Справа № 525/817/25
Провадження № 1-кп/525/142/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р АЇ Н И

25.07.2025 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України,

у с т а н о в и в:

24.07.2025 на адресу суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.02.2025 за №0000136 відносно ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України.

Ухвалою суду від 24.07.2025 призначено підготовче судове засідання у справі.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. В обґрунтування клопотання посилається на те, що відносно обвинуваченого у кримінальному провадженні ОСОБА_6 був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого закінчується 26.07.2025, на даний час не перестали існувати ризики, які стали підставою для обрання запобіжного заходу відносно обвинуваченого.

Потерпілий ОСОБА_4 не заперечував проти продовження строку дії запобіжного заходу.

Захисник адвокат ОСОБА_5 вважав клопотання необґрунтованим і таким, що задоволенню не підлягає, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 належним чином виконує свої процесуальні обов`язки, ризиків, передбачених законом, для продовження строку запобіжного заходу прокурором не доведено. Посилався на наявність у обвинуваченого міцних соціальних зв`язків, оскільки він здійснює догляд за батьком інвалідом, має зареєстроване місце проживання.

Обвинувачений ОСОБА_6 не заперечував проти задоволення клопотання про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Пояснив, що дійсно має на утриманні батька та брата інвалідів, наміру переховуватися не має.

Суд, розглянувши клопотання прокурора про продовження обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити, продовжити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним умов застосування запобіжних заходів, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Згідно з ч. 6 ст. 181 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Відповідно до ч. 2 ст. 196 КПК України, в ухвалі про застосування запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, зазначаються конкретні обов`язки, передбачені частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, що покладаються на підозрюваного, обвинуваченого, та у випадках, встановлених цим Кодексом, строк, на який їх покладено.

Якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором (ч. 5 ст. 194 КПК України).

Судом установлено, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, які є тяжкими злочинами, санкція одного з яких передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до десяти років. У кримінальному провадженні завершено досудове розслідування, обвинувальний акт надійшов на адресу суду, розгляд справи по суті не розпочато. Обвинувачений не має міцних соціальних зв`язків, раніше не судимий, офіційно працевлаштований, має зареєстроване місце проживання.

Суд не бере до уваги доводи сторони захисту щодо наявності утриманців у обвинуваченого, оскільки жодних доказів у цій частині суду не надано. Судом установлено, що за зареєстрованим місцем проживання обвинувачений не проживає.

Таким чином, судом установлено ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме: можливість переховування суду та незаконно впливати на свідка у даному кримінальному провадженні. Підстави, за яких до ОСОБА_6 було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, та обставини, які при цьому враховувались, на даний час не змінились, а заявлені щодо останнього ризики є вагомими, не зменшились і продовжують існувати.

Зважаючи на вищевикладене суд вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів у порівнянні з домашнім арештом не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, а обставини з якими пов`язано обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, на даний час не змінилися.

Суд не знаходить підстав для обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу, тому на даному етапі, лише такий запобіжний захід, як домашній арешт, здатний запобігти доведеним ризикам.

Ураховуючи, що на даний час судовий розгляд кримінального провадження не розпочатий, ризики вказані в клопотанні реально існують, застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання цим ризикам буде недостатнім, тому суд вважає, що клопотання прокурора необхідно задовольнити та продовжити строк запобіжного заходу у виді домашнього арешту застосований до обвинуваченого ОСОБА_6 терміном на 60 днів.

Керуючись ст. ст. 77, 178, 181, 314-316, 369 КПК України

п о с т а н о в и в:

Клопотання прокурора задовольнити, продовжити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Черевки, Миргородського району, Полтавської області, проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 194 КК України, строк запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту на 60 (шістдесят) днів, до 22 вересня 2025 року включно.

Заборонити ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишати своє житло за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 20 години 00 хвилин однієї доби до 08 години 00 хвилин наступної доби, окрім випадків відвідування суду, медичних установ, сховища під час повітряної тривоги, а також у випадках крайньої необхідності.

У відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:

- прибувати за викликом до суду у визначений ними час;

- утримуватися від спілкування зі свідком ОСОБА_7 по даному кримінальному провадженню;

- повідомляти прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

Копію цієї ухвали вручити прокурору, обвинуваченому та направити для виконання до Миргородського РВП ГУНП України в Полтавській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1