Справа №295/8695/25
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.08.2025 року м. Житомир

Слідчий суддя Богунського районного суду м. Житомира ОСОБА_1

прокурора ОСОБА_2 ,

підозрюваного ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому ОСОБА_5 , погоджене прокурором Житомирської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Центрального регіону ОСОБА_2 про продовження строку запобіжного заходу у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_3 , внесене в кримінальному провадженні за №0006154 від 25.06.2025 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, та додані до нього матеріали, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить продовжити строк тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 60 днів.

В клопотанні зазначено, що в ході досудового розслідування вказаного кримінального провадження №0006154 від 25.06.2025 встановлено, що ОСОБА_3 16.01.2025 призваний на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 , після чого направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №17 від 16.01.2025 солдата ОСОБА_3 призначено на посаду курсанта навчального взводу 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , зараховано до списків особового складу вказаної військової частини, поставлено на усі види забезпечення, та цього ж дня ОСОБА_3 посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків.

24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який затверджено Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

15.04.2025 Указом Президента України №235/2025 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» строк дії воєнного стану в Україні продовжується з 05 години 30 хвилин 09.05.2025 строком на 90 діб, який затверджено Законом України №4356-IX від 16.04.2025 та набув чинності.

Тобто, воєнний стан в України введено із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який станом на 25.06.2025 припинено або скасовано не було.

Відповідно до наказу №7416 від 23.06.2025 «Про організацію та проведення стрільб, забезпечення виконання вимог безпеки» т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_6 , 25.06.2025 на навчальній матеріально-технічній базі військової частини НОМЕР_2 керівнику стрільби провести заняття з вогневої підготовки з особовим складом 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 .

Заняття провести з практичним виконанням підготовчих вправ стрільб №21, №29, №16, №23, №30, №22, №28, навчальної вправи з метання бойової (кумулятивної) гранати КС 5.16.1.1, з використанням засобів імітації та страйкбольного обладнання вдень. Час проведення занять з особовим складом 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 з 08 год. 15 хв. до 18 год. 30 хв. 25.06.2025.

Особовому складу курсантів 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , який залучається до проведення занять з вогневої підготовки з практичним виконанням вправ стрільб відповідно до списку особового складу курсантів 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , серед яких солдат ОСОБА_3 : в день занять з вогневої підготовки отримати зброю по команді у визначений час; висунутися визначеним маршрутом (пішим порядком або автомобільним транспортом) на визначене місце проведення стрільби (територія військової частини НОМЕР_2 ); здійснити практичне виконання підготовчих вправ стрільб №21, №29, №16, №23, №30, №22, №28, навчальної вправи з метання бойової (кумулятивної) гранати КС 5.16.1.1, з використанням засобів імітації та страйкбольного обладнання згідно плану проведення занять; після виконання вправ стрільб доповісти командиру підрозділу.

На виконання вимог наказу №7416 від 23.06.2025, начальником штабу - заступником командира військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_7 у додатку до вказаного наказу визначено список особового складу військовослужбовців - курсантів 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 , які залучені для проведення занять з вогневої підготовки 25.06.2025.

Після чого, близько 07 год 30 хв 25.06.2025 на шикуванні особового складу на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 командиром 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_8 доведено, шляхом його оголошення, присутньому особовому складу, зокрема військовослужбовцю ОСОБА_3 наказ №7416 від 23.06.2025.

Однак, військовослужбовець за мобілізацією військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_3 , будучи згідно ст.ст. 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, підлеглим за посадою та військовим званням по відношенню до командира 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 молодшого лейтенанта ОСОБА_8 та т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_9 , близько 07 год. 30 хв. 25.06.2025 перебуваючи на території НОМЕР_3 загальновійськового полігону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , в умовах воєнного стану, діючи умисно, не маючи поважних причин для невиконання обов`язків військової служби, відкрито відмовився виконувати наказу №7416 від 23.06.2025 «Про організацію та проведення стрільб, забезпечення виконання вимог безпеки» т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 полковника ОСОБА_9 , не виконав вказаний наказ, завідомо знаючи про те, що на виконання вимог наказу т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 він зобов`язаний у складі військовослужбовців 2 навчальної роти 1 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 прийняти участь у заняттях з вогневої підготовки з практичним виконанням вправ стрільб, а саме: в день занять з вогневої підготовки отримати зброю по команді у визначений час; висунутися визначеним маршрутом (пішим порядком або автомобільним транспортом) на визначене місце проведення стрільби (територія військової частини НОМЕР_2 ); здійснити практичне виконання підготовчих вправ стрільб №21, №29, №16, №23, №30, №22, №28, навчальної вправи з метання бойової (кумулятивної) гранати КС 5.16.1.1, з використанням засобів імітації та страйкбольного обладнання згідно плану проведення занять; після виконання вправ стрільб доповісти командиру підрозділу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- показаннями свідка ОСОБА_10 щодо відкритої відмови 25.06.2025 від виконання наказу №7416 від 23.06.2025 військовослужбовцем за мобілізацією ОСОБА_3 ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 щодо відкритої відмови 25.06.2025 від виконання наказу №7416 від 23.06.2025 військовослужбовцем за мобілізацією ОСОБА_3 ;

- показаннями свідка ОСОБА_12 щодо відкритої відмови 25.06.2025 від виконання наказу №7416 від 23.06.2025 військовослужбовцем за мобілізацією ОСОБА_3 ;

- завіреною копією витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №17 від 16.01.2025 про призначення військовослужбовця ОСОБА_3 на посаду курсанта навчального взводу 2 навчальної роти 1 навчального батальйону;

- завіреною копіює витягу з наказу №7416 від 23.06.2025 командира військової частина НОМЕР_1 «Про організацію та проведення стрільб, забезпечення виконання вимог безпеки»;

- завіреною копією додатку до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №7416 від 23.06.2025 командира військової частина НОМЕР_1 «Про організацію та проведення стрільб, забезпечення виконання вимог безпеки» зі списком особового складу курсантів 2 навчальної роти НОМЕР_4 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 ;

- повідомленням про вчинення кримінального правопорушення військової частини НОМЕР_1 №812/26155 від 25.06.2025 солдатом ОСОБА_3 ;

- доповіддю т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 №812/26122 від 25.06.2025 за фактом вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України;

- завіреною копію довідки ВЛК від 15.01.2025 за №149, якою солдата ОСОБА_3 визнано придатним до військової служби;

- актом службового розслідування за фактом вчинення солдатом ОСОБА_3 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України;

- іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

У клопотанні слідчий послався на ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що існує реальний ризик переховування підозрюваного ОСОБА_3 від органів досудового розслідування, з метою уникнення кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до десяти років.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 3 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, з метою зміни останніми показів на досудовому розслідуванні або їх зміни під час судового розгляду.

За таких обставин, сторона обвинувачення вважає, що підозрюваний ОСОБА_3 , перебуваючи на волі, під загрозою тяжкості покарання, з метою уникнення кримінальної відповідальності, зможе спілкуватись з свідками у кримінальному провадженні та схиляти свідків до зміни показань у кримінальному провадженні.

В обґрунтування ризику, передбаченого п. 5 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що військовослужбовець ОСОБА_3 кілька разів вчинив непокору виконати накази командира військової частини НОМЕР_1 , що підриває дисципліну у Збройних Силах України, створює враження безкарності, що є неприпустимим під час воєнного стану в Україні.

Крім цього, вироком Довгинцівського районного суду міста Кривого рогу Дніпропетровської області від 07.06.2024 (справа Ле211/7210/23) ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України та призначено покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України, ОСОБА_3 звільнено від відбування призначеного покарання, встановивлено іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік 6 (шість) місяців.

Сторона обвинувачення вважає, що запобігання наведеним ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_3 можливе винятково у разі застосування запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою.

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_2 підтримав клопотання та просив задовольнити з підстав, викладених у ньому, зазначив, що у прохальній частині клопотання допущено технічну помилку, зазначено кваліфікацію інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення як ч. 5 ст. 407 КК України взамін вірного ч. 4 ст. 402 КК України.

Підозрюваний заперечував проти задоволення клопотання та зазначив, що мобілізований незаконно, наголосив, що йому не надано можливості пройти в належний спосіб ВЛК, наголосив, що до проходження військової служби його примусили.

Захисник ОСОБА_4 просив негайно звільнити підозрюваного з-під варти з огляду на порушення вимог ст. 208 КПК України, а у разі відмови у задоволенні такого відмовити у задоволенні клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, змінивши обраний раніше запобіжний захід на запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням на підозрюваного відповідних обов`язків.

В обґрунтування заперечень адвокат зазначив, що на його думку, затримання ОСОБА_3 могло відбуватися виключно на підставі відповідної ухвали слідчого судді, а відсутність такої є підставою для негайного звільнення підозрюваного.

Також зазначив, що подане слідчим клопотання фактично є клопотанням про зміну, а не продовження запобіжного заходу та не відповідає змісту підозри, оскільки у прохальній частині клопотання слідчим зазначено кваліфікацію злочину, інкримінованого підозрюваному, як ч. 5 ст. 407 КК України.

ОСОБА_4 також зазначив, що ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не доведені слідчим, а при обранні запобіжного заходжу слід врахувати відсутність вагомих доказів вчинення ОСОБА_3 кримінального правопорушення та стан здоров`я останнього, що потребує постійного лікування та нагляду, проведення спеціальних процедур, спеціального харчування, що неможливо зробити в місці тримання під вартою. Письмові заперечення на клопотання про продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою приєднані до матеріалів клопотання.

Заслухавши прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

В провадженні другого слідчого відділу (з дислокацією у м. Житомирі) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Хмельницькому перебувають матеріали кримінального провадження №0006154 від 25.06.2025 за підозрою ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

25.06.2025 ОСОБА_3 затримано в порядку ст. 208 КПК України на території наметового табору місця тимчасової дислокації НОМЕР_4 навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 .

26.06.2025 ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України.

Ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 27.06.2025 підозрюваному ОСОБА_3 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.08.2025 включно, з визначенням розміру застави у двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень.

Строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_3 закінчується 20.08.2025.

15.08.2025 досудове розслідування у даному кримінальному провадженні завершено, про що повідомлено підозрюваному ОСОБА_3 та його захиснику, матеріали досудового розслідування надано стороні захисту для ознайомлення в порядку ст. 290 КПК України.

На даний час вимоги ст. 290-291 КПК України у даному кримінальному провадженні не виконані, що не заперечувалось учасниками судового засідання.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 КПК України строк тримання під вартою може бути продовжений слідчим суддею в межах строку досудового розслідування у порядку, передбаченому цим Кодексом.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 3 КПК України досудове розслідування стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

Згідно ч. 3 ст. 219 КПК України строк ознайомлення з матеріалами досудового розслідування сторонами кримінального провадження в порядку, передбаченому ст.290 цього Кодексу, не включаються у строки досудового розслідування.

Відповідно до частин 2, 5 ст. 199 КПК України клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити:

1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою;

2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.

Слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Згідно ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Слідчий суддя має обрати такий запобіжний захід, що забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного, обвинуваченого та виконання ним процесуальних обов`язків.

Вирішуючи питання про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, а також те, що метою продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від суду, вчинити інші кримінальні правопорушення.

Поняття «обґрунтована підозра» визначена в рішенні Європейського суду з прав людини від 21.04.2011 року у справі "Нечипорук і Йонкало проти України", відповідно до якої цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі "Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства" від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, № 182).

Слідчий суддя вважає підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 402 КК України, у кримінальному провадженні № №0006154 від 25.06.2025обґрунтованою, докази можливої причетності ОСОБА_3 до вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення достатніми.

У той же час, оскільки на цій стадії встановлено нижчі критерії до стандарту доказування, які зобов`язують слідчого суддю з`ясувати лише наявність достатніх доказів, які виправдовують необхідність здійснення досудового розслідування та не передбачають обов`язку встановлення вини конкретної особи.

Слідчий суддя лише на підставі розумної та об`єктивної оцінки отриманих доказів визначає чи виправдовують вони в своїй сукупності факт проведення досудового розслідування та чи дозволяють встановити причетність особи до вчинення кримінального правопорушення, яка є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї заходу забезпечення кримінального провадження.

Із наданих матеріалів вбачається, що наведені в повідомленні про підозру ОСОБА_3 обставини та долучені до клопотання докази вказують на можливу причетність ОСОБА_3 до подій, що досліджуються в рамках даного кримінального провадження.

При цьому слід зазначити, що правильність кваліфікації дій підозрюваної особи, так само як і наявність чи відсутність в її діях складу злочину вирішуються виключно вироком суду та не підлягають вирішенню на досудовому провадженні. За такого, питання про те, чи утворюють зазначені в повідомленні про підозру дії ОСОБА_3 склад злочину знаходиться за межами тих питань, які слідчий суддя вирішує на досудовому провадженні.

Таким чином зібраними в матеріалах кримінального провадження доказами об`єктивно пов`язується можлива причетність ОСОБА_3 до вищевказаного кримінального правопорушення за обставин, викладених в повідомленні про підозру.

При розгляді судом клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Слідчий суддя погоджується з обгрунтуванням викладеним в клопотанні слідчим, щодо ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 ЦПК України, а саме з метою уникнення від кримінальної відповідальності, враховуючи тяжкість вчиненого підозрюваним кримінального правопорушення та тяжкість покарання, яке йому загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, а саме позбавлення волі строком до 10 років. Крім того, вік підозрюваного, його соціальні зв`язки, майновий стан та стан здоров`я, дозволяють останньому переховуватись від органів досудового розслідування.

В обґрунтування ризику, передбаченого п.3 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що підозрюваний ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, для зміни останніми показань з метою ухилення від кримінальної відповідальності.

Слідчий суддя вважає, що ризик доведено, оскільки свідки проходять військову службу в одній військовій частині, а тому існує ризик впливу на свідків.

Крім того, на переконання слідчого судді при встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України). Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу (частина 4 статті 95 КПК України). В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Так, відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України, безпосередність дослідження показань є загальною засадою кримінального провадження та повинна застосовуватися за загальним правилом, можливість використання показань, зафіксованих за допомогою технічних засобів відеофіксації, передбачена ч. 11 ст. 615 КПК України, застосовується лише як виключення. При цьому, показання свідків, безпосередньо досліджені в суді, мають пріоритет над показаннями, отриманими у порядку ч. 11 ст. 615 КПК України.

За таких обставин, ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом. Наведені обставини можуть свідчити про те, що ОСОБА_3 може незаконно впливати на свідків з метою уникнення кримінальної відповідальності.

В обґрунтування ризику, передбаченого ч. 5 ч. 1 ст. 177 ЦПК України слідчий зазначив, що наявні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 кілька разів вчинив непокору виконати накази командира. В судовому засіданні прокурор наголосив, що підозрюваний раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

З матеріалів клопотання про продовження строку застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою вбачається, що вказані ризики, передбачені п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зменшилися та не змінилися, а продовжують існувати, у зв`язку з чим необхідність у застосуванні запобіжного заходу не відпала, жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти таким ризикам.

Викладене в сукупності з наявною обґрунтованою підозрою, з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, переконує слідчого суддю у продовженні існування ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість пред`явленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, яка стверджується доданими до клопотання матеріалами, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_3 у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, майновий стан, місце проживання та проходження військової служби, а також встановлену наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, вчинення підозрюваним неодноразової непокори щодо виконання наказів командира війської частини НОМЕР_1 , що підриває дисципліну у Збройних Милах України, створює враження безкараності, що є не припистимим під час воєнного стану в Україні, слідчий суддя приходить до висновку про неможливість запобігання вказаним ризикам, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, а тому вважає необхідність у продовженні застосованого щодо останнього запобіжного заходу у виді тримання під вартою - обґрунтованою. Проте строк на який слідчий та прокурор просять продовжити запобіжний захід є тривалим, тому слідчий суддя вважає за можливе продовжити запобіжний захід до строком до 18.09.2025 включно.

Відомостей, які свідчили б про неможливість застосування (продовження застосування) до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, сторонами не надано. Пояснення захисника про неможливість утримання ОСОБА_3 відповідними документами не підтверджено.

Водночас, згідно з ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального провадження, слідчий суддя визначає заставу в межах, визначених п. 2 ч. 5 ст. 182 КПК України, в розмірі у виді двадцяти прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира.

На переконання слідчого судді саме така сума застави за встановлених фактичних обставин зможе забезпечити його належну процесуальну поведінку у разі її внесення, бути достатнім стримуючим фактором для запобігання ризиків, доведених прокурором.

Таким чином, враховуючи обґрунтованість клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про доцільність продовження до підозрюваного ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою та з метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваним, а тому задовольняє подане клопотання частково.

Вимога захисника про негайне звільнення підозрюваного з під варти не підлягає до задоволення, оскільки ухвалою слідчого судді Богунського районного суду м.Житомира від 27.06.2025 ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою до 20.08.2025, тобто останній утримується під вартою на підставі не скасованої ухвали слідчого судді.

Слідчий суддя погоджується з зазначеним прокурором в судовому засіданні, що невідповідність у прохальній частині клопотання кваліфікації злочину, а саме за ч. 5 ст.407 КК України замість ч. 4 ст. 402 КК України є технічною помилкою при виготовлені документа.

Керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 194, 196, 197, 200, 309 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 у негайному звільненні з під-варти підозрюваного ОСОБА_3 .

Клопотання про продовження дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою -задовольнити частково.

Продовжити в кримінальному провадженні №0006154 від 25.06.2025 строк застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 18.09.2025 включно.

Одночасно визначити ОСОБА_3 розмір застави у двадцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що у грошовому виразі складає 60560 (шістдесят тисяч п`ятсот шістдесят) гривень, яка може бути внесена як самим підозрюваним, так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем), у строк дії ухвали на депозитний рахунок Богунського районного суду м. Житомира, одержувач: ТУ ДСА України в Житомирській області, код: 26278626, розрахунковий рахунок: UA0000277, банк: ДКСУ м. Київ.

У разі внесення застави покласти на підозрюваного ОСОБА_3 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до органу досудового розслідування, прокурора, суду;

- не відлучатися з військової частини НОМЕР_1 без дозволу слідчого, прокурора або суду в залежності від стадії кримінального провадження;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, про зміну свого місця проживання;

- не спілкуватися зі свідками у даному кримінальному провадженню;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, а також інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді застави вважати з моменту внесення застави.

Термін дії обов`язків, покладених судом, у разі внесення застави визначити до 18.09.2025 включно.

Строк дії ухвали встановити до 18.09.2025 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом 5 днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1