Справа № 182/483/25
Провадження №1-кп/204/797/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

головуючого: судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в режимі відеоконференції кримінальне провадження № 00000384 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12 березня 2024 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, одруженого, не працевлаштованого, маючого на утриманні неповнолітню дитину: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська надійшов обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 00000384 внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 КК України.

У підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив затвердити угоду. Зазначив, що угода була укладена відповідно до норм чинного КПК України. Просив призначити обвинуваченому покарання відповідно до укладеної угоди.

Обвинувачений ОСОБА_3 провину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав, заявив про каяття. Суду пояснив, що угода ним була укладена добровільно. З ним було узгоджено покарання. Наслідки укладання угоди та наслідки її не виконання йому зрозумілі. Просив затвердити угоду.

Захисник ОСОБА_6 зазначила, що угода про визнання винуватості була укладена в її присутності. Жодних порушень чинного КПК України під час складання угоди про визнання винуватості не було. Просила затвердити угоду.

Заслухавши думку сторін судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості, суд приходить до такого висновку.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладено два види угод, один з яких - угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим, другий - угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно із п.1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому статтями 468-475 КПК України.

Відповідно до вимог п.1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена, зокрема, у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Сторони угоди (незалежно від її виду) зобов`язані, крім іншого, узгоджувати міру покарання та звільнення від його відбування з випробуванням (якщо домовленості щодо такого звільнення мали місце та сторони дійшли згоди).

Домовленості сторін угоди при узгодженні покарання не мають виходити за межі загальних та спеціальних засад призначення покарання, встановлених законом України про кримінальну відповідальність.

Суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України (зокрема, щодо змісту та порядку укладення угоди) і закону України про кримінальну відповідальність (зокрема, щодо узгодженої міри покарання, звільнення від його відбування з випробуванням), наявність підстав для відмови в її затвердженні (ч.7 ст. 474 КПК України), заслуховує думку сторін щодо можливості затвердження угоди, яка розглядається.

Відповідно до угоди від 24 січня 2025 року, обвинувачений ОСОБА_3 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_3 : за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки, за ч. 1 ст. 263-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три роки, за ч. 2 ст. 263-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років. На підставі ст. 70 КК України остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк п`ять років. Водночас, сторони просили суд призначити погоджене покарання лише із застосуванням положень ст. 75 КК України із покладенням обов`язків на обвинуваченого, передбачених ст. 76 КК України.

Згідно зі ст. 470 КПК України прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини: ступінь тяжкості та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб; характер і тяжкість обвинувачення (підозри), наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень; наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

Крім цього, частиною першою ст. 472 КПК України, передбачений зміст угоди про визнання винуватості, який полягає у визначенні наступних даних, зокрема: сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація з зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, беззастережне визнання підозрюваним чи обвинуваченим своєї винуватості у вчиненні кримінального правопорушення, обов`язки підозрюваного чи обвинуваченого щодо співпраці у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою (якщо відповідні домовленості мали місце), умови часткового звільнення підозрюваного, обвинуваченого від цивільної відповідальності у вигляді відшкодування державі збитків внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, узгоджене покарання та згода підозрюваного, обвинуваченого на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону. Суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо: 1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; 5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; 6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Як вбачається з викладу фактичних обставин вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень викладених в обвинувальному акті, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , приблизно в кінці лютого на початку березня 2022 року, перебуваючи за адресою: м. Дніпро, вул. Віддалена, буд. 16 «а», усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, регламентованого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» виготовив гвинтівку, яка відповідно до висновку експерта № CE-19/104-24/51934-БЛ від 25 грудня 2024 року є вогнепальною зброєю - саморобною нарізною магазинною гвинтівкою, виготовленою для стрільби 5,6 мм патронами кільцевого запалення.

Крім цього, 17 грудня 2024 року в період часу з 07 години 19 хвилин до 08 годин 24 хвилин співробітниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області було проведено обшук за місцем реєстрації ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .

В ході обшуку в приміщенні гаражу було виявлено та вилучено гвинтівку, яка відповідно до висновку експерта № CЕ-19/104-24/51934-БЛ від 25 грудня 2024 року є вогнепальною зброєю - саморобною нарізною магазинною гвинтівкою, виготовленою для стрільби 5,6-мм патронами кільцевого запалення.

Зазначену вище гвинтівку ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, регламентованому Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу за його місцем реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту вилучення співробітниками Нікопольського РУП ГУНП в Дніпропетровській області.

Крім того, ОСОБА_3 , приблизно в кінці березні 2022 року, перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , повторно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, регламентованого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів» переробив пістолет, який відповідно до висновку експерта № CЕ-19/104-24/6936-БЛ від 22 лютого 2024 року є нарізною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом із сигнального (стартового) пістолету «BLOW TR 34» № НОМЕР_1 калібру 9 мм P.A. Knall (виробництва Туреччини), шляхом заміни ствола, гребня затвору та магазину, а також встановлення дулового пристрою безшумної й безполум?яної стрільби (глушника). Пістолет перероблений для стрільби 5,6-мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення. Даний пістолет придатний до проведення пострілів.

Наданий пістолет перероблений саморобним способом із сигнального (стартового) пістолету, виготовленого промисловим способом, виробництва Туреччини. В наданому на дослідження пістолеті дуловий пристрій безшумної й безполум?яної стрільби (глушник), гребінь затвору та магазин виготовлені саморобним способом.

15 січня 2024 року працівники поліції у відповідності до ст. 252 КПК України, розділу IV «Інструкції про організацію проведення негласних слідчих (розшукових) дій та використання їх у кримінальному провадженні» від 16 листопада 2012 року, п. 6-8 розділу ІІІ Наказу МВС України № 07 від 05 травня 2016 року для документування та доказу злочинної діяльності ОСОБА_3 , пов?язаної із незаконним обігом вогнепальної зброї у м. Дніпро, в службовому кабінеті № 519 УКР ГУНП в Дніпропетровській області по вул. Набережна Січеславська, буд. 18 «а», передали для придбання у ОСОБА_7 , вогнепальної зброї, громадянину ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 12000 гривень: дві купюри номіналом 1000 гривень (АT1319217); двадцять дві купюри номіналом 500 гривень (АА2433508, ЄЕ4923902, ЕД8340364, ГА9852524, СИ7550295, 3Б8709808, АЛ8281252, ВИ6334800, АВ9390487, ГБ7174142, АК0437332, АК0437329, АК0437325, АК0437328, АК0437324, БА7215679, ВИ0415445, ВИ0323904, ЄА5520239, 3А3556705, BE7578305, ЗБ369880807). Після вказаних процесуальних дій ОСОБА_8 направився за адресою: АДРЕСА_3 , де, використовуючи термінал самообслуговування № TS200464, о 13 годині 41 хвилин 16 січня 2024 року поповнив банківський рахунок № НОМЕР_2 на суму 4999,74 грн.; о 13 годині 44 хвилин 16 січня 2024 року поповнив банківський рахунок № НОМЕР_2 на суму 4999,74 грн.; о 13 годині 47 хвилин 16 січня 2024 року поповнив банківський рахунок № НОМЕР_2 на суму 1111,06 грн., який зареєстрований на ім?я ОСОБА_9 , за умов оплати замовленого пістолету.

Так, 17 січня 2024 року о 19 годині 37 хвилин ОСОБА_7 , перебуваючи у відділенні ТОВ «Нова Пошта» № 31, яке розташоване в м. Дніпро, умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, користуючись послугами ТОВ «Нова Пошта», відправив, без передбаченого законом дозволу, регламентованого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року «Про затвердження Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», тим самим незаконно збув ОСОБА_8 пістолет.

18 січня 2024 року у відділенні № l поштового перевізника ТОВ «Нова Пошта», за адресою: м. Нікополь, вул. Кооперативна, буд. 5, ОСОБА_8 , отримав відправлення: ТТН № 59 0010 8915 1434, з реквізитами відправника: « ОСОБА_3 , НОМЕР_3 ». Після чого, ОСОБА_8 добровільно видав придбаний ним у ОСОБА_9 пістолет, який відповідно до висновку експерта № CE-19/104-24/6936-БЛ від 22 лютого 2024 року є нарізною вогнепальною зброєю - самозарядним пістолетом, переробленим саморобним способом із сигнального (стартового) пістолету «BLOW TR 34» № НОМЕР_4 калібру 9 мм P.A. Knall (виробництва Туреччини), шляхом заміни ствола, гребня затвору та магазину, а також встановлення дулового пристрою безшумної й безполум?яної стрільби (глушника). Пістолет перероблений для стрільби 5,6-мм спортивно-мисливськими патронами кільцевого запалення. Даний пістолет придатний до проведення пострілів.

Наданий пістолет перероблений саморобним способом із сигнального (стартового) пістолету, виготовленого промисловим способом, виробництва Туреччини. В наданому на дослідження пістолеті дуловий пристрій безшумної й безполум?яної стрільби (глушник), гребінь затвору та магазин виготовлені саморобним способом.

Таким чином, дії ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , були кваліфіковані:

- за ч. 1 ст. 263-1 КК України незаконне виготовлення вогнепальної зброї;

- за ч. 1 ст. 263 КК України зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу;

- за ч. 2 ст. 263-1 КК України незаконна переробка вогнепальної зброї, вчинена повторно;

- за ч. 1 ст. 263 КК України збут вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Так, правовою природою інституту угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні є забезпечення швидшого досудового розслідування і судового провадження, викриття більшої кількості кримінальних правопорушень, а також запобігання, виявлення чи припинення більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

В угоді про визнання винуватості, укладеної 24 січня 2025 року, між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 не було враховано в достатній мірі характер вчинених кримінальних правопорушень, в яких обвинувачується ОСОБА_3 , як того вимагає ст. 470 КПК України.

В ч. 1 ст. 50 КК України зазначено, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні кримінального правопорушення, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Згідно зі статтями 50, 65 КК Ураїни особі, яка вчинила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. Виходячи з принципів співмірності й індивідуалізації це покарання за своїм видом та розміром має бути адекватним (відповідним) характеру вчинених дій, їх небезпечності й даним про особу винного. Під час вибору заходу примусу мають значення й повинні братися до уваги обставини, що його пом`якшують і обтяжують.

Відповідно до ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційне кримінальне правопорушення, кримінальне правопорушення, пов`язане з корупцією, кримінальне правопорушення, передбачене статтями 403, 405, 407, 408, 429 цього Кодексу, вчинене в умовах воєнного стану чи в бойовій обстановці, порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, катування, передбачене ч. 3 ст. 127 цього Кодексу, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше 5 років, враховуючи тяжкість кримінального правопорушення, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Із системного аналізу вимог закону України про кримінальну відповідальність випливає, що, крім вирішення питання про призначення певного виду та розміру покарання, суду потрібно встановити достатню підставу для звільнення від його відбування з випробуванням та водночас належним чином умотивувати таке рішення, дослідивши й оцінивши всі обставини, що мають значення для кримінального провадження, та врахувати, що ст. 75 КК України застосовується лише в тому разі, коли для цього є умови і підстави.

Однак, як було встановлено в судовому засіданні із матеріалів кримінального провадження, прокурором при укладені угоди про визнання винуватості не було належним чином вмотивовано можливість та необхідність застосування за обставин вчинених кримінальних правопорушень ст. 75 КК України відносно обвинуваченого ОСОБА_3 , що в свою чергу позбавляє суд можливості встановити достатні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.

Враховуючи вищевикладене, дослідивши зміст наданої сторонами угоди про визнання винуватості, суд доходить до висновку про те, що прокурором під час укладення угоди про визнання винуватості не в повній мірі були враховані, як обставини, визначені у ст. 470 КПК України, так і істотні умови угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 472 КПК України, щодо загальних засад призначення покарання. Отже, призначення такого покарання, на думку суду, суперечить інтересам суспільства в частині забезпечення принципу визначення необхідного та достатнього для виправлення особи покарання, яке в подальшому також сприятиме попередженню вчинення аналогічних кримінальних правопорушень, як обвинуваченим, так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що умови угоди про визнання винуватості суперечать інтересам суспільства, у зв`язку з чим, суд вважає за необхідним відмовити у затвердженні угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування.

На підставі викладеного, керуючись 314, 369-372, 468, 470, 472, 474 КПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити в затвердженні угоди від 24 січня 2025 року, укладеної між прокурором Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , за участю адвоката ОСОБА_6 про визнання винуватості на підставі п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК України.

Повернути прокурору Нікопольської окружної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_5 кримінальне провадження № 00000384 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 12 березня 2024 року за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1, ч. 2 ст. 263-1 КК України, для продовження досудового розслідування.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1