Березівський районний суд Одеської області
12.06.2025
Справа № 494/1241/25
Провадження № 1-кс/494/303/25
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.06.2025 року м. Березівка

Слідчий суддя Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1

за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

підозрюваного - ОСОБА_5 ,

законного представника ОСОБА_6 (мати),

захисника - ОСОБА_7 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Березівка Одеської області клопотання слідчого СВ №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000340 від 10.06.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2025 року слідчий СВ №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у кримінальному провадженні №0000340.

Згідно протоколу автоматичного визначення слідчого судді справу визначено слідчому судді ОСОБА_1 та призначено до розгляду на 12.06.2025 року.

На обґрунтування поданого клопотання, слідчий посилався на те, що 08.06.2025 року біля 22:00 години мешканець с-ще АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою спільно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на зґвалтування мешканки АДРЕСА_2 , громадянки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проникли до будинку потерпілої. Після цього, продовжуючи свій злочинний намір з метою доведення його до кінця, із застосуванням фізичної сили, а саме триманням за руки, роздягнули ОСОБА_11 та на дивані, всупереч її волі, по черзі здійснили насильницький статевий акт природнім способом, а саме із вагінальним проникненням, в ході чого наносили останній удари в область обличчя, тулуба та кінцівок. Після чого погрожували останній фізичною розправою у разі, якщо вона повідомить про вчинені ними протиправні дії відносно неї, та близько 00:00 год. 09.06.2025 року останні залишили будинок. Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину передбаченого ч.3 ст.152 Кримінального кодексу України (далі- КК України). 10.06.2025 року о 17:30 год. ОСОБА_5 затримано та 11.06.2025 року повідомлено про підозру у вчинені злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України. Під час досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні запобіжного заходу у виді тримання під вартою, без визначення розміру застави. Слідчий та прокурор вважає про наявність ризиків передбачених п.1,3 та п.5 ч.1 ст.177 Кримінально-процесуального кодексу України (далі КПК України). Обґрунтованість підозри підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні 12.06.2025 року клопотання підтримали на підставах викладених у клопотанні, просили його задовольнити. Також, посилались на наявність ризиків, що зазначені у клопотанні. Окрім цього, просили застосувати тримання під вартою без визначення розміру застави.

Захисник, підозрюваний ОСОБА_5 заперечували проти клопотання слідчого та прокурора, та просили застосувати запобіжний захід не пов`язаний із тримання під вартою. Просили застосувати цілодобовий домашній арешт. Законний представник мати вказала, що останній не буде сидіти вдома та не виконуватиме його. Вказала, що дитина фактично є не керована та не слухає її зауважень. Будь-яких клопотань, заяв під час розгляду справи не заявляли. Свою причетність до інкримінованого злочину визнав.

Розглянувши подане клопотання та додані до нього документи, вивчивши матеріали кримінального провадження №0000340, вислухавши думки учасників судового розгляду, вважаю наступне.

На розгляді у СВ Березівського РВП ГУНП в Одеській області знаходиться кримінальне провадження за №0000340 від 10.06.2025 року відносно ОСОБА_5 у якому він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.152 КК України.

З матеріалів кримінального провадження №0000340 вбачається, що 08.06.2025 року біля 22:00 години мешканець с-ще АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , діючи за попередньою змовою спільно з ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на зґвалтування мешканки АДРЕСА_2 , громадянки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проникли до будинку потерпілої. Після цього, продовжуючи свій злочинний намір з метою доведення його до кінця, із застосуванням фізичної сили, а саме триманням за руки, роздягнули ОСОБА_11 та на дивані, всупереч її волі, по черзі здійснили насильницький статевий акт природнім способом, а саме із вагінальним проникненням, в ході чого наносили останній удари в область обличчя, тулуба та кінцівок. Після чого погрожували останній фізичною розправою у разі, якщо вона повідомить про вчинені ними протиправні дії відносно неї, та близько 00:00 год. 09.06.2025 року останні залишили будинок.

10.06.2025 року о 17:30 год. ОСОБА_5 затримано та 11.06.2025 року в порядку статей 276-279 КПК України повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України вчинення дій сексуального характеру, пов`язаних із вагінальним проникненням в тіло іншої особи з використанням геніталій, без добровільної згоди потерпілої особи (згвалтування), вчинене групою осіб.

Згідно із ч.ч. 1, 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити такі дії: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

- наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;

- наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

- недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч. 1 ст. 194 КПК України).

Водночас, положення кримінального процесуального законодавства не розкривають поняття «обґрунтованості підозри», в оцінці цього питання слідчому судді належить користуватися практикою Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права.

При цьому факти, що підтверджують обґрунтовану підозру не повинні бути такого ж рівня, що й факти, на яких має ґрунтуватися обвинувальний вирок. Стандарт доказування «обґрунтована підозра» не передбачає, що уповноважені органи мають оперувати доказами, достатніми для пред`явлення обвинувачення чи ухвалення обвинувального вироку, що пов`язано з меншою мірою ймовірності, необхідною на ранніх етапах кримінального провадження для обмеження прав особи.

Стаття 277 КПК України визначає вимоги до змісту повідомлення про підозру як процесуального документа. Так, повідомлення про підозру, окрім інших відомостей, має містити зміст підозри.

Достатність належить до оціночної категорії, тому в кожному кримінальному провадженні за внутрішнім переконанням слідчий, детектив, прокурор вирішують питання про достатність рівня підозри, обґрунтування якої (тобто її зміст) лягає в основу процесуального документа. Повідомлення про підозру це суб`єктивне, засноване на відповідній структурі складу злочину, формулювання обвинувачення у формі певної тези, яка лише у процесі досудового розслідування в повному обсязі може перерости у твердження у вигляді обвинувального акта.

Уявлення про «обґрунтовану підозру» має ґрунтуватися поміж інших факторів, на двох ключових критеріях: суб`єктивному та об`єктивному.

Перший критерій означає, що підозра має бути добросовісною, тобто особа, яка виконала затримання та оголосила підозру, має щиро підозрювати особу у вчиненні кримінального правопорушення; другий, що об`єктивно існують дані про скоєне кримінальне правопорушення і причетність особи до вчинення правопорушення. Такими даними можуть бути дії самого підозрюваного, наявні документи, речові докази, показання очевидців тощо.

З матеріалів, доданих до клопотання вбачається, що 11.06.2025 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру за ч. 3 ст. 152 КК України.

Підозра ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а саме:

- протоколом огляду місця події від 10.06.2025 року в с-ще Ширяєве, Березівського району, Одеської області, вул. Осіпенка, 46;

- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом допиту потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ;

- освідуванням особи потерпілої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- освідування особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-протоколом затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім цього, у судовому засіданні ОСОБА_5 свою причетність до інкримінованого кримінального правопорушення визнав.

Таким чином, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя встановив, що висновки органу досудового розслідування про наявність підозри щодо вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 152 КК України, не є очевидно необґрунтованими чи недопустимими.

Не вирішуючи питання про доведеність вини та правильність кваліфікації дій ОСОБА_5 , виходячи з наявних у суду матеріалів клопотання, слідчий суддя дійшов висновку про наявність обґрунтованої підозри щодо вчинення ним вищезазначеного кримінального правопорушення за викладених у клопотанні обставин.

Вказане може бути підставою для застосування заходу забезпечення кримінального провадження у виді запобіжного заходу.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного, суд враховує вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, висновки про ступінь ризиків та неможливості запобігання їм більш м`яких запобіжних заходів мають бути зроблені за результатами сукупного аналізу обставин злочину та особистості підозрюваного (його характеру, моральних якостей, способу життя, сімейних зв`язків, постійного місця роботи, утриманців), поведінки підозрюваного під час розслідування кримінального правопорушення (наявність або відсутність спроб ухилятися від органів влади) поведінки підозрюваного під час попередніх розслідувань (способу життя взагалі, способу самозабезпечення, системності злочинної діяльності, наявності злочинних зв`язків). Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. Сама лише тяжкість інкримінованого обвинувачення, хоча і є визначаючим елементом при оцінці ризику ухилення від правосуддя, однак не може бути достатньою підставою для законності тримання особи під вартою і не має пріоритетної сили перед іншими даними про особу підозрюваного.

Згідно із ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Ризики вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, вважаються наявними за умови встановлення слідчим суддею обґрунтованої ймовірності реалізації ним таких дій. При цьому, КПК України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він схильний і має реальну можливість їх здійснити у цьому кримінальному провадженні в майбутньому.

Як зазначено у клопотанні, прокурор та слідчий посилаються на наявність ризиків, передбачених п.1,п.3 та п.5 ч.1 ст.177 КК України.

Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду, то слідчий суддя вважає, що ризик з урахуванням тяжкості злочину та покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, за яке передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років. Зазначене беззаперечно може вказувати на наявність обґрунтованого побоювання у органу досудового розслідування про небезпеку переховування підозрюваного. Крім цього, ухвалою слідчого судді Березівського районного суду по справі №494/843/25 від 28.05.2025 року застосовано відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, де на останнього покладено зобов`язання не залишати житло в період часу з 19:00 год по 06:00 год. Проте, ОСОБА_5 не виконуючи судового рішення, порушуючи заборону залишати житло, вчинив кримінальне правопорушення в нічний час. Таким чином, наведені вище обставини в сукупності дають слідчому судді підстави дійти висновку щодо наявності ризику переховування від органу досудового розслідування та суду.

Щодо наявності ризику незаконно впливати на свідків та потерпілого є обґрунтованим у зв`язку з тим, що потерпіла та свідки у кримінальному провадженні проживають в одному населеному пункті, знають один одного, крім цього під час вчинення вищевказаного кримінального правопорушення ОСОБА_5 застосовував фізичне насильство відносно потерпілої, а також залякував останню, та погрожував, для того щоб потерпіла не зверталась до органу поліції, а тому підозрюваний ОСОБА_5 , перебуваючи на свободі, шляхом залякування, погроз фізичною розправою чи умовляннями може вплинути на потерпілу, свідків для того, щоб останні змінили свої покази у кримінальному провадженні.

Також, слідчий суддя враховує і наявний ризик передбачений п.5 ч.1 ст.177 КК України, оскільки відносно підозрюваного ОСОБА_5 до суду скеровано обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000228 від 15.04.2025 року за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України,проте останній на шлях виправлення не став та вчинив нове кримінальне правопорушення. Вказане свідчить про можливість вчинення ОСОБА_5 нових кримінальних правопорушень.

При вирішенні питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу, крім встановлених ризиків кримінального провадження, слідчий суддя, на підставі наданих сторонами матеріалів, оцінює в сукупності також існування інших обставин, передбачених ст. 178 КПК України, а саме:

-вагомість наданих стороною обвинувачення доказів про ймовірне вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 152 КК України;

-пред`явлення йому підозри у вчиненні, в тому числі особливо тяжкого злочину, у разі визнання винуватим у вчиненні якого, йому може загрожувати покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років;

-станом на день розгляду клопотання ОСОБА_5 виповнилося 15 років, він є неповнолітнім, однак підозрюється у вчинення особливо тяжкого злочину з застосування насильства; підтверджені належним чином дані, що стан його здоров`я несумісний з триманням під вартою відсутні.

Оцінивши вказані обставини у їх сукупності із встановленими ризиками і обставинами розслідуваного кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає, що такі відомості про особу підозрюваного не спростовують висновків слідчого судді про високу ймовірність перешкоджання кримінальному провадженню і необхідність застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Тобто, є обґрунтовані підстави вважати, що стосовно підозрюваного, який вчинив в тому числі особливо тяжкий злочин, з метою запобігання ризикам, передбаченим п. п. 1,3 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, доцільно застосування запобіжний захід саме у вигляді тримання під вартою.

Також враховуючи, що взяття під варту є винятковим запобіжним заходом, але зважаючи, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, на що посилався слідчий, прокурор у своєму клопотанні.

Зазначені висновки суду засновані перед усім на тому, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчинені злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 7 до 12 років.

Вказані обставини виключають об`єктивну можливість щодо застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особисте зобов`язання, з урахуванням вищевикладеного.

Оскільки осіб, які б виявили бажання особисто поручитися за виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків відповідно до ст. 194 КПК України і зобов`язалися за необхідності доставити його до органу досудового розслідування чи в суд на першу про те вимогу - не знайшлося, застосування до підозрюваного такого виду запобіжного заходу як особиста порука не виявляється можливим.

Передбачений ст. 181 КПК України запобіжний захід домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Водночас, підозрюваний може ухилитись від органів досудового слідства. Домашній арешт, в тому числі цілодобовий, пов`язаний з можливістю підозрюваного спілкування з іншими особами, в тому числі шляхом телекомунікаційних зав`язків, що також може завадити виконанню завдань кримінального провадження на даному його етапі. Крім того, до підозрюваного, в межах іншого кримінального провадження, вже застосовувався запобіжний захід у вигляді нічного домашнього арешту, під час дії якого останній вчинив інше кримінальне правопорушення, яке є особливо тяжким.

За таких обставин, зважаючи на високу інтенсивність встановлених при розгляді клопотання ризиків, з урахуванням його особистих характеристик, слідчий суддя доходить висновку, що до підозрюваного слід застосувати винятковий запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Відповідно до положень ст.194 КПК України вважаю, що під час судового розгляду клопотання були доведені:

-обґрунтованість підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення за ч.3 ст.152 КК України;

- підстави вважати, що існують ризики передбачені п.1,3 та 5 ч.1 ст.177 КПК України;

- недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні слідчого.

Таким чином, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та за сукупності наведених обставин, слідчий суддя вважає, за доцільне застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою терміном на 60 діб, без визначення розміру застави.

Окрім цього, слідчий суддя враховує положення частини 4 статті 183 КПК України, та як встановлено судом, злочин у якому підозрюється ОСОБА_5 є особливо тяжким та здійснювався саме із застосуванням насильства відносно потерпілої, а тому слідчий суддя вважає за необхідне не застосовувати заставу.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. Як встановлено вище, ОСОБА_5 затримано 10.06.2025 року о 17:30 годині.

Керуючись статтями 177, 178, 193, 194, 196, 197, 395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотанняслідчого СВ №2 Березівського РВП ГУНП в Одеській області ОСОБА_12 , погодженого прокурором Березівської окружної прокуратури Одеської області ОСОБА_9 у кримінальному провадженні №0000340 від 10.06.2025 року про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

Застосувати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, без визначення розміру застави.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяти під варту у залі суду, помістивши його до Державної установи «Одеський слідчий ізолятор» строком на 60 днів.

Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рахувати з моменту затримання, а саме з 10.06.2025 року о 17:30 год. по 09.08.2025 року 17:30 год. включно.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 12.06.2025 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1