СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 1-кп/759/228/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2025 року місто Київ

Святошинський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

секретаря судового засідання: ОСОБА_2 ,

розглянувши під час судового розгляду в залі суду у кримінальному провадженні за №0002456 від 21.05.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України,

сторони кримінального провадження: прокурор - ОСОБА_4 , обвинувачений - ОСОБА_3 , захисник - ОСОБА_5 ,

клопотання захисника про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Святошинського районного суду м.Києва перебуває кримінальне провадження за №0002456 від 21.05.2020, за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 , яку підтримав обвинувачений, заявила клопотання про зміну запобіжного заходу із застави на особисте зобов`язання, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_3 своєю бездоганною процесуальною поведінкою довів відсутність ймовірності настання ризиків, які були підставою для обрання запобіжного заходу у вигляді застави. Крім того, обвинувачений перебуваючи у складі ЗСУ, отримав поранення, внаслідок чого його фізичний стан значно погіршився, переніс операцію на серці внаслідок інфаркту. До того ж, відповідно до Консультативного висновку від 23.10.2024 ОСОБА_3 має діагноз: атеросклероз коронарних артерій, постінфарктний кардіосклероз, гіпертонічну хворобу. Зазначені хвороби вимагають щоденний прийом дороговартісних ліків пожиттєво.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання, вважаючи, що зміна запобіжного заходу не забезпечить належного виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Суд, заслухавши сторін кримінального провадження, дослідивши клопотання та додані до них матеріали, дійшов висновку про наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу. Слідчий суддя, суд зобов`язаний розглянути таке клопотання згідно з правилами, передбаченими для розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу (ч. 4 ст. 201 КПК України). Таким чином, суд зобов`язаний оцінити викладені в цьому клопотанні обставини і надати їм оцінку.

Запобіжний захід є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати, обрати або продовжити запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Підозрюваний, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, а в кримінальних провадженнях щодо злочинів, віднесених до підсудності Вищого антикорупційного суду, - до Вищого антикорупційного суду, клопотання про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування чи зміну додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу та покладених на нього слідчим суддею, судом, чи про зміну способу їх виконання (стаття 201 КПК України).

Перелік підстав для зміни запобіжного заходу за клопотанням сторони захисту не передбачений кримінальним процесуальним законом, а стаття 201 КПК України вказує тільки на те, що до клопотання мають бути додані матеріали, якими обґрунтовуються доводи клопотання. Зміна чи скасування запобіжного заходу обумовлюється тим, що в ході кримінального провадження змінюються підстави застосування чи обставини, що враховувалися при обранні запобіжного заходу, внаслідок чого запобіжний захід може бути скасований або замінений на інший - більш або менш суворий.

Так, ч. 1 ст. 194 КПК України встановлює, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Системний аналіз положень ст. ст. 194, 201 КПК України свідчить про те, що підставою для зміни запобіжного заходу за клопотанням обвинуваченого чи захисника можуть бути нові обставини, що виникли після постановлення ухвали про застосування запобіжного заходу, які зокрема свідчать про зменшення або ж нівелювання встановлених у провадженні ризиків та/або впливають на виконання обвинуваченим його процесуальних обов`язків або які вказують на зміни в майновому чи сімейному стані обвинуваченого чи зміни в інших суттєвих обставинах, що враховувалися під час вирішення питання про застосування запобіжного заходу.

Тобто суд не перевіряє обґрунтованість підстав застосування запобіжного заходу та не переглядає відповідне судове рішення, а на підставі наданих учасниками провадження відомостей встановлює наявність нових обставин, які можуть вплинути на застосований до особи запобіжний захід.

Судом встановлено, що ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 10.08.2021 у справі №759/18000/21 відносно ОСОБА_3 було застосовано запобіжний захід у вигляді застави, а саме 80 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 181 600 грн 00 коп.

13.08.2021 підозрюваним до Святошинського районного суду міста Києва було подано заяву про виконання ухвали Суду з доданими до неї доказами (довідка від 13.08.2021N?2-3253/21, видана Державною судовою адміністрацією України про підтвердження надходження коштів на рахунок UA1012089, внесених в якості застави відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу, суд враховує наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_3 інкримінованих йому правопорушень, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а також процесуальну поведінку обвинуваченого, його особу, а саме те, що він у минулому військовослужбовець, який має низку заховрювань та потребує лікування пожиттєво.

В цьому аспекті суд також бере до уваги і певну тривалість кримінального провадження, що з урахуванням практики ЄСПЛ, зокрема загальних висновків, викладених у справах «Штепа проти України», «Ноймайстер проти Австрії» (Neumeister v. Austria), щодо зменшення ризику непроцесуальної поведінки підозрюваного зі спливом часу, за умови відсутності появлення нових обставин, що виправдовуватимуть застосування раніше обраного запобіжного заходу, а відтак, з урахуванням відсутності компрометуючих відомостей щодо неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_3 , на переконання суду, в даному конкретному випадку, існують достатні підстави для застосування до останнього менш суворого запобіжного заходу, ніж застава, зокрема особистого зобов`язання. Окрім того, особисте зобов`язання є найбільш м`яким із передбачених КПК України запобіжних заходів та у вигляді, визначеному судом, не порушить інтересів обвинуваченого, забезпечивши його належну процесуальну поведінку.

У своїх заспереченнях прокурором не доведено, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не забезпечить належну процесуальну поведінку обвинуваченого.

Одночасно з цим, вирішуючи питання щодо повернення суми застави заставодавцю, суд дійшов висновку про наступне.

За вимогами ч. 1 ст. 182 КПК України застава полягає у внесенні коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених частинами третьою або четвертою статті 183 цього Кодексу.

Частиною 11 ст. 182 КПК України передбачено, що застава, що не була звернута в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Судом враховано особу ОСОБА_3 , його належну процесуальну поведінку з урахуванням тривалості кримінального провадження, а також той факт, що останній має низку захворювань та потребує постійного лікування, майновий стан останнього.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Таким чином, у зв`язку зі зміною запобіжного заходу, суд вважає за можливе повернути заставодавцю - ОСОБА_3 внесених ним у якості застави грошових коштів. Керуючись ст. ст. 176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 395 КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника - задовольнити.

Змінити запобіжний захід у вигляді застави, застосований відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, на запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зобов`язати ОСОБА_3 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого, прокурора, та у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти наступні обов`язки: не відлучатись за межі міста Києва без дозволу суду; повідомляти суд про зміну місця свого проживання; утримуватися від спілкування із свідками у кримінальному провадженні; здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

Вказані обов`язки покласти на обвинуваченого на строк 2 (два) місяці, тобто до 29 вересня 2025 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що у випадку невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб до 2 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заставу у розмірі 181 600 (сто вісімдесят одна тисяча шістсот) грн 00 коп, внесену заставодавцем ОСОБА_3 на розрахунковий рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України у м.Києві: UA1012089, на підставі ухвали Святошинського районного суду м.Києва від 10.08.2021 у справі №759/18000/21 - повернути заставодавцю ОСОБА_3 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Святошинської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_4 .

Будь-які твердження чи заяви обвинуваченого, зроблені під час розгляду клопотання про зміну запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обвинувачується, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1