Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 302/680/25
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2025 рокуселище Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурорки ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 ,

потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань кримінальне провадження, відомості про яке були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000210 від 06.10.2023, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, несудимого у порядку ст. 89 КК України, з середньою освітою, одруженого, непрацюючого, маючого на утриманні трьох неповнолітніх дітей,

в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України,

у с т а н о в и в:

У період часу з 21 квітня 2023 року по 24 вересня 2023 року ОСОБА_4 умисно вчиняв домашнє насильство відносно своєї дружини ОСОБА_6 за таких обставин.

Так, 21 квітня 2023 року близько 01:00 год ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння і знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом на заподіяння психологічного страждання, затіяв сварку зі своєю дружиною ОСОБА_6 , під час якої ображав її нецензурними словами, чим учинив психологічне насильство над нею, що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя потерпілої.

02 травня 2023 року близько 03:00 год ОСОБА_4 , діючи з прямим умислом на заподіяння психологічного страждання та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , затіяв сварку зі своєю дружиною ОСОБА_6 , в ході якої ображав її нецензурними словами, схопив її рукою за волосся та штовхнув, чим систематично вчинив психологічне насильство над останньою, що призвело до її психологічних страждань та погіршило якість життя потерпілої.

Зазначене вище стверджується, зокрема постановою судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 18.05.2023 у справі № 302/871/23, яка набрала законної сили, відповідно до якої на ОСОБА_4 було накладено адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком на 10 діб, який ним було відбуто.

Окрім цього, 24 вересня 2023 року близько 17:30 год ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання у будинку АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом на заподіяння психологічного страждання,затіяв сварку з дружиною ОСОБА_6 , під час якої ображав її нецензурними словами, погрожував фізичною розправою, вдарив дверима внаслідок чого на них випало і розбилося скло, чим систематично вчинив психологічне насильство над потерпілою, що призвело до її психологічних страждань та погіршення якості життя.

Цими навмисними і насильницькими діями ОСОБА_4 учинив домашнє насильство, заподіявши потерпілій ОСОБА_6 систематичне психологічне насильство, що виразилося у словесних її образах, погрозах, приниженні, які виникли у потерпілої побоювання за свою безпеку, та призвели до її психологічних страждань, погіршення якості життя, а також спричинили емоційну невпевненість і нездатність захистити себе.

Зазначені вище дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковано як кримінальне правопорушення, передбачене ст. 126-1 КК України, а саме умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України, визнав повністю, надав покази, підтвердив обставини вчинення кримінального правопорушення, викладені в обвинувальному акті, та щиро розкаявся у вчиненому.

Покази обвинуваченого ОСОБА_4 у судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів суду у правильності розуміння ним змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

У судовому засіданні прокурорка ОСОБА_3 не заперечувала проти розгляду справи в порядку, установленому ч. 3 ст. 349 КПК України, та просила /з урахуванням фактичних обставин цього кримінального провадження, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, даних про особу обвинуваченого/ призначити ОСОБА_7 покарання у межах санкції ст. 126-1 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік. Водночас прокурорка просила на підставі статей 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням із установленням йому іспитового строку тривалістю в один рік та покладенням на нього обов`язків: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання чи роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу), а також, на підставі ст. 91-1 КК України, направити ОСОБА_4 на проходження програми для кривдників строком на три місяці.

Потерпіла ОСОБА_6 у судовому засідання просила суворо ОСОБА_4 не карати.

Вирішуючи питання щодо обсягу дослідження доказів суд установив, що фактичні обставини справи повністю визнаються учасниками справи, відповідно до їх викладу в обвинувальному акті, та не оспорюються ними.

Суд роз`яснив учасникам справи, що у випадку визнання ними обставин провадження, може бути визнано недоцільним дослідження доказів на підтвердження таких обставин, в такому випадку сторони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З`ясувавши думку учасників судового провадження, роз`яснивши їм зміст ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини в апеляційному порядку, переконавшись, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин провадження, відсутності сумнівів у добровільності їх позицій, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого, дослідженням зібраних досудовим розслідуванням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, досудової доповіді органу пробації відносно нього, та визнає фактичні обставини доведеними наявними у матеріалах кримінального провадження доказами.

Суд оцінює, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 у повній мірі узгоджуються та відповідають суті тих подій, які викладені в обвинувальному акті, тому об`єктивних сумнівів у доведеності його винуватості в учинені кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 126-1 КК України, у суду не має.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про доведеність вини ОСОБА_4 в учиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 КК України як домашнє насильство, а саме умисне систематичне вчинення психологічного насильства щодо подружжя, що призвело до психологічних страждань, емоційної залежності або погіршення якості життя потерпілої особи.

За змістом частин 1 і 2 ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною в учиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого. Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

Керуючись загальними засадами призначення покарання, принципу його законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації, то при призначенні ОСОБА_4 покарання, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України класифікується як нетяжкий злочин, дані про його особу, який судимості на підставі ст. 89 КК України не має, негативно характеризується за місцем проживання, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, одружений, на обліку у лікаря психіатра перебуває з 1998 року, а в лікаря нарколога та фтизіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття й активне сприяння в розкритті кримінального правопорушення.

Обставина, яка обтяжує покарання, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення ним кримінального правопорушення як особою, що перебувала у стані алкогольного сп`яніння.

З досудової доповіді Хустського районного сектору філії ДУ «Центр пробації» в Закарпатській області від 16.06.2025 відносно обвинуваченого ОСОБА_4 убачається, що ризик учинення ним повторно кримінального правопорушення, як і ризик небезпеки обвинуваченого для суспільства чи окремих осіб, оцінюється як середній що, на думку органу пробації, свідчить про можливість виправлення ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид і міру покарання в межах, установлених у санкції ст. 126-1 КК України, та враховуючи: - ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 КК України є нетяжким злочином; - його особу; - фактичні обставини справи; - наявність двох обставин, що пом`якшують його покарання та наявність однієї обставини, яка обтяжує йому покарання, а також з урахуванням загальних засад призначення покарання, суд доходить висновку про необхідність призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк /ч. 2 ст. 63 КК України/ у межах санкції ст. 126-1 КК України. При цьому суд не вбачає підстав для застосування до ОСОБА_4 інших менш суворих видів покарання, передбачених санкцією ст.126-1 КК України. Водночас суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування ним покарання у виді позбавлення волі, а тому, на підставі ст. 75 КК України, суд уважає за можливим звільнити його від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, із установленням йому іспитового строку мінімальною тривалістю та з одночасним покладенням на нього обов`язків, визначених ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 76 КК України, а також у порядку визначеному п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України застосувати до ОСОБА_4 обмежувальний захід, направивши його для проходження програми для кривдників.

Суд переконаний, що, відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України, саме ця міра покарання буде достатньою для виправлення ОСОБА_4 та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень як ним самим, так і іншими особами.

Ухвалою слідчого судді Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23 травня 2025 року застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту строком на 60 днів, тобто до 20.07.2025 та покладенням на нього обов`язків відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України із забороною покидати житлове приміщення за місцем свого фактичного проживання у АДРЕСА_1 ; по першому виклику прибувати до слідчого, прокуратури та/або суду на визначений день та час; утриматися від спілкування зі свідками, експертами, спеціалістами та потерпілим у даному кримінальному провадженні.

Зважаючи на те, що суд дійшов висновку про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 вимог положень ст. 75 КК України, а також ураховуючи на клопотання прокурора у судовому засіданні на зміну до набрання вироком суду законної сили застосованого до обвинуваченого запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, а відтак суд уважає за необхідне змінити обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжний захід з цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби - з 22:00 год до 05:30 год наступного дня, із продовженням покладеного на нього обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме забороною залишати з 22:00 год до 05:30 год наступного дня своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 до набрання вироком суду законної сили, але не більш ніж на два місяці.

Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні не заявлено, а також речові докази і процесуальні витрати є відсутніми.

Керуючись наведеним вище та статтями 368-371, 373, 374, 376, 395, 532 КПК України, суд

у х в а л и в:

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126-1 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з установленням йому іспитового строкув 1 (один) рік, якщо він протягом цього іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, а саме: періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи; працевлаштуватися або за направленням уповноваженого органу з питань пробації звернутися до органів державної служби зайнятості для реєстрації як безробітного та працевлаштуватися, якщо йому буде запропоновано відповідну посаду (роботу).

Застосувати до ОСОБА_4 на підставі п. 5 ч. 1, ч. 3 ст. 91-1 КК України обмежувальний захід, направивши його на проходження програми для кривдників строком на 3 (три) місяці та роз`яснити йому, що умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, є підставою для притягнення засудженого до кримінальної відповідальності за ст. 390-1 КК України.

Змінити ОСОБА_4 запобіжний захід із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби - з 22:00 год до 05:30 год наступного дня, із продовженням покладеного на нього обов`язку, передбаченого ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме забороною залишати з 22:00 год до 05:30 год наступного дня своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 до набрання вироком суду законної сили, але не більше ніж на два місяці.

Вирок може бути оскаржений із підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до Закарпатського апеляційного суду через Міжгірський районний суд Закарпатської області протягом тридцяти днів із дня його проголошення. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1