироненка і Мартиненка проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності суду має визначатися для цілей п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див. у справі Фей проти Австрії, Ветштайн проти Швейцарії). У кожній окремій справі слід визначити чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та сутність, що свідчать про те, що суд є безстороннім (див. у справі Пуллар проти Сполученого королівства).

Суб`єктивний критерій полягає у з`ясуванні особистих переконань конкретного судді у певній справі. Оскільки доказів протилежного не надано, то по суб`єктивному критерію особиста безсторонність судді презюмується. Щодо об`єктивного критерію оцінки неупередженості, то необхідно визначити, поза межами особистої поведінки судді, чи немає підтверджених фактів, які могли б спричинити сумніви щодо неупередженості судді.

Разом з тим, суд вважає за потрібне роз`яснити, що не вважає саму по собі заяву про відвід судді безумовною підставою для відсторонення судді від участі у кримінальному провадженні. При вирішенні питання про те, чи існують обґрунтовані причини вважати, що вимог щодо неупередженості не було дотримано, точка зору сторони є важливою, але не є вирішальною. Вирішальним є те, чи таке побоювання може бути об`єктивно виправданим (рішення Європейського суду з прав людини у справі Клейн та інші проти Нідерландів).

Обвинуваченим ОСОБА_2 у своїй заяві про відвід судді ОСОБА_3 не викладено будь-яких фактичних даних, які б могли слугувати підставою для сумніву в неупередженості судді.

Доказів особистої упередженості судді ОСОБА_3 також не вбачається зі змісту заяви про відвід та матеріалів кримінального провадження № 0000012, відомості про яке внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань 02.01.2025 відносно ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , за обвинуваченням у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України

Особиста безсторонність суду презумується, поки не надано доказів протилежного (див. у справі Ветштайн проти Швейцарії).

Неупередженість є ключовою характеристикою судді, головною ознакою судової влади та основою судового процесу і вважається очевидним фактом. Презумпція неупередженості має значну вагу. Особа, яка заявляє про упередженість, повинна бути здатна довести реальну або очевидну відсутність неупередженості у судді.

У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників. Сумнів у безсторонності судді повинен бути розумним, інакше будь-який судовий процес можна було б перетворити у безкінечну недовіру до суду та відповідно змін його складу.

На думку суду, не може бути підставою для відводу судді заява, яка містить лише припущення про існування обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, не підтверджених жодними належними і допустимими доказами.

Позиція обвинуваченого ОСОБА_2 щодо відводу з підстав того, що суддя ОСОБА_3 раніше брала участь та ухвалювала в 2023 році відносно ОСОБА_2 процесуальні рішення у рамках іншого кримінального провадження - є формою прояву незгоди обвинуваченого з рішеннями судді, вчиненими в рамках іншого кримінального провадження, внаслідок якої у нього виникло враження щодо упередженості судді ОСОБА_3 що разом з тим не дає підстав стверджувати про існування у цій справі обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 .

Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду, зокрема, в ухвалах від 10 травня 2018 року (справа №800/592/17) та від 1 жовтня 2018 року (справа №9901/673/18). Також, Верховний Суд вважає відвід завідомо безпідставним, якщо у заяві про відвід відсутні будь-які докази, які свідчили б про необ`єктивність чи упередженість судді щодо заявника, тобто підстави для відводу ґрунтуються на власних припущеннях заявника, або якщо підставою для відводу є непогодження сторони з процесуальними рішеннями судді.

Наприклад, в ухвалі від 18 грудня 2018 року у справі №910/2968/18 Верховний Суд визнав відвід завідомо безпідставним, а його заявлення зловживанням процесуальними правами, оскільки вказаний відвід по суті «є висловленням незгоди з процесуальним рішенням Верховного Суду після того, як суд мотивував таке рішення».

Крім цього, згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 «Про незалежність судової влади» від 13 червня 2007 року, процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Таким чином, на переконання суду, відсутні підстави стверджувати про існування у цій справі обставин, які викликають сумнів у неупередженості та об`єктивності судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 .

За таких обставин, заява обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000012 від 02.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, (справа №761/2363/25, провадження №1-кс/761/2803/2025), не підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 75-81, 206, 309 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_2 про відвід судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_3 від розгляду кримінального провадження №0000012 від 02.01.2025 за обвинуваченням ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, (справа №761/2363/25, провадження №1-кс/761/2803/2025) - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1