УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в особі слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду суду клопотання прокурора відділу Рівненської обласної прокуратури ОСОБА_3 про продовження застосування покладених обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, відносно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Прокурор, у рамках кримінального провадження №0000011 від 09.01.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 240-1, ч. 3 ст. 332 КК України, звернувся до суду із вказаним клопотанням.

Своє клопотання обґрунтовує тим, що у зв`язку з початком 24.02.2022 військової агресії російської федерації проти України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, ст. ст. 2, 5, 6 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, Указом Президента України ОСОБА_7 (далі Указ) № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на всій території України введено воєнний стан строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, тривав станом на дату вчинення кримінального правопорушення й триває на даний час.

Одночасно із введенням в Україні військового стану з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Указом Президента України ОСОБА_7 № 69/2022 від 24 лютого 2022 року, який затверджено Законом України від 3 березня 2022 року № 2105-ІХ, оголошено проведення загальної мобілізації на території України строком 90 діб, яка неодноразово продовжувалася, тривала станом на дату вчинення кримінального правопорушення й триває на даний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» від 21 січня 1994 року № 3857-XII, перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Частиною другою вказаної статті, визначено, що правила перетинання державного кордону України громадянами України встановлюються Кабінетом Міністрів України відповідно до цього Закону та інших законів України.

У відповідності до абз. 1 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), перетинання громадянами України (далі - громадяни) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю (далі - пункти пропуску), якщо інше не передбачено законом, за одним з таких документів, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїзний документ дитини (чинний протягом строку, на який він виданий); посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Водночас, згідно абз. 4 п. 2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, які затвердженні постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 р. № 57 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2010 р. № 724), у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни, крім паспортних документів, повинні мати також підтверджуючі документи.

Окрім того, перелік осіб, які мають право виїзду з України, визначено п. 2-1, 2-18, п.3,4,5,6 зазначених вище Правил перетинання державного кордону громадянами України, до переліку яких ОСОБА_8 та ОСОБА_9 не відносяться.

У разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, в перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України "Про прикордонний контроль".

Так, ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб із іншими на даний час не встановленими досудовим розслідуванням особами, у період з 14.04.2025 по 15.04.2025, в порушення вищевказаних нормативно-правових актів, переслідуючи корисливі мотив і мету, направлені на отримання грошової винагороди, достовірно знаючи про тимчасові обмеження щодо виїзду військовозобов`язаних чоловіків з території України, організували незаконне переправлення через державний кордон України громадян України призовного віку ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України поза пунктами пропуску, у воєнний час за грошову винагороду, не зважаючи на діючі обмеження воєнного стану.

Зокрема, в період з 14.04.2025 по 15.04.2025 невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа, в ході телефонних розмов роз`яснила ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , що вони можуть безперешкодно перетнути державний кордон України у період дії воєнного стану, в напрямку республіки білорусь, заплативши за обох осіб 300 000 грн. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа повідомила, що вони забезпечать їх переїзд з м. Рівне Рівненської області до державного кордону України з республікою білорусь та усунуть перешкоди шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, а також роз`яснила порядок дій після незаконного переправлення через державний кордон. При цьому, невстановлена на даний час досудовим розслідуванням особа повідомила, що кошти за незаконне переправлення через державний кордон України, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 повинні передати іншому співучаснику, який здійснюватиме їх перевезення.

Так, 15 квітня 2025 року, приблизно о 9 годині 00 хвилин, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до попередньої домовленості з невстановленою на даний час досудовим розслідуванням особою, сіли до автомобіля марки Audi Q7, н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 .

В подальшому, ОСОБА_6 , реалізовуючи спільний злочинний умисел на незаконне переправлення осіб через державний кордон України, керуючи автомобілем марки Audi Q7, н.з. НОМЕР_1 , шляхом об`їзду контрольно-пропускних пунктів, які розташовані на напрямку руху, здійснив перевезення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з м. Рівне до с. Озерськ Сарненського району Рівненської області.

В свою чергу, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , відповідно до попередньої домовленості та за вказівкою невстановленої досудовим розслідуванням особи, прибувши до місця на відстані приблизно 9 км від державного кордону України, неподалік с. Озерськ Сарненського району Рівненської області, передали ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 300 000 грн за послугу з організації незаконного переправлення через державний кордон України.

16.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме організації незаконного переправлення особи через державний кордон України, сприянні його вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів та усуненням перешкод, вчиненому щодо кількох осіб, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого йому правопорушення повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме:

-протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій контроль за вчиненням злочину у формі спеціального слідчого експерименту, аудіо,-відеоконтроль відносно підозрюваного ОСОБА_6 , в ході проведення яких було зафіксовано факт організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництві такими діями, вказівками, тощо;

-протоколами огляду та ідентифікації грошових коштів, огляду заявника та вручення грошових коштів;

-протокол проведення огляду місця події, який проводився на місцевості неподалік с. Озерськ Сарненського району Рівненської області, на відстані 9.5 км від державного кордону, за участі ОСОБА_6 , в ході проведення якого виявлено та вилучено особистий мобільний телефон ОСОБА_6 , з наявними переписками з не встановленою особою щодо організації незаконного переправлення осіб через кордон, грошові кошти в загальній сумі 300 000 гривень, які були надані за вказані послуги, транспортний засіб, на якому здійснювалось перевезення поза пунктами пропуску у прикордонній зоні Рівненської області, тощо;

-протоколом огляду речових доказів, а грошових коштів, які були вилучені під час проведення огляду місця події в лісовому масиві неподалік с. Озерськ Сарненського району Рівненської області за участі підозрюваного ОСОБА_6

-протоколом допиту свідка ОСОБА_8 щодо обставин організації та перевезення його та ОСОБА_9 до державного кордону України для подальшого його перетину, факт передачі грошових коштів, тощо;

-протоколом огляду мобільного телефону ОСОБА_8 , в ході якого зафіксовано факт спілкування як з підозрюваним ОСОБА_6 та іншими на даний час невстановленими особами, які здійснювали незаконне переправлення їх через державний кордон України;

-протоколом затримання ОСОБА_6 в порядку ст. 208 КПК України.

-іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлені ризики, передбачені у п.п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, які не зменшились та продовжують існувати, оскільки відповідне кримінальне провадження безпосередньо не розглянуто судом.

Покликаючись на наведене, прокурор вказує на необхідність продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_6 ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 17.04.2025.

Беручи до уваги вищевказане, а також те, що строк дії ухвали слідчого судді Рівненського міського суду від 17.04.2025 та покладених обов`язків закінчується 14.06.2025, а заявлені ризики не зменшилися, виникла необхідність у вирішенні питання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_6 , визначених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Прокурор та слідчий в судовому засіданні повністю підтримали клопотання та просили його задоволити з підстав викладених у ньому.

Підозрюваний в судовому засіданні не заперечував щодо задоволення клопотання прокурора та просив провести його розгляд без фіксування судового процесу технічними засобами.

Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши клопотання та надані матеріали, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що СУ ГУНП в Рівненській області проводиться досудове розслідування об`єднаного досудового розслідування, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000011 від 09.01.2025 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 240-1, ч. 3 ст. 332 КК України.

За вищевикладених обставин, 16.04.2025 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України.

17.04.2025 слідчим суддею Рівненського міського суду відносно підозрюваного ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на два місяці, тобто по 14.06.2025 із визначенням застави у розмірі 300 000 гривень.

18.04.2025 ОСОБА_6 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави.

Сукупність матеріалів на даному етапі кримінального провадження до моменту з`ясування істини у ньому є достатньою для висновку про обґрунтованість оголошеної підозри ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення відповідає критеріям, сформованих у практиці Європейського суду з прав людини, зокрема, позиції у рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», якою відзначено, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення; а також позиції у рішенні від 30 серпня 1990 року у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства», якою відзначено, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

Метою застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_6 є забезпечення виконання покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

-переховуватися від органу досудового розслідування та/або суду, так, як відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 332 КК України відносяться до категорії тяжких кримінальних правопорушень, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 7 до 9 років із конфіскацією майна. Тяжкість ймовірного покарання та суворість можливого вироку значно підвищують ймовірність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду. З матеріалів провадження також вбачається, що підозрюваний фактично проживаючий у м. Рівне, однак зареєстрований у с. Степангород, Вараського району, Рівненської області, що являється прикордонним районом, має паспорт гр. України для виїзду за кордон та добре обізнаний з правилами перетину державного кордону, має змогу його перетинати як законно так і в не законний спосіб. Враховуючи воєнний стан в Україні, підозра у вчинені резонансного злочину, вчиненого під час такого стану, з явним цинізмом по відношенню до інтересів держави та завдав негативного результату обороноздатності держави під час прямої воєнної агресії, існує ризик втечі підозрюваного за межі України з метою переховування від органу досудового розслідування та суду;

-знищити, сховати та спотворити будь-яку із речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, є те що ОСОБА_6 підозрюється у незаконному переправленні осіб через державний кордон України, вчинене з корисливих мотивів, під час воєнного стану, а в ході досудового розслідування, на даний час не встановлено весь механізм переправлення осіб через державний кордон України, не встановлено також і всіх інших учасників вказаної групи осіб, а тому, існує ризик того, що підозрюваний знищить, сховає або спотворить інші речі та документи, які мають відношення до вчинення кримінального правопорушення. Такими речами і документами є чорнові записи, грошові кошти отримані злочинним шляхом, наявні переписки у соціальних мережах, тощо;

-перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, є те, що ОСОБА_6 відомі анкетні дані свідків, а саме осіб, яким він сприяв у незаконному переправленні через державний кордон, відомі місця їх проживання, мобільні телефони, а тому останній у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, він може незаконно впливати на свідків шляхом залякування, чинити на них тиск з метою їх залякування щодо відмови від дачі показань, під час досудового розслідування так і під час розгляду кримінального провадження у суді. Крім того, на даному етапі досудового розслідування не встановлені всі особи, які входять до групи осіб, причетних до вчинення вищевказаного кримінального правопорушення, а тому ОСОБА_6 буде незаконно впливати на свідків та очевидців через інших осіб. Тому, існує ризик того, що підозрюваний буде перешкоджати кримінальному провадженню;

- вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, є те, що підозрюваний ОСОБА_6 офіційно не працевлаштований, постійних доходів нема, а тому є ризик, що підозрюваний буде продовжувати вчиняти кримінальне правопорушення, у якому підозрюється.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ризики передбачені п. п. 1, 2, 4, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, які існували на момент застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу не зменшилися та є актуальними, оскільки необхідно виконати значну кількість слідчих (розшукових) та процесуальних дій, а також проведення судових експертиз.

У зв`язку із неможливістю закінчення досудового розслідування у двомісячний строк, внаслідок особливої складності даного кримінального провадження, що зумовлено обсягом та специфікою процесуальних дій, необхідних для завершення досудового розслідування, ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 11.06.2025 строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні продовжено до 4-х місяців, тобто до 16.08.2025 включно.

Відповідно до ч. 6 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому ст. 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Прокурор звертаючись із клопотанням про продовження дії покладених на ОСОБА_6 обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та при розгляді в судовому засіданні такого клопотання довів про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 332 КК України, наявність достатніх даних, що існують заявлені прокурором ризики.

Враховуючи вищевикладене те, що ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України не зникли, підстав для скасування або зміни запобіжного заходу у вигляді застави відносно підозрюваного ОСОБА_6 не вбачається, тому для забезпечення належної процесуальної його поведінки, суд вважає, клопотання обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 194,196,395 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Продовжити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Степангород, Вараського району Рівненської області, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, терміном два місяці, тобто до 11.08.2025, а саме:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду;

- не відлучатись із із населеного пункту, де він зареєстрований чи проживає, без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- утримуватись від спілкування зі свідками та іншими особами з приводу обставин вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право виїзд з України і в`їзд в Україну;

Встановити строк дії ухвали до 11.08.2025.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя