Справа № 644/7661/24
Провадження № 1-кп/645/404/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2025 року м. Харків

Немишлянський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (в режимі відеоконференції),

захисників адвокатів ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (в режимі відеоконференції),

ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001350 від 22.11.2023 року, за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст.189 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.187 КК України,-

встановив:

У провадження Немишлянського районного суду м. Харкова надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001350 від 22.11.2023 року за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 353 КК України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 4 ст. 189 КК України, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.

02.06.2025 через електронний кабінет ЄСІТС захисником обвинуваченого ОСОБА_6 адвокатом ОСОБА_13 подано клопотання про залучення для обвинуваченого ОСОБА_6 перекладача з азербайджанської мови на українську та з української мови на азербайджанську мову або іншою мовою, якою він володіє, тобто російською, за рахунок держави. В обґрунтування клопотання захисник вказував, що його підзахисний ОСОБА_6 за національністю азербайджанець і рідною мовою для нього є азербайджанська мова, на якій він спілкується в сім`ї та із земляками. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_6 неповною мірою розуміє українську мову, у зв`язку з чим не може належним чином здійснювати свій захист.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_13 клопотання підтримав, просив його задовольнити, вказуючи на таке право обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника про залучення перекладача.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання захисника ОСОБА_13 посилаючись на те, що обвинувачений ОСОБА_6 , є громадянином України, народився у м. Харкові, в ході навчання вивчав українську мову. Зазначив, що згідно Інформаційної картки до сертифіката зовнішнього незалежного оцінювання №0302554, за результатами зовнішнього незалежного оцінювання ОСОБА_6 2018 року: українська мова і література 147.0 балів. Згідно повідомлення ректора Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця від 27.08.2024 №24/83-60-191 на лист старшого слідчого СУ ГУ НП в Харківській області ОСОБА_14 про надання інформації від 21.08.2024, ОСОБА_6 був зарахований до Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця на 1 курс першого (бакалаврського) рівня вищої освіти за спеціальністю 242 «Туризм» згідно наказу ректора №965/26-С від 31.08.2018. Відповідно до наказу ректора №522-С від 28.06.2024 ОСОБА_6 був відрахований з ХНЕУ ім. С. Кузнеця у зв`язку із завершенням навчання. В період навчання ОСОБА_6 лекції, практичні заняття, складання заліків та іспитів здійснювалось на українській мові.

Захисник ОСОБА_10 підтримав клопотання захисника ОСОБА_13 .

Захисники ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , ОСОБА_11 та обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 щодо вирішення клопотання покладалися на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників кримінального провадження, дослідивши доводи клопотання захисника, приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання, виходячи з наступного.

Участь перекладача у кримінальному провадженні зумовлена конституційною засадою рівності перед законом і судом (ч. 2 ст. 24 Конституції України, ст.10 КПК України), за якою, серед іншого, не допускається привілеїв чи обмежень (в т.ч. й у процесуальних правах, передбачених КПК) за мовними ознаками.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 29 КПК України кримінальне провадження здійснюється державною мовою. Сторона обвинувачення, слідчий суддя та суд складають процесуальні документи державною мовою. Слідчий суддя, суд, прокурор, слідчий забезпечують учасникам кримінального провадження, які не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, право давати показання, заявляти клопотання і подавати скарги, виступати в суді рідною або іншою мовою, якою вони володіють, користуючись у разі необхідності послугами перекладача в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Залучення перекладача для проведення процесуальних дій має на меті забезпечити особам, які беруть участь у кримінальному провадженні та не володіють чи недостатньо володіють державною мовою, можливість користуватися рідною мовою або іншою мовою, якою вони володіють (п. 18 ч. 3 ст. 42, п. 9 ч. 1 ст. 56, п. 11 ч. 3 ст. 64-1, п. 4 ч. 1 ст. 66 КПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 68 КПК України у разі необхідності у кримінальному провадженні перекладу пояснень, показань або документів сторони кримінального провадження або слідчий суддя чи суд залучають відповідного перекладача (сурдоперекладача).

При цьому питання про дотримання вимог ст. 29 КПК України щодо залучення перекладача слід вирішувати у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи не призвело це до порушення рівності перед законом і судом (принципу «рівності можливостей») та несправедливості судового розгляду в цілому у розумінні положень ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод (Постанова Верховного Суду від 08.06.2021 справа № 206/1151/19).

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенцію) та практику ЄСПЛ як джерело права.

За пунктом 3(е) статті 6 Конвенції, обвинувачений має право отримувати безоплатну допомогу перекладача, якщо він не розуміє мови, яка використовується у суді, або не розмовляє нею.

Відповідно до практики ЄСПЛ перекладач необхідний у кримінальному процесі, якщо особа не розуміє або не розмовляє мовою судочинства в обсязі, достатньому для розуміння перебігу судового процесу та участі в розв`язанні питання, яке для неї мало вирішальне значення, або особа за рівнем володіння мовою не здатна на ведення свого захисту та висувати на розгляд суду свою версію без допомоги перекладача. Рівень розуміння і спілкування, за якого виникає право на безоплатну допомогу перекладача, залежить від фактичних обставин, з огляду на цей рівень визначається обсяг необхідної "допомоги". Загалом обвинувачений повинен бути в змозі самостійно або за допомогою перекладача розуміти, що відбувається під час розгляду справи, і брати участь у розгляді такою мірою, що забезпечувала б його право на справедливий суд.

При цьому чинниками для з`ясування розуміння особою вказаних обставин Конвенція та практика ЄСПЛ визначають: 1) тривалість проживання у державі ведення судочинства; 2) рівень освіти, час та місце її здобуття; мова навчання; 3) рід занять, спосіб життя та обсяг комунікації.

Право на безоплатну допомогу перекладача застосовується лише тоді, коли обвинувачений не може розуміти мову, яка використовується в суді, або говорити нею ("К. проти Франції" (K. v. France, рішення Комісії № 10210/82, DR 35, від 07 грудня 1983 року).

У рішенні ЄСПЛ "Лагерблом проти Швеції" (Lagerblom v. Sweden), § 62) зазначено, що обвинувачений, який розуміє мову, яка використовується в суді, не може просити про надання перекладача, аби мати можливість здійснювати свій захист іншою мовою, навіть мовою національної меншини, до якої він належить.

Як зазначено у постанові Верховного Суду від 19.02.2019 року по справі № 236/1798/16-к, при вирішенні питання про залучення перекладача визначальною є впевненість суду, що обвинувачений дійсно не володіє, або недостатньо володіє державною мовою.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної» кожний громадянин України зобов`язаний володіти державною мовою.

Зазначена вище норма закону передбачає, що кожен громадянин України повинен володіти державною мовою.

Суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_6 є громадянином України, уродженець м. Харкова, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , постійно проживає на території України, в ході проживання та навчання вивчав українську мову, пройшов у 2018 році зовнішнє незалежне оцінювання з української мови та літератури, про що отримав сертифікат зовнішнього незалежного оцінювання, має захисника, який надає йому правову допомогу.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_13 щодо залучення перекладача, оскільки перекладач не залучається судом вразі відсутності сумнівів про володіння державною мовою обвинуваченим.

Керуючись ст.ст. 29, 369 - 372 КПК України, суд,-

постановив:

У задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_13 , про залучення для обвинуваченого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перекладача з української мови на азербайджанську мову або на російську мову за рахунок держави відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 08.08.2025 року.

Головуючий суддя ОСОБА_1