ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2025

Херсонський міський суд Херсонської області у складі головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

сторін кримінального провадження:

?прокурора ОСОБА_3 ,

?обвинуваченого ОСОБА_4 (не з`явився, належним чином повідомлений),

?захисника адвоката ОСОБА_5 ,

під час розгляду у відкритому судовому засіданні матеріалів кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000810від 26.08.2024 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон Херсонської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вченні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 Кримінального кодексу України (надалі КК України),

безпосередньо після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті ухвалив вирок про таке:

І. Формулювання обвинувачення, визнаного Судом доведеним

1.1. Суд встановив, що ОСОБА_4 , будучи громадянином України, фактично проживаючи на території м. Херсон, під час його окупації збройними силами російської федерації, з 01 червня 2022 року, в місті Херсоні, добровільно, свідомо, умисно з антидержавницького мотиву зайняв посаду «начальника управления правового обеспечения деятельности ВГА города Херсон», яка пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території Херсонської області в м. Херсон, а саме: в «военно-гражданской администрации Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области»

1.2. Отже, ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, - колабораційна діяльність, кваліфікуючими ознаками якого є добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

ІІ. Позиції сторін кримінального провадження

2.1. Прокурор вважала пред`явлене обвинувачення доведеним. Вина обвинуваченого ОСОБА_4 також доведена, а його дії кваліфіковані вірно, а саме за ч. 5 ст. 111-1 КК України, кваліфікуючими ознаками якого є добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

2.2. Просила Суд при призначені покарання ОСОБА_4 врахувати відсутність обставин, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, та наявність обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України вчинення злочину з використанням умов воєнного стану, а також тяжкість вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжких злочинів.

2.3. Також прокурор просила Суд визнати ОСОБА_4 винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком 10 (десять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

2.4. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 06.09.2024 на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_4 залишити без змін до приведення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду від 09.09.2024 залишити без змін до затримання ОСОБА_4 та приведення вироку до виконання.

Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з дня його фактичного затримання.

2.5. Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_4 основного покарання.

2.6. Захисник проти такого покарання заперечував, просив призначити мінімальне покарання, що передбачено санкцією відповідної статті, оскільки вважає, що ОСОБА_4 своїми діями жодної шкоди не спричинив.

2.7. Обвинувачений у судове засідання не з`явився. Відповідно до ухвали Суду від 03.12.2024 року відносно нього здійснювалось спеціальне судове провадження. Повістки про виклик обвинуваченого, процесуальні документи та інформацію про них було надіслано та опубліковано відповідно до вимог ст. 323 КПК України, а саме: шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр», на сайті Офісу Генерального прокурора, та офіційному сайті Херсонського міського суду Херсонської області.

ІІІ. Встановлені Судом фактичні обставини та докази на їх підтвердження

3.1. Суд, встановлюючи вищеназвані обставини кримінального правопорушення, у судовому засіданні дослідив наданні стороною обвинувачення такі докази:

3.2. Допит свідка:

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , який показав, що до окупації перебував в м. Херсоні, і працював в Херсонській міській раді за адресою проспект Ушакова 37, на посаді головного спеціаліста департаменту правової політики та якості. Під час тимчасової окупації м. Херсон також працював у міській раді до того моменту, коли російські окупаційні війська не вигнали їх з приміщення їхньої будівлі по проспекту Ушакова. Повідомив, що ОСОБА_4 знає, вони з ним до окупації десь близько 9 місяців працювали в Департаменті правової політики. Потім ОСОБА_4 звільнився і перейшов працювали в обласну державну адміністрацію. Під час тимчасової окупації м. Херсону десь в червні-липні 2022 року ОСОБА_4 приїхав до нього додому, в ході розмови він запитав, чи не хоче свідок піти працювати до адміністрації окупаційної влади. Свідок сказав, що він працює і є робітником департаменту правової політики Херсонської міської ради, тому йому це не цікаво. А також те, що в нього захворіла мати якраз в цей час, і вона потребувала лікування та догляду. ОСОБА_4 повідомив, що він зараз допомагає ОСОБА_7 , тобто своєму батькові ОСОБА_8 . ОСОБА_4 пропонував йому працювати по юридичній лінії. Повідомив, що ще зустрічався з ОСОБА_4 десь в лині 2022 року у зв`язку з тим, що хотів отримати якусь допомогу медичну для своєї матері, яка була онкохвора і потребувала лікування. Ліків майже не було, лікар повідомила звертатися до військової окупаційної адміністрації. Він зателефонував ОСОБА_9 і запитав, чи може він якось допомогти йому з ліками. Семенчев сказав прийти до адмінбудівлі по АДРЕСА_2 . ОСОБА_4 вийшов з цієї будівлі, провів його до будівлі на перший поверх, де до нього вийшла працівниця ВГА та повідомила, що треба принести копії документів і написати заяву. Наступного разу він прийшов, приніс копії документів свої та матері і написав заяву ці й же жінці. Приблизно через 2 тижні він зателефонував ОСОБА_10 , так як довго не надавалися ліки матері, але ОСОБА_11 декілька разів слухавку не підіймав. Чи використовував ОСОБА_4 псевдонім, йому не відомо.

3.3. Документи та інші матеріали кримінального провадження:

Крім показань допитаного свідка, у судовому засіданні було досліджено, а саме:

1.протоколом огляду від 10.05.2024 сайту «Администрации Херсонской области» окупаційної влади з додатками до нього DVD-R диск із файлами, отриманими в ході огляду, роздрукованими «Указ №018 от 12.05.2022 «О структуре органов исполнительной власти» та «Структура органов исполнительной власти», що підтверджує створення військо-цивільної адміністрації окупаційної влади;

2.протоколом огляду від 20.08.2024 сайту «Федеральной налоговой службы российской федерации» з додатком до нього, отриманим в ході огляду, роздрукованою «Выпиской из Единого государственного реестра юридических лиц», що підтверджує реєстрацію такого окупаційного органу влади рф на території м. Херсону як «военно-гражданская администрация Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области», дата реєстрації 25.04.2022 року, основной государственный регистрационный номер (ОГРН) 505;

3.протоколом огляду від 20.08.2024 сайту «военно-гражданская администрация Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области» з додатком до нього, отриманим в ході огляду, роздрукованими «Указ №39-у от 29.08.2022 «Об утверждении положения о Херсонской городской военно-гражданской администрации» та «Положение о Херсонской городской военно-гражданской администрации», що підтверджує створення такої юридичної особи як «военно-гражданская администрация Херсонской городской территориальной громады Херсонского района Херсонской области»;

4.протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25.07.2024 з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 впізнав на фотознімку під номером 1 (один) ОСОБА_4 , який під час окупації м. Херсону в 2022 році працював в окупаційній військово-цивільній адміністрації м. Херсону керівником забезпечення правової роботи;

5.протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 27.07.2024 з фототаблицею та довідкою до нього, відповідно до якого свідок ОСОБА_12 впізнав на фотознімку під номером 1 (один) ОСОБА_4 , який працював в департаменті правової політики військово-цивільної адміністрації м. Херсону при окупаційній владі російської федерації на посаді керівника;

6.протоколом про результати проведення негласних слідчих (розшукових) дій зняття інформації з електронних інформаційних систем від 18.12.2023 (розсекречений), відповідно до якого на сторінці ВГА г. Херсона виявлено списки працівників «военно-гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области», які отримували заробітні плати, із зазначенням їхніх посад, де зазначено ОСОБА_4 на посаді «начальник управления правового обеспечения деятельности ВГА города Херсона» в «военно-гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области», а також інші списки працівників із зазначенням їхніх посад та періоду роботи, де зазначено, що ОСОБА_4 працює в посаді з 01.06.2022 року;

7.відеозаписом слідчої дії допиту свідка ОСОБА_12 , проведеного відповідно до вимог ч. 11 ст. 615 КПК України, відповідно до якого свідок показав, що до повномасштабного вторгнення працював в Херсонській міській раді в інспекції контролю за благоустроєм на посаді начальника сектора Корабельного району. Під час окупації не працював, весь час перебував в м. Херсоні. Повідомив, що йому відомий чоловік на ім`я ОСОБА_4 , і відомо, що він працював в окупаційній адміністрації м. Херсону. До повномасштабного вторгнення ОСОБА_4 працював у департаменті правової політики Херсонської міської ради, після чого звільнився та пішов працювати до обласної ради Херсонської області. У нього там батько працював, який був депутатом. Під час окупації м. Херсона він з ним бачився, ОСОБА_13 пропонував піти до них працювати. ОСОБА_4 також працював в департаменті правової політики, але вже військово-цивільній адміністрації окупаційної влади м. Херсону. ОСОБА_4 пропонував йому піти на роботу до окупаційної адміністрації м. Херсону. Десь в червні місяці 2022 року він із ОСОБА_14 зустрілись біля будівлі Херсонської міської ради за адресою вул. Ушакова, 37. ОСОБА_4 запитував у свідка, де він зараз перебуває, працює чи не працює, чи цікавить робота при окупаційній владі. Сказав, що достойна заробітна плата, там повний соцпакет, у разі необхідності якщо це керівна посада, надання там охорони. ОСОБА_13 казав, що перейшов до військово-цивільної адміністрації окупаційної влади також у департамент правової роботи, щось таке, з юриспруденцією пов`язано. У нього при окупаційній владі його батько також там працював. Вважає, що батько ОСОБА_15 і перетягнув туди. Він все таки вважає, що ОСОБА_16 добровільно зайняв посаду в окупаційному органі влади.

ІV. Оцінка Суду

4.1. За змістом приписів частини першої ст. 368 КПК України Суд ухвалюючи вирок, перш за все повинен вирішити такі питання: 1) чи мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується особа; 2) чи містить це діяння склад кримінального правопорушення і якою статтею закону України про кримінальну відповідальність він передбачений; 3) чи винен обвинувачений у вчиненні цього кримінального правопорушення; а згодом вирішити інші питання, що передбачені цією статтею.

Відповідно до частини першої ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

За змістом з приписів частини першої ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Згідно з приписами частини першої ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

4.2. Відповідно до ст. 17 КПК України для доведення винуватості особи у вчиненні злочину встановлено стандарт доказування «поза розумним сумнівом», який означає, що сукупність встановлених обставин повинна виключати будь-яке інше розуміння (пояснення) події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був учинений, і обвинувачений є винуватим у вчиненні цього злочину. Отже, фактичні обставини повинні бути встановлені з бодай мінімальним ступенем чіткості та переконливості, який дозволяв би суду зробити висновок щодо винуватості особи в межах пред`явленого їй обвинувачення.

4.3. Враховуючи вищевикладене, Суд вважає за доцільне дати оцінку інкримінованому обвинуваченому складу кримінального правопорушення для надання остаточного висновку щодо винуватості особи.

4.4. Отже обвинуваченому інкримінується діяння, кваліфікуючими ознаками якого є добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

4.4.1. Щодо тимчасово окупованої території м. Херсон, як кваліфікуючої ознаки складу злочину, Суд зазначає таке.

Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції Закону України №2217-IX від 21.04.2022) тимчасово окупована Російської Федерації територія України (тимчасово окупована територія) - це частини території України, в межах яких збройні формування Російської Федерації та окупаційна адміністрація Російської Федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування Російської Федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації Російської Федерації.

Наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 року №376 Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 309 від 22.12.2022 затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, згідно з яким Херсонська міська територіальна громада (код UA0057191) включена до переліку територіальних громад, які з 01.03.2022 до 11.11.2022 були тимчасово окуповані російською федерацією (частина 2 пункт 11 Переліку).

Отже, з огляду на наведене, Суд вважає доведеною обставину, яка підтверджує, що під час вчинення кримінального правопорушення м. Херсон вважався тимчасово окупованою територією.

4.4.2. Щодо незаконного органу влади, як кваліфікуючої ознаки складу злочину, Суд зазначає таке.

Незаконний орган влади квазі-орган державної влади чи квазі-орган місцевого самоврядування, створений на тимчасово окупованій території, який не передбачений законами України.

Наведеними у розділі ІІІ цього вироку доказами підтверджується те, що «Военно-гражданская администрация Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области», (основной государственный регистрационный номер (ОГРН) 505) зареєстрований Военно-гражданской администрацией Херсонской области 25.04.2022 року, відтак з цієї дати (дати реєстрації) цей орган набув статусу юридичної особи.

Суд вважає, що для кваліфікації за цією ознакою не важливо на якій правовій підставі було створено цей орган, а важливо лише те, що він набув статусу юридичної особи, тобто отримав здатність набувати відповідні права та обов`язки і реалізовувати свої повноваження, в порядку, який діяв на тимчасово окупованій території, але не за законодавством України, після моменту початку окупації цієї території російською федерацією, визначеному відповідно до вищевказаного наказу.

Отже, з огляду на наведене, Суд вважає доведеною обставину, пов`язану зі створенням і існуванням незаконного органу влади.

4.4.3. Щодо посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, як кваліфікуючої ознаки злочину, Суд зазначає.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року №5 «Про судову практику у справах про хабарництво» організаційно-розпорядчі обов`язки - це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).

Наведеними у розділі ІІІ цього вироку доказами, в тому числі показаннями свідків, які зазначили, що ОСОБА_4 пропонував їм роботу, тобто шукав собі підлеглих, підтверджується те, що обвинувачений обійняв посаду «начальника управления правового обеспечения деятельности ВГА города Херсона» в «военно-гражданской администрации Херсонской городской териториальной громады Херсонского района Херсонской области» з 01.06.2022 року, тобто після реєстрації (створення) зазначеного незаконного органу влади. Відтак обвинувачений обійняв посаду, пов`язану з керівництвом діяльністю підлеглих, що цілком відповідає змісту функції, визначеною названий Пленумом Верховного Суду України.

Отже, з огляду на наведене, Суд вважає доведеною обставину, пов`язану іззайняттям обвинуваченим посади, пов`язаної із виконанням організаційно-розпорядчих функцій.

4.4.4. Щодо добровільності зайняття посади, як кваліфікуючої ознаки злочину Суд зазначає таке.

Добровільне зайняття посади це зайняття посади з власного бажання, без фізичного та психологічного примусу, в умовах наявності вибору.

Наведеними у розділі ІІІ цього вироку доказами, зокрема показаннями свідків, підтверджується те, що обвинувачений зайняв посаду «начальника управления правового обеспечения деятельности ВГА города Херсона» добровільно, оскільки, зокрема, пропонував таку ж роботу свідкам.

Суд, покликаючись на результати діяльності ХІV Всеукраїнської науково-теоретичної конференції «Актуальні проблеми кримінального права», присвяченої пам`яті професора ОСОБА_17 від 24.11.2023 року, вважає за необхідне погодитись з тим, що добровільне зайняття посади в незаконному органі влади, створеному на тимчасово окупованій території є спеціальним видом переходу на бік ворога в період збройного конфлікту як форми державної зради, а відтак з моменту переходу громадянина України на бік ворога в умовах воєнного стану/добровільного зайняття ним посади, визначеною у диспозиції частини п`ятої ст. 111-1 КК України, відповідне діяння вважається закінченим.

Суд вважає, що лише самого факту добровільного зайняття громадянином України посади зазначеної в частині п`ятої ст. 111-1 КК України достатньо для кваліфікації відповідних дій за цією нормою.

4.4.5. Щодо умислу вчинення діяння, як кваліфікуючої ознаки злочину, Суд зазначає таке.

Обов`язковою суб`єктивною ознакою злочинів проти основ національної безпеки України, в тому числі і діянн, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України є прямий умисел.

Прямий умисел це таке психічне ставлення до діяння і його наслідків, за якого особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння (дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання (ч. 2 ст. 24 КК України).

Питання про наявність умислу необхідно вирішувати з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного до, під час і після злочину, його взаємини з потерпілим, що передували події, а також спосіб вчинення злочину, засоби та знаряддя злочину.

Аналогічна позиція знайшла своє відображення в постановах Верховного Суду від 10 лютого 2022 року у справі № 331/1031/19 (провадження № 51-1035 км 20), 19 березня 2020 року у справі № 654/2820/17 (провадження № 51-5998 км 19) (постанова ККС ВС від 20 січня 2025 року у справі №357/12623/21 (провадження № 51-2720км23)).

Усвідомлення суб`єктом суспільно небезпечного характеру свого діяння означає, що він усвідомлює всі фактичні обставини вчиненого діяння, які відповідають ознакам складу інкримінованого злочину, та одночасно розуміє, що вчинене ним діяння є соціально-осуджуваним, шкідливим для суспільства.

Передбачення є адекватним розумовим уявленням особи про неминучість чи можливість конкретних результатів своєї дії (бездіяльності). Бажання полягає у прагненні досягти чітко визначеної мети і спрямованості волі на її досягнення.

Мотивом вчинення злочину є внутрішнє спонукання, рушійна сила кримінально караного вчинку людини, що визначає його зміст і допомагає більш глибоко розкрити психічне ставлення особи до вчиненого. Мотив дозволяє визначити, чому особа вчиняє злочин. Мету становить конкретно сформульоване уявлення про бажаний наслідок свого діяння та спрямованість на його досягнення в обраний спосіб.

Отже, проаналізувавши зібрані у цьому кримінальному провадженні докази, вислухавши показання свідків, Суд дійшов висновку про наявність у обвинуваченого антидержавницького мотиву і мети побудувати собі кар`єру на державній службі в державі-агресора, через залучення інших осіб, зокрема свідків, посилити антидержавницький вплив на більше коло осіб, а відтак обвинувачений діяв на шкоду України, оскільки допомагав агресору створити вертикаль незаконних органів влади, яка є основою функціонування державного механізму загалом.

Висновки Суду

4.5. Розглянувши справу в межах пред`явленого обвинувачення, оцінивши наведені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, а також проаналізувавши ці докази в їх сукупності та взаємозв`язку, Суд доходить висновку про їхню допустимість, належність, достовірність та достатність для визнання ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, - колабораційна діяльність, кваліфікуючими ознаками якого є добровільне зайняття громадянином України посади, пов`язаної з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, у незаконних органах влади, створених на тимчасово окупованій території, у тому числі в окупаційній адміністрації держави-агресора.

V. Призначення покарання

5.1. Санкцією частини п`ятої ст. 111-1 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю на строк від десяти до п`ятнадцяти років та з конфіскацією майна або без такої.

5.2. Під час судового розгляду обставини, які пом`якшують покарання відповідно ст. 66 КК Українине встановлено.

Відповідно до обвинувального акта обставиною, що обтяжує покарання відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину з використанням умов воєнного стану.

5.3. Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому, Суд виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, а також бере до уваги, та враховує:

- ступень тяжкості правопорушення згідно із статтею 12 КК інкриміноване діяння відноситься до тяжкого злочину;

- особу обвинуваченого: раніше не судимий, на диспансерному обліку у лікаря психіатра/нарколога не перебуває, не є депутатом.

5.4. Суд також бере до уваги суспільну небезпечність вчиненого діяння, яка полягає у тому, що особа допомагає агресору створити вертикаль незаконних органів влади. Саме така вертикаль є основою функціонування державного механізму загалом. Такими діями обвинувачений зміцнює механізм державного управління і через це посилює стійкість державної влади держави-агресора на тимчасово окупованих територіях стосовно зовнішніх чинників, в тому числі щодо дій державної влади України, спрямованих на звільнення цих територій.

5.5. Також Суд враховує загальну мету покарання, як заходу примусу, що застосовується від імені держави, яка полягає в тому, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами (ст. 50 КК). Оптимальним орієнтиром ефективності застосування покарання є визначення його в тому обсязі, який був би достатнім для досягнення найближчої мети покарання виправлення засудженого.

5.6. Суд вважає, що кримінально-правовий зміст принципу справедливості полягає в тому, що покарання чи інша міра кримінально-правового впливу, застосована до особи правопорушника, повинні відповідати тяжкості злочину, доведеним обставинам вчинення злочину і особливостям особистості правопорушника.

5.7. Суд вважає, що підстави застосування положень статей 69, 69-1 КК України при призначенні покарання відсутні.

5.8. У зв`язку із викладеним, Суд дійшов висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

5.9. Суд, керуючись ст. 65 КК України вважає, що призначення такого покарання є необхідним та достатнім для його виправлення та запобіганню скоєнню ним нових злочинів.

Підстав для обрання більш м`яких або тяжких покарань до обвинуваченого за вчинене кримінальне правопорушення Суд не знаходить.

VІ. Запобіжні заходи

6.1. Згідно з пунктом 1 частини четвертої статті 374 КПК України суд при ухваленні вироку серед іншого приймає рішення про запобіжний захід до набрання вироком законної сили.

6.2. Оскільки розгляд кримінального провадження здійснювався за процедурою спеціального судового провадження, Суд вважає за доцільне до набрання вироком законної силизалишити в силі запобіжний захід у вигляді тримання під вартою обраний ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.09.2024 стосовно обвинуваченого до його затримання на виконання вироку.

VІІ. Вирішення питання, пов`язані з арештом

7.1. Згідно з частиною четвертою статті 174 КПК України суд одночасно з ухваленням судового рішення, яким закінчується судовий розгляд, вирішує питання про скасування арешту майна.

7.2. Ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.09.2024 у справі №766/14868/24, н/п 1-кс/766/7238/24 на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , а саме: кафе-бар з літнім майданчиком літ. А,Б,В,№І, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26164636, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, кадастровий номер :02:065:0008, площею 0,0871 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, кадастровий номер :09:015:0002, площею 1,8001 га, розташовану за адресою: Козаче-Лагерська сільська рада; легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2011 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 ; причіп марки «ВЕРДА», модель 1, 2009 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 ; судно ua 0146 HR, модель судна: Bombardier, 2010 року побудови, реєстраційний №291, ідентифікаційний № корпусу: НОМЕР_6 , тип судна: самохідне, моторне, призначення: прогулянкове (гідроцикл); судно ua 0148 HR, модель судна: Bombardier GTX, 2010 року побудови, реєстраційний №280, ідентифікаційний № корпусу: НОМЕР_7 , Тип судна: самохідне, моторне, призначення: прогулянкове (гідроцикл); судно ua 0147 HR, модель судна: Bombardier GTX, 2010 року побудови, реєстраційний №281, ідентифікаційний № корпусу: НОМЕР_8 , тип судна: самохідне, моторне, призначення: прогулянкове (гідроцикл).

7.3. Суд вважає за необхідне накладений арешт залишити без змін до звернення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

VІІІ. Вирішення питання, пов`язані з процесуальними витратами

8.1. Відповідно до вимог пункту 13 частини першої статті 368 та частини четвертої статті 374 КПК України при ухваленні вироку суд повинен вирішити питання про розподіл процесуальних витрат. На підставі частини 2 статті 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

8.2. Документально підтверджені відомості про понесені процесуальні витрати стороною обвинувачення чи стороною захисту у матеріалах кримінального провадження відсутні.

ІХ. Інші рішення, щодо питань, які вирішуються Судом при ухваленні вироку

9.1. Цивільний позов по справі не заявлявся.

9.2. Згідно з частиною 9 статті 100 КПК України питання про долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Враховуючи положення статті 100 КПК України та Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду затвердженої Наказом Генеральної прокуратури України, Міністерства внутрішніх справ України, Державної податкової адміністрації України, Служби Безпеки України, Верховного суду України, Державної судової адміністрації України, Суд вирішує залишити в матеріалах кримінального провадження документи, надані сторонами.

9.3.Рішення про інші речові докази необхідно прийняти відповідно до статті 100 КПК.

Х. Відомості про вжиті заходи стороною обвинувачення щодо дотримання прав обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя.

10.1. Відповідно до частини третьої ст. 21 КПК України кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав та обов`язків, у порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до частини другої ст. 7 КПК України сторона обвинувачення зобов`язана використати всі передбачені законом можливості для дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого (зокрема, прав на захист, на доступ до правосуддя, таємницю спілкування, невтручання у приватне життя) у разі здійснення кримінального провадження за відсутності підозрюваного або обвинуваченого (in absentia).

10.2. За міжнародними стандартами, відповідно до Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи (75)11 від 19 січня 1973 року «Про критерії, які регламентують розгляд, що проводиться у відсутність обвинуваченого» розгляд може бути проведений у відсутності обвинуваченого:

- за умови своєчасного повідомлення особи про проведення розгляду і надання йому достатнього часу для підготовки захисту;

- наявності підтвердження про фактичне отримання такого повідомлення;

- за умови проведення розгляду в загальному порядку і наданні захисту права втручатися в цей процес;

- за умови забезпечення надання особі судового рішення, прийнятого за наслідками розгляду, і обчислення термінів на оскарження з моменту вручення такого рішення;

- за умови надання особі права на оскарження судового рішення;

- за умови забезпечення права особи на повторне проведення розгляду в загальному порядку, якщо його відсутність була викликана наявністю поважних причин, про які він не міг повідомити уповноважені органи

10.3. Відповідно до частини п`ятої ст. 374 КПК України у разі ухвалення вироку за наслідками кримінального провадження, у якому здійснювалося спеціальне досудове розслідування або спеціальне судове провадження (in absentia), суд окремо обґрунтовує, чи були здійснені стороною обвинувачення всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного чи обвинуваченого на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.

10.4. За таких підстав Суд вважає, що кримінальне процесуальне законодавство покладає на суд обов`язок щодо здійснення судового контролю за діями сторони обвинувачення в частині дотримання нею прав обвинуваченого на захист, доступу до правосуддя тощо під час проведення спеціального досудового розслідування або спеціального судового провадження.

10.5. Відтак, Суду необхідно з`ясувати, чи можливо стверджувати, що ОСОБА_4 знав про кримінальне переслідування, спеціальне досудове розслідування (після надання слідчим суддею дозволу на його здійснення), що здійснювалось відносно нього, і теперішнє судове провадження настільки, щоб мати можливість прийняти рішення або відмовитися від свого права постати перед судом, або ухилитися від правосуддя.

10.6. В згаданому контексті Суд звертає увагу перш за все на дотримання стороною обвинувачення порядку офіційного сповіщення обвинуваченого про заходи, які до нього здійснюються.

За змістом приписів частини восьмої ст. 135 КПК України повістка про виклик особи, стосовно якої існують достатні підстави вважати, що така особа виїхала та/або перебуває на тимчасово окупованій території України, території держави, визнаної Верховною Радою України державою-агресором, у випадку обґрунтованої неможливості вручення їй такої повістки згідно з вимогами цієї статті, публікується в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

Особа, зазначена в абзаці першому цієї частини, вважається такою, яка належним чином повідомлена про виклик, з моменту опублікування повістки про її виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора.

У випадку наявності в особи, зазначеної в абзаці першому цієї частини, захисника (захисників) копія повістки про її виклик надсилається захиснику (захисникам).

10.7. Виходячи із загальних положень КПК Суд вважає, що на стадії досудового розслідування є достатнім для дотримання права обвинуваченого на доступ до правосуддя повідомлення його в порядку частини восьмої ст. 135 КПК про:

початок відносно нього спеціального досудового розслідування,

підозру,

виклик на допит як підозрюваного,

завершення відносно нього досудового розслідування,

відкриття матеріалів кримінального провадження,

складений відносно нього обвинувального акта і направлення його до суду.

10.8. Як вбачається з досліджених матеріалів, шляхом розміщення оголошення в засобі масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження газеті «Урядовий кур`єр» на офіційному веб-сайті Офісу Генерального прокурора ОСОБА_4 було повідомлено про:

підозру, складену 17.08.2024 року, у кримінальному провадженні №0000131 від 10.05.2022 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України («Урядовий кур`єр» №167 (7827) від 14.08.2024);

виклик для вручення повідомлення про підозру, для допиту, як підозрюваного, та проведення інших слідчих та процесуальних дій у кримінальному провадженні №0000131 від 10.05.2022 року на 21, 22, 23 серпня 2024 року в період часу з 09 год. 00 хв. по 18 год. 00 хв. до слідчого відділення Відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, буд. 30 («Урядовий кур`єр» №167 (7827) від 17.08.2024);

здійснення спеціального досудового розслідування щодо ОСОБА_18 у кримінальному провадженні №0000810від 26.08.2024 року відповідно до ухвали слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.09.2024 (справа №766/14868/24, н/п 1-кс/766/7235/24) («Урядовий кур`єр» №185 (7845) від 12.09.2024);

завершення спеціального досудового розслідування та надання доступу до матеріалів кримінального провадження №0000810від 26.08.2024 року («Урядовий кур`єр» №185 (7845) від 12.09.2024);

виклик для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження та вручення обвинувального акта з додатками у кримінальному провадженні №0000810 від 26.08.2024 року на 16.09.2024 в період часу з 08 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. до слідчого відділення Відділу поліції № 2 ХРУП ГУНП в Херсонській області за адресою: м. Херсон, вул. Філатова, буд. 30 («Урядовий кур`єр» №185 (7845) від 12.09.2024).

Крім того, під час судового провадження ОСОБА_4 було повідомлено про:

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 01.10.2024 о 13 год 00 хв з розгляду кримінального провадження №0000810 від 26.08.2024 року («Урядовий кур`єр» №194 (7854) від 25.09.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 16.10.2024 о 13 год 00 хв з розгляду кримінального провадження №0000810 від 26.08.2024 року («Урядовий кур`єр» №205 (7865) від 09.10.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 30.10.2024 о 10 год 00 хв з розгляду кримінального провадження №0000810 від 26.08.2024 року («Урядовий кур`єр» №214 (7874) від 22.10.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 12.11.2024 о 09 год 00 хв з розгляду кримінального провадження №0000810 від 26.08.2024 року («Урядовий кур`єр» №225 (7885) від 06.11.2024);

виклик у судове засідання до Херсонського міського суду Херсонської області на 03.12.2024 о 09 год 30 хв з розгляду кримінального провадження №0000810 від 26.08.2024 року («Урядовий кур`єр» №239 (7899) від 26.11.2024).

Крім того, повістки про виклик направлялися засобами поштового зв`язку за останнім відомим місцем реєстрації (проживання) обвинуваченого.

Проте, будучи викликаним належним чином, як до органів досудового розслідування, так і до Херсонського міського суду Херсонської області в якості обвинуваченого, ОСОБА_4 у призначений час та місце без поважних причин не з`явився і про причини своєї неявки не повідомив.

10.9. Наведені обставини, на переконання Суду, свідчать про відмову обвинуваченого від права на доступ до правосуддя, а саме бути присутнім на судових засіданнях (предстати перед судом), від права на захист, а саме обирати на власний розсуд спосіб захисту.

З цих підстав,

керуючись статтями 368, 370-371, 373-374, 376, 392-395, 532 Кримінального процесуального кодексу України, Суд,

У Х В А Л И В :

1. ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною п`ятою ст. 111-1 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 10 (десять) років, з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування або органах, що надають публічні послуги, на строк 15 (п`ятнадцять) років з конфіскацією всього належного йому майна.

2. Арешт, накладений ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 06.09.2024 на майно, що перебуває у приватній власності ОСОБА_4 , а саме: кафе-бар з літнім майданчиком літ. А,Б,В,№І, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 26164636, розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, кадастровий номер :02:065:0008, площею 0,0871 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 ; земельну ділянку, кадастровий номер :09:015:0002, площею 1,8001 га, розташовану за адресою: Козаче-Лагерська сільська рада; легковий автомобіль марки VOLKSWAGEN, модель PASSAT, 2011 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова (VIN): НОМЕР_2 , номер двигуна: НОМЕР_3 ; причіп марки «ВЕРДА», модель 1, 2009 року випуску, сірого кольору, державний номерний знак НОМЕР_4 , VIN НОМЕР_5 ; судно ua 0146 HR, модель судна: Bombardier, 2010 року побудови, реєстраційний №291, ідентифікаційний № корпусу: НОМЕР_6 , тип судна: самохідне, моторне, призначення: прогулянкове (гідроцикл); судно ua 0148 HR, модель судна: Bombardier GTX, 2010 року побудови, реєстраційний №280, ідентифікаційний № корпусу: НОМЕР_7 , Тип судна: самохідне, моторне, призначення: прогулянкове (гідроцикл); судно ua 0147 HR, модель судна: Bombardier GTX, 2010 року побудови, реєстраційний №281, ідентифікаційний № корпусу: НОМЕР_8 , тип судна: самохідне, моторне, призначення: прогулянкове (гідроцикл) залишити без змін до звернення вироку до виконання в частині конфіскації майна.

3. Запобіжний захід у виді тримання під вартою, застосований ухвалою слідчого судді Херсонського міського суду Херсонської області від 09.09.2024 залишити без змін до затримання ОСОБА_4 на виконання вироку.

4. Початок строку відбуття покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_4 обчислювати з дня його фактичного затримання на виконання вироку.

5. Строк додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати посади в органах державної влади, державного управління, місцевого самоврядування та займатися діяльністю, пов`язаною з наданням публічних послуг, обчислювати з моменту відбуття ОСОБА_4 основного покарання у виді позбавлення волі.

6. Вирок, якщо інше не передбачено Кримінальним процесуальнім кодексом України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кримінальним процесуальним кодексом України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

7. Прокурор, обвинувачений, захисник, потерпіла мають право на апеляційне оскарження цього вироку шляхом подання апеляційних скарг до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

8. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

СуддяОСОБА_1