Дата документу 23.06.2025Справа № 554/6701/25
Провадження № 1-кс/554/6321/2025
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2025 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави в складі: слідчого судді - ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження -,

в с т а н о в и в :

06.05.2025 року до Шевченківського районного суду міста Полтави звернувся ОСОБА_3 зі скаргою на постанову старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.

Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, майора Державного бюро розслідувань ОСОБА_4 від 17.02.2025 року про закриття кримінального провадження № 0000044, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Постанову слідчого вважає незаконною, необґрунтованою, упередженою, винесеною з порушенням вимог кримінально-процесуального законодавства.

Скаржник в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд скарги без участі.

Слідчий в судове засідання не з`явився, будучи належним чином неодноразово повідомленим про день час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомив. Тому, враховуючи стислі строки розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність слідчого.

06.06.2025 року від ТУ ДБР у м. Полтаві надійшло кримінальне провадження №0000044 для огляду в нарадчій кімнаті.

Дослідивши матеріали скарги, матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги.

У ст. 2 КПК України визначено, що завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Кожен факт протиправної поведінки підлягає належній перевірці.

Відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого процесуального рішення.

В силу вимог ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, які мають значення у кримінальному провадженні, покладено на слідчого, та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

За своєю суттю доказування - це збирання, перевірка, оцінка доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

В ході досудового розслідування слідчий зобов`язаний встановити та перевірити обставини, які мають значення для кримінального провадження. Згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися /використовувалися/ для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

При цьому, слідчому не достатньо лише зібрати докази. Йому, в силу ст. 94 КПК України, необхідно їх оцінити з точки зору належності, допустимості, достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного рішення про можливість кримінального переслідування конкретної особи.

Кримінальне переслідування конкретної особи може бути розпочато лише у разі наявності необхідних та достатніх доказів, які без жодного об`єктивного сумніву доводять причетність особи до вчинення конкретного злочину. Жоден доказ не має наперед встановленої сили, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь цієї особи.

При встановленні відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, не встановлення достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді та відсутність можливості їх отримати, слідчий, відповідно до п. 2, п. 3 ч. 1 ст. 284 КПК України, закриває кримінальне провадження.

Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватись після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів (ст.ст. 2, 284 КПК України).

Встановлено, що слідчими першого слідчого відділу (з дислокацією у м. Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000044, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13 січня 2024 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.

Постановою старшого слідчого першого слідчого відділу (з дислокацією у м.Полтаві) Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Полтаві, ОСОБА_4 від 17 лютого 2025 року кримінальне провадження закрите.

Слідчий суддя, оцінивши доводи, викладені в скарзі та постанові слідчого про закриття кримінального провадження в їх сукупності, дослідивши матеріали справи та кримінального провадження вважає, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Стаття 306 КПК України передбачає, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими ст. 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень глави 11 цього кодексу. Скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування розглядаються не пізніше сімдесяти двох годин з моменту надходження відповідної скарги, крім скарг на рішення про закриття кримінального провадження, які розглядаються не пізніше п`яти днів з моменту надходження скарги. Розгляд скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування здійснюється за обов`язкової участі особи, яка подала скаргу, чи її захисника, представника та слідчого чи прокурора, рішення, дії чи бездіяльність яких оскаржується. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Стаття 307 КПК України визначає, що за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 1-1) скасування повідомлення про підозру; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги.

У ході розгляду скарги встановлено, що в іншому судовому засіданні було належним чином досліджено висновок експерта, допитано експерта, при цьому його покази були послідовними, ґрунтувалися на висновку експертизи та узгоджувалися з положеннями інструкції «Про порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень», затвердженої наказом Міністерства юстиції України.

Крім того, був допитаний начальник відділу Глобинської окружної прокуратури ОСОБА_5 , свідчення якого узгоджуються з показами експерта, що свідчить про узгодженість та обґрунтованість зібраних у провадженні доказів.

Також слідчим було досліджено положення інструкції «Про порядок призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень» від 08.10.98 №53/5, де вбачається що дії старшого судового експерта ШСТУ СБУ в Полтавській області ОСОБА_6 є правомірними та узгодженими з положеннями чинного Законодавства.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення скарги не вбачається, оскільки обставини, на які посилається скаржник, вже були предметом судового дослідження та не спростовують належність і допустимість доказів, отриманих у межах кримінального провадження.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ :

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження- відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя : ОСОБА_1