Справа № 932/4684/25
Провадження № 1-кс/932/2018/25
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 57
телефон приймальні судді -099 520 65 95
20 травня 2025 року м. Дніпро
Слідча суддя Шевченківського районного суду м. Дніпра ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
підозрюваного ОСОБА_4 (у режимі відеоконференції)
адвоката ОСОБА_5 (у режимі відеоконференції)
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, раніше не судимого, неодруженого, має на утриманні доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з вищою освітою, військовослужбовця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.410 КК України
Досудовим розслідуванням встановлено, капітан ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом і проходячи її на посаді заступника начальника штабу 1 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , в умовах воєнного стану, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, діючи з прямим умислом, спрямованим на привласнення військового майна, з корисливих мотивів, в порушення вимог ст. 65 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про оборону України», ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України затвердженого Законом України №548-XIV від 24 березня 1999 року, ст. ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, ст. ст. 1, 3, 7 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Сил України», затвердженого Законом України №1075-XIV від 21 вересня 1999 року, п.п. 3.1.1, 3.1.9 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 300 від 16 липня 1997 року, у червні 2023 року, більш точного часу досудовим розслідуванням встановити не виявилось можливим, перебуваючи в місці тимчасової дислокації підрозділу військової частини НОМЕР_1 в районі міста Краматорськ, Донецької області, привласнив транспортний засіб марки «Mitsubishi» модель «Outlander», 2007 року випуску, з реєстраційним номером « НОМЕР_2 », військовий номер « НОМЕР_3 », з ідентифікаційним номером № НОМЕР_4 , який належить військовій частині НОМЕР_1 , ринковою вартістю 204780,00 (двісті чотири тисячі сімсот вісімдесят) гривень, а привласненим майном розпорядився на власний розсуд.
13 травня 2025 року капітану ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України.
Звертаючи із клопотанням до суду, слідчий за погодженням із прокурором обґрунтовували наявність ризиків, передбачених п.п.1,3,4,5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Таким чином, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо підозрюваного ОСОБА_4 , є згідно ч. 2 ст. 177, ст. 194 КПК України - наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 410 КК України, а також наявність ризиків, передбачених, ч. 1 ст. 177 КПК України, які дають достатні підстави слідчому звернутися з клопотанням до слідчого судді про обрання запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Відповідно до ч. 1 ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.
В судовому засіданні прокурор підтримав дане клопотання.
Уточнив, щодо наявних ризиків, а саме п.п.1 та 5 ч.1 ст. 177 КПК України, також просив визначити для підозрюваного обов`язки, передбачені пп.1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 не заперечував щодо застосування до нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення визначених прокурором обов`язків.
Представник підозрюваного адвокат не заперечував щодо застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та покладення визначених прокурором обов`язків.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовують доводи клопотання, слідча суддя дійшла до наступного висновку.
Відповідно до ч.1ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать, про:
1)наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозри кримінального правопорушення;
2)наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, або ризикам, зазначених у клопотанні.
За змістом положень ст. ст. 193, 194 КПК України, слідчий суддя на даній стадії кримінального судочинства не вправі вирішувати ті питання, які вирішує суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих даних визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу.
Водночас, відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини слова «обґрунтована підозра» означають наявність фактів чи інформації, котрі могли би переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що конкретна особа, можливо вчинила злочин (п. 175 рішення Європейського суду з прав людини від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України»).
Як передбачено ст. ст. 131, 132 КПК України, запобіжні заходи, як заходи забезпечення кримінального провадження, застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України, виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язане з необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.
У відповідності до положень ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганням спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити злочину діяльність.
За змістом ст.178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів, тяжкість покарання, що загрожує особі, у разі визнання її винною, вік та стан здоров`я обвинуваченого, міцність соціальних зв`язків, наявність постійного місця роботи, наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, репутацію підозрюваного, наявність у нього судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів у випадках їхнього попереднього застосування.
Із змісту наведених норм випливає, що завданням застосування будь-якого запобіжного заходу є забезпечення належної процесуальної поведінки особи, яка піддана кримінальному переслідуванню, а при обранні того чи іншого запобіжного заходу, достатнього і необхідного у кожному конкретному випадку, крім тяжкості звинувачення необхідно враховувати сукупність перелічених в законі обставин.
При розгляді клопотання прокурором доведено наявність обставин, передбачених п.1 (переховування від органів досудового розслідування); та п.5 (наявність ризику, передбаченого ст.177 КПК України) - вчинити інше кримінальне правопорушення.
За вказаних обставин, слідча суддя вважає що клопотання слід задовольнити, обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, що на переконання суду, є достатнім для забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та зможе запобігти заявленим ризикам.
Керуючись ст.ст.32,110,131,132,176-178,179,183,184,193,194,196,369-372, 376 КПК України, слідча суддя
Клопотання задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання
Покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на строк до 13 липня 2025 року, в межах строку досудового розслідування, обов`язки передбачені п.п. 1, 3, 8 ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме:
1) прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або роботи.
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі не виконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення.
Строк дії обов`язків визначити до 13.07.2025 включно, в межах строку досудового розслідування.
Контроль за виконанням особистого зобов`язання покласти на слідчого.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Повний текст ухвали проголошено 20 травня 2025 року о 14 год 30 хв.

Слідча суддя ОСОБА_9