Справа № 474/2/25
Провадження № 1-кс/474/4/25
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу

03.07.25р. с-ще Врадіївка

Слідчий суддя Врадіївського районного суду Миколаївської області ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

слідчої ОСОБА_4

підозрюваного ОСОБА_5

розглянув клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного 05.04.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Абай, Карагандинської області, Казахстан, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом будь-яких рад не являється, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 раніше не судимого, який на момент вчинення кримінального правопорушення проходив військову службу по мобілізації на посаді гранатометника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, -

встановив:

06.01.2025р. слідчий у кримінальному провадженні - старший слідчий СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_6 (далі - слідчий) звернувся до слідчого судді з клопотанням, погодженим прокурором у кримінальному провадженні - начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 (далі - прокурор), в рамках кримінального провадження, внесеного 05.04.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у виді тримання під вартою строком на 60 днів.

Клопотання про застосування запобіжного заходу мотивовано тим, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за обставин вказаних у клопотанні. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні ним вищевказаного злочину підтверджується зібраними у ході проведення досудового розслідування доказами.

Також у клопотанні стверджується, що на даний час існують ризики, визначені ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може:

- переховуватись від органу досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років, існує високий ризик, що він, усвідомлюючи суворість покарання, намагатиметься уникнути відповідальності шляхом переховування. Цей ризик підтверджується також тим, що підозрюваний раніше вже залишав військову частину без дозволу, що свідчить про його схильність до ухилення від виконання обов`язків та уникнення контролю. Окрім того, з метою уникнення притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_5 , може переховуватись від органів досудового розслідування, здійснити виїзд на непідконтрольну Україні територію Луганської, Донецької областей чи АР Крим, або на окуповану територію;

- знищити або приховати докази (п. 2 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 може знищити або змінити документи, які підтверджують його відсутність у військовій частині, або інші докази, що стосуються провадження. Зокрема, є ризик, що підозрюваний може вплинути на ведення службової документації у військовій частині;

- незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки ОСОБА_5 не маючи обмежень у пересуванні буде мати можливість особисто або через своїх колег, які є військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 , до дачі завідомо неправдивих показів, які виправдовують його, чим перешкоджати встановленню істини у провадженні, чи взагалі схиляти до відмови давати свідчення, а також інших можливих свідків, які дотепер не допитані але підлягають допиту за обставинами кримінального провадження, які йому достовірно відомі. Зазначене беззаперечно підтверджується, крім іншого, способом вчинення вказаного кримінального правопорушення - умисним злочином;

- перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України), оскільки на даний час не проведено всіх необхідних і можливих слідчих дій, з метою отримання доказів вини ОСОБА_5 , а тому перебуваючи на волі останній, дізнавшись від органу досудового розслідування про здобуті в ході слідства докази на обґрунтованість його підозри та виявлені під час слідства обставини кримінального правопорушення, наявні у наданих йому додатках до клопотання про обрання запобіжного заходу, може вживати заходи до перешкоджання об`єктивності досудового розслідування.

Також слідчий вважає, що більш м`який запобіжний захід, ніж взяття під варту, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного ОСОБА_5 та не зможе запобігти вище вказаним ризикам під час проведення досудового розслідування та подальшого судового розгляду кримінального провадження.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 та слідча у кримінальному провадженні - заступниця начальника СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітан поліції ОСОБА_4 підтримали клопотання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та наполягали на його задоволенні. Водночас, відмовилися від підтримання клопотання в частині наявності ризиків, що підозрюваний ОСОБА_5 може знищити або приховати докази, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_5 не висловив своєї позиції щодо клопотання про застосування до нього запобіжного заходу, однак підтвердив обставини щодо самовільного залишення ним військової частини, які зазначені в підозрі. Зазначив, що відмовився від призначеного йому захисника та не бажає залучати захисника для розгляду клопотання. Також пояснив, що не одружений, проблем зі здоров`ям не має, неповнолітніх дітей чи не працездатних членів сім`ї на у тримані не має, до затримання підробляв у людей та отримував в середньому близько 2000 гривень на місяць.

Розглянув клопотання, заслухав доводи учасників судового розгляду, дослідив докази долученні до клопотання, вважаю встановленим таке.

Клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відповідає вимогам ст. 184 КПК України, та вручено підозрюваному ОСОБА_5 з дотримання вимог ч. 2 ст. 184 КПК України.

Враховуючи приписи ст.ст. 176-178, 183, 193, 194, 197 КПК України, вважаю встановленим, що 05.04.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000075 щодо вчинення злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України.

19.12.2024р., о 19 год. 27 хв., заочно, а 02.07.2025р., о 11 год. 05 хв., особисто ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні ним злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, а саме: самовільне залишення місця служби без поважних причин військовослужбовцем, тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_5 06.02.2023р. призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації та направлений для її проходження до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 28 (по стройовій частині) від 06.02.2023р. ОСОБА_5 призначено на посаду гранатометника десантно-штурмового відділення, десантно-штурмового взводу, десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на всі види забезпечення з 07 лютого при військовій частині НОМЕР_1 через військову частину НОМЕР_2 та визначено таким, що справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою шпк матрос.

Згідно положень п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу початком проходження військової служби для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Відтак, з 06.02.2023р., тобто з моменту відправлення ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_1 з ІНФОРМАЦІЯ_3 , останній набув статусу військовослужбовця - особи, яка проходить військову службу та з цього ж дня розпочав виконання військового обов`язку - проходження військової служби.

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України Про оборону України надається визначення терміну воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

З моменту видання Президентом України Указу Про введення воєнного стану в Україні № 64/2022 від 24.02.2022р. на території України почав діяти воєнний стан, який триває дотепер.

Згідно п.п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про запроваджений в країні воєнний стан та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_5 достеменно було відомо і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

Проходячи військову службу, матрос ОСОБА_5 , відповідно до вимог ст.ст. 17, 65, 68 Конституції України, ст.ст. 9, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, повинен був свято і беззаперечно дотримуватися Конституції України і законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю і гідністю військовослужбовця, берегти військову честь і поважати гідність інших людей, не допускати негідних вчинків, виконувати йому за посадою та дотримуватися вимог статутів Збройних Сил України.

Однак, діючи в порушення вимог вищезазначених нормативних актів, матрос ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні умисного військового злочину проти встановленого порядку несення військової служби, за наступних обставин.

Так, 09.10.2023р. близько 12 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, матрос ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації та проходячи військову службу на посаді гранатометника десантно-штурмового відділення десантно-штурмового взводу десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, діючи умисно, всупереч вищезазначених вимог закону, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків з військової служби в умовах воєнного стану, самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації десантно-штурмового роти першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , який на той час знаходився в населеному пункті АДРЕСА_2 та до теперішнього часу незаконно перебуває поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби.

Таким чином, матрос ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 06.02.2023р., близько 12 год. 00 хв., більш точного часу не встановлено, будучи військовослужбовцем військової служби по мобілізації та проходячи військову службу на посаді гранатометника десантно-штурмового відділення, десантно-штурмового взводу, десантно-штурмової роти батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з метою тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, в умовах воєнного стану, у порушення вимог ст.ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст. 2-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, п. 1, 3 ч. 4 ст. 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, самовільно залишив місце служби, а саме місце тимчасової дислокації десантно-штурмового роти першого батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , який на той час знаходився в населеному пункті АДРЕСА_2 , та до теперішнього часу незаконно перебуває поза його межами, проводячи час на власний розсуд, не повідомляючи про себе органам військового управління та правоохоронним органам як про військовослужбовця, який самовільно залишив місце служби.

Обґрунтованість підозри у вчиненні інкримінованого підозрюваному ОСОБА_5 злочину, за обставин вказаних у підозрі, підтверджується вагомістю доводів зазначених у клопотанні та доказів наданих на підтвердження клопотання, а саме:

- рапортом т.в.о. командира десантно-штурмової роти 1-го батальйону морської піхоти військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта ОСОБА_7 від 09.10.2023р.;

- наказом № 941 від 29.10.2023р. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_5 ;

- актом службового розслідування військової частини НОМЕР_1 відносно ОСОБА_5 від 08.11.2023р.;

- наказом № 744 від 08.11.2023р. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 про підсумки службового розслідування за фактом самовільного залишення військової частини старшим солдатом ОСОБА_5 ;

- повідомленням командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_8 № 182/3320 від 15.03.2024р. про вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 11.12.2024р., який повідомив, що йому відомий військовослужбовець ОСОБА_5 , який був його підлеглим коли він проходив службу у ВЧ НОМЕР_1 . Також йому відомо, що останній на даний час перебуває в СЗЧ та з яких причини йому не відомо. Окрім цього в ході допиту ОСОБА_9 останній повідомив, що під час перебування на службі ОСОБА_5 не піддавався катуванням та знущанням, що могло б спонукати його до самовільного залишення військової частини.

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 13.12.2024р., який повідомив, що він перебуває на посаді сержанта з матеріального забезпечення десантно-штурмової роти військової частини НОМЕР_1 . Під час перебування на службі ОСОБА_5 не піддавався катуванням та знущанням, що могло б спонукати його до самовільного залишення військової частини без поважних на те причини. Разом з тим ОСОБА_10 зазначив, що йому відомо, що ОСОБА_5 на даний час перебуває в СЗЧ однак з яких причин йому не відомо.

Також під час судового розгляду встановлено, що у зв`язку з тим, що підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органів досудового розслідування, 20.12.2024р. досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 05.04.2024р. до ЄРДР № 0000075, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, було зупинене та оголошено розшук підозрюваного ОСОБА_5 .

Ухвалою слідчого судді від 17.01.2025р. надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_5 , з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Ухвалою слідчого судді від 05.06.2025р. надано дозвіл на обшук за адресою: АДРЕСА_3 , з метою відшукання розшукуваного підозрюваного ОСОБА_5 .

Згідно протоколу обшуку від 02.07.2025р. та протоколу затримання від 02.07.2025р. ОСОБА_5 був затриманий о 10 год. 55 хв. 02.07.2025р. в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Постановою слідчого від 02.07.2025р. відновлено досудове розслідування у кримінальному провадженні. Строк досудового розслідування закінчується 01.09.2025р.

З огляду на вищевикладене в сукупності, вважаю, що стороною обвинувачення доведено існування ризику, що перебуваючи на волі ОСОБА_5 може переховуватися від органів розслідування та суду.

Водночас стороною обвинувачення не доведено існування ризиків визначених п.п. 2-4 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме, що ОСОБА_5 перебуваючи на волі може: знищити або приховати докази; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному проваджені; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Встанови вказані обставини, приходжу до такого висновку.

Частинами 1, 3 ст. 176 КПК України визначено, що запобіжними заходами є: 1) особисте зобов`язання; 2) особиста порука; 3) застава; 4) домашній арешт; 5) тримання під вартою.

Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

Згідно ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід, визначений пунктом 5 частини першої цієї статті.

Стаття 177 КПК України передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених частиною п`ятою статті 176 цього Кодексу.

Згідно 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

За приписами ч. 4 ст. 183 КПК України під час дії воєнного стану слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, передбаченого статтями 109-1142, 258-2586, 260, 261, 402-405, 407, 408, 429, 437-4421 Кримінального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається у розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 176-178, 182, 183, 193, 194, 197 КПК України, встановленні під час судового розгляду обставини вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину, особу підозрюваного, який в силу ст. 89 КК України є особою раніше не судимою, його поведінку, стан здоров`я та соціальні зв`язки, вважаю за необхідне застосувати до останнього запобіжний захід у виді тримання під вартою в межах строку досудового розслідування.

Враховуючи приписи п. 2 ч. 5 ст. 182, ч.ч. 3, 4 ст. 183 КПК України, з огляду на майновий стан підозрюваного, суд вважає за необхідне визначити заставу в розмірів 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 60 560 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 177, 178, 182, 183, 194, 196, 197, 369-372 КПК України, -

постановив:

Клопотання слідчого у кримінальному провадженні - старшого слідчого СВ Відділення поліції № 2 Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області капітана поліції ОСОБА_6 , погоджене прокурором у кримінальному провадженні - начальником Первомайського відділу Миколаївської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_3 , в рамках кримінального провадження, внесеного 05.04.2024р. до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000075, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді тримання під вартою - задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів.

Підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту в залі суду.

Строк тримання під вартою обчислювати з моменту фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 10 год. 55 хв. 02 липня 2025 року до 10 год. 55 хв. 31 серпня 2025 року.

Заставу визначити в розмірі 20 (двадцяти) прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому еквіваленті становить 60 560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) грн. 00 коп., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок Врадіївського районного суду Миколаївської області: Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 26299835, Банк отримувача ДКСУ, м. Київ, Код банку отримувача (МФО) 820172, Рахунок отримувача UA0016294, призначення платежу: Застава за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у кримінальному провадженні № 0000075 (судова справа № 474/2/25, Врадіївський районний суд Миколаївської області).

Підозрюваний або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу в розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, протягом дії ухвали.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду, прокурора, слідчого;

- не відлучатися із с. Берізки Кривоозерської ТГ Первомайського району Миколаївської області без дозволу прокурора, слідчого;

- повідомляти суд, прокурора, слідчого про зміну свого місця роботи, проживання;

- утримуватися від спілкування із свідками у даному кримінальному провадженні.

Термін дії покладених судом обов`язків, у разі внесення застави, визначити до 10 год. 55 хв. 31 серпня 2025 року.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі внесення застави у визначеному у даній ухвалі розмірі, оригінал документу із відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок Врадіївського районного суду Миколаївської області коштів має бути наданий уповноваженій службовій особі місця ув`язнення. Після отримання та перевірки документа, що підтверджує внесення застави, уповноважена службова особа місця ув`язнення має негайно здійснити розпорядження про звільнення з-під варти та повідомити усно і письмово суддю Врадіївського районного суду Миколаївської області. У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави підозрюваний вважається таким, до якого застосовано запобіжний захід у виді застави.

Термін дії ухвали закінчується о 10 год. 55 хв. 31 серпня 2025 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою з моменту її вручення.

Слідчий суддя ОСОБА_1