Справа № 202/6239/25
Провадження № 1-кс/202/4726/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

30 червня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_3 про направлення його скарги на бездіяльність заступника начальника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до апеляційного суду для визначення підсудності,

У С Т А Н О В И В:

23 червня 2025 року ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра зі скаргою на бездіяльність заступника начальника начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 , яка полягає у нерозгляді його клопотання про зміну підслідності та призначення нової групи слідчих у кримінальному провадженні № 0001079 від 02.07.2024.

До початку розгляду скарги ОСОБА_3 , який приймав участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, заявив клопотання про направлення його скарги до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності.

Таке клопотання заявника мотивовано тим, що ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться в Шевченківському районі міста Дніпра.

Скарга на бездіяльність заступника начальника начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_4 була спочатку подана ним до Шевченківського районного суду міста Дніпра, яким його скаргу повернуто для подання до Індустріального районного суду міста Дніпра.

Після цього скаргу ним було подано до Індустріального районного суду міста Дніпра.

Аналогічну скаргу подано до Соборного районного суду міста Дніпра.

Ухвалою Соборного районного суду міста Дніпра від 27 червня 2025 року його скаргу повернуто для подання до Шевченківського районного суду міста Дніпра.

На думку заявника, його скарга має розглядатися саме Шевченківським районним судом міста Дніпра, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться ГУНП в Дніпропетровській області, але була подана ним до Індустріального районного суду міста Дніпра, так як ухвалами інших слідчих суддів його скаргу було повернуто, чим порушується його право на доступ до суду.

Слідчий суддя, заслухавши заявника та ознайомившись із матеріалами скарги, приходить до висновку, що клопотання заявника про направлення скарги до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності не підлягає задоволенню з огляду на наступне:

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

При чому згідно з практикою Європейського суду з прав людини поняття «суд, встановлений законом» стосується не тільки юридичного підґрунтя самого по собі існування «суду», але також і дотримання судом спеціальних норм, які регулюють його юрисдикцію, підсудність, повноваження судді (належний склад суду).

Згідно з положеннями ст. 24 КПК України, які узгоджуються з приписами ст. 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому КПК України.

Підстави та порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування регулюються главою 26 КПК України.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, яка полягає у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна, іншою особою, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування.

Частиною 1 статті 306 КПК України передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

Кримінальне процесуальне законодавство не містить прямої норми щодо територіальної підсудності скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора під час досудового розслідування.

Відповідно до частини 6 статті 9 КПК України у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою статті 7 цього Кодексу.

Так, зміст та форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, до яких, зокрема, відносяться доступ до правосуддя та забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності (стаття 7 КПК України).

Аналіз положень пункту 18 частини 1 статті 3, частини 7 статті 100, частини 2 статті 132, частини 1 статті 184, частини 1 статті 192, частини 2 статті 199, частини 1 статті 201, частини 2 статті 234, частини 3 статті 244, частини 10 статті 290, частини 1 статті 306 КПК України свідчить, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування, яким здійснюється досудове розслідування та рішення, дії чи бездіяльність посадової особи якого оскаржуються.

Відповідно до статті 38 КПК України органами досудового розслідування є органи, що здійснюють досудове слідство і дізнання.

Досудове слідство здійснюють: 1) слідчі підрозділи: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; г) органів Державного бюро розслідувань; 2) підрозділ детективів, підрозділ внутрішнього контролю Національного антикорупційного бюро України; 3) підрозділи детективів органів Бюро економічної безпеки України.

Дізнання здійснюють підрозділи дізнання або уповноважені особи інших підрозділів: а) органів Національної поліції; б) органів безпеки; в) органів Бюро економічної безпеки України; г) органів Державного бюро розслідувань; ґ) Національного антикорупційного бюро України.

При цьому згідно з Положенням про слідчі підрозділи Національної поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.07.2017 № 570 та зареєстрованого в Мінюсті 27.07.2017 р. за № 918/30786, слідчі підрозділи Національної поліції України (далі - слідчі підрозділи) є структурними підрозділами апарату центрального органу управління поліції, її територіальних органів - головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві, територіальних (відокремлених) підрозділів головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві (далі - територіальні (відокремлені) підрозділи поліції), які згідно з кримінальним процесуальним законодавством є органами досудового розслідування, які забезпечують досудове розслідування кримінальних правопорушень, віднесених до підслідності слідчих органів Національної поліції.

Слідчими підрозділами є:

1) Головне слідче управління Національної поліції;

2) слідчі управління головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, областях та місті Києві;

3) слідчі відділи (відділення) територіальних (відокремлених) підрозділів поліції.

У своїй скарзі ОСОБА_3 не оскаржує безпосередньо бездіяльність слідчого, дізнавача чи прокурора у кримінальному провадженні № 0001079 від 02.07.2024, яке, до речі, було закрито постановою слідчого СВ Відділу поліції № 2 Дніпровського районного управління поліції ГУНП в Дніпропетровській області від 01.05.2025 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Натомість цього предметом його скарги є оскарження бездіяльності начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області щодо нерозгляду його клопотання від 13.06.2025 щодо зміни підслідності та групи слідчих у такому кримінальному провадженні.

Слідчий суддя бере до уваги, що слідче управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, бездіяльність начальника якого оскаржує ОСОБА_3 , знаходиться на території Індустріального району міста Дніпра, тобто в межах територіальної юрисдикції Індустріального районного суду міста Дніпра.

Ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Дніпра від 19 червня 2025 року у справі № 932/5894/25 скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність заступника начальника начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області було повернуто заявнику.

Повертаючи скаргу, слідчий суддя виходив із того, що орган досудового розслідування, бездіяльність посадової особи якого оскаржує ОСОБА_3 , а саме слідче управління ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться в Індустріальному районі міста Дніпра, тож скарга не підсудна Шевченківському районному суду міста Дніпра.

Крім того, ухвалою слідчого судді Соборного районного суду міста Дніпра у справі № 201/7880/25 скаргу ОСОБА_3 також було повернуто з тих підстав, що орган досудового розслідування ГУНП в Дніпропетровській області не знаходиться в межах територіальної юрисдикції цього суду.

Отже, як Шевченківським районним судом міста Дніпра, так і Соборним районним судом міста Дніпра скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність начальника слідчого управління ГУНП в Дніпропетровській області було повернуто як непідсудну.

Частиною 1 та 2 статтею 34 КПК України визначено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

До початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження (крім кримінальних проваджень, що надійшли на розгляд Вищого антикорупційного суду) з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях).

Питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції за поданням місцевого суду або за клопотанням сторін чи потерпілого не пізніше п`яти днів з дня внесення такого подання чи клопотання, про що постановляється вмотивована ухвала.

Таким чином положення статті 34 КПК України стосуються кримінальних проваджень та законом чітко визначені підстави, за наявності яких місцевий суд може звернутися з поданням до апеляційного суду, колегією суддів якого кримінальне провадження може бути направлено з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції.

Разом із тим статтею 304 КПК України прямо визначені повноваження слідчого судді у випадку непідсудності скарги.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 304 КПК України якщо скарга не підлягає розгляду в цьому суді, то така скарга повертається.

Отже підстави для направлення слідчим суддею скарги ОСОБА_3 до суду апеляційної інстанції для визначення підсудності відсутні, оскільки в разі непідсудності скарги слідчий суддя має її повернути.

При цьому якщо заявник вважає, що його скарга належить до підсудності іншого суду, то він не позбавлений можливості оскаржити відповідну ухвалу слідчого судді, якою його скаргу було повернуто як непідсудну.

Слідчим суддею враховується, що згідно з рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Церква села Сосулівка проти України» від 28 лютого 2008 року для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права. ЄСПЛ було зазначено, що заявник мав доступ до судів, проте жодний з них не розглянув по суті скарги заявника, оскільки вважали, що вони не мають юрисдикції розглядати такі питання, не дивлячись на те, що процедурні вимоги прийнятності було дотримано. Отже, ЄСПЛ вважає, що така ситуація прирівнюється до відмови у здійсненні правосуддя, що порушує саму суть права заявника на доступ до суду, яка гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції.

В даному випадку ухвалами слідчих суддів Шевченківського районного суду міста Дніпра та Соборного районного суду міста Дніпра скаргу ОСОБА_3 було повернуто йому як непідсудну цим судам.

Скарга подана ОСОБА_3 слідчому судді Індустріального районного суду міста Дніпра, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться слідче управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області, бездіяльність посадової особи якого ним оскаржується.

Тому підстав вважати скаргу ОСОБА_3 непідсудною Індустріальному районному суду міста Дніпра немає.

Враховуючи вищенаведене, в задоволенні клопотання ОСОБА_3 про направлення скарги до апеляційного суду для визначення підсудності слід відмовити.

Керуючись ст. 7, 9, 303, 306, 369-372 КПК України, слідчий суддя

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_3 про направлення його скарги на бездіяльність заступника начальника начальника слідчого управління Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області до апеляційного суду для визначення підсудності відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_5