Справа №: 398/5838/25
провадження №: 1-кс/398/1287/25
УХВАЛА

Іменем України

"09" вересня 2025 р. м. Олександрія

Слідчий суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відео конференції з власних технічних джерел клопотання слідчого, погоджене прокурором, в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань під № 0001508 від 07.09.2025 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Войнівка, Олександрійського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, не працевлаштованого, маючого на утриманні одного неповнолітнього сина, осіб похилого віку на утриманні немає, депутатом будь-яких рад не являється, зареєстрованому за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючому за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовцю військової частини НОМЕР_1 у військовому званні «солдат», раніше не судимому

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

09 вересня 2025 року слідчий за погодженням з прокурором звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_6 строком на 60 діб.

Клопотання обґрунтоване тим, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_6 призвано та направлено для проходження військової служби під час мобілізації в складі команди військової частини НОМЕР_1 .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» початком проходження військової служби для громадян, вважається день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки - для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Таким чином, з моменту відправлення до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_6 набув статусу військовослужбовця особи, яка проходить військову службу, та з того ж дня, приступив до виконання військового обов`язку проходження військової служби.

Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, ОСОБА_6 , відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, ст. ст. 1 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, ст. 1, ч. 3, ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, беззастережно виконувати накази командирів (начальників), постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати і виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, дорожити честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України, додержуватись правил військової поведінки, поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання, виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, завжди пам`ятати, що за його поведінкою судять не лише про нього, а й про Збройні Сили в цілому; не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Крім цього, солдат ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, тобто діючи з прямим умислом, вчинив кримінальне правопорушення проти авторитету органів державної влади.

Підтримання громадського порядку є одним із важливих чинників захисту честі, гідності, здоров`я, безпеки громадян, їх спокійного відпочинку та безперешкодної праці, втілення інших природних, соціальних і культурних прав членів людської спільноти.

Відповідно до Закону України «Про державний захист працівників суду і правоохоронних органів» від 23.12.1993 року (надалі - Закон) правоохоронним органами в Україні є: органи прокуратури, Національної поліції, служби безпеки, Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, Національне антикорупційне бюро України, органи охорони державного кордону, Бюро економічної безпеки України, органи і установи виконання покарань, слідчі ізолятори, органи державного фінансового контролю, рибоохорони, державної лісової охорони, інші органи, які здійснюють правозастосовні або правоохоронні функції.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про Національну поліцію» завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; протидії злочинності.

Відповідно до положень пунктів 1, 3 - 5, 8 та 10 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 10) вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку на вулицях, площах, у парках, скверах, на стадіонах, вокзалах, в аеропортах, морських та річкових портах, інших публічних місцях.

Згідно з положеннями ст. ст. 3, 28, 29, 68 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожен має право на повагу до його гідності, ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню. Кожна людина має право на особисту недоторканість та кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Водночас, ОСОБА_6 , 21.02.1994 року, близько 14:25 години перебуваючи разом зі знайомим ОСОБА_7 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, умисно, керуючись прямим умислом, знаходячись на вулиці біля домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у ході розмови з працівниками поліції у складі наряду СРПП поліцейським СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області старшим сержантом поліції ОСОБА_8 та інспектором СРПП Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області лейтенантом поліції ОСОБА_9 , які перебували на добовому чергуванні та знаходилися при виконанні службових обов`язків, у форменому одязі, зі спеціальними розпізнавальними знаками, здійснювали функції підтримання та охорони публічного порядку, діючи відповідно до Закону України «Про Національну поліцію», які згідно встановленого графіку чергувань особового складу Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області, затвердженого начальником Олександрійського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області полковником поліції ОСОБА_10 , виконували свої функціональні обов`язки, де помітивши в громадському двох осіб чоловічої статі напідпитку, зупинились та вийшли з службового автомобіля для встановлення для здійснення перевірки документів та встановлення анкетних даних осіб.

В подальшому, 07.09.2025 приблизно о 14:29 під час спілкування старшим сержантом поліції ОСОБА_8 висунуто вимогу щодо пред`явлення документів які засвідчують особу зупинених, на що ОСОБА_6 , відреагував на вимогу поліцейського агресивно, почав висловлюватись в бік поліцейських нецензурною лайкою, штовхати працівників поліції, скорочуючи при цьому визначену ними відстань. Після чого ОСОБА_7 було запропоновано прослідувати для встановлення особи та повних його даних до відділу поліції, на що останній в грубій формі відмовився. Після того сержантом поліції ОСОБА_8 було попереджено, що якщо особа не прослідує з нарядом добровільно до поліції, то буде складено протокол про адміністративне затримання та його примусово буде доставлено до відділку. Дана особа почала в нецензурній формі висловлюватись та намагатись втекти. Сержант поліції ОСОБА_8 в цей час притримав Романовича за руку та попросив прослідувати з нарядом ще раз. В цей час ОСОБА_6 будучи в нетверезому стані почав грубо та нецензурною лайкою виражатись в бік поліцейських, а ОСОБА_7 , користуючись нагодою продовжив спробу втекти, сержант поліції ОСОБА_8 побіг за ним, наздогнавши взяв за праве передпліччя та притримуючи повів до авто. В цей час ОСОБА_6 виражаючи своє невдоволення та агресію стрімко попрямував в бік поліцейських, на що сержант поліції ОСОБА_8 висловив вимогу тримати дистанцію, але ОСОБА_6 підійшовши зпереду зліва, долонями обох рук, застосовуючи значну фізичну силу вдарив сержанта поліції ОСОБА_8 , в область тулуба спереду. В цей момент інспектор СРПП ОСОБА_9 відштовхнув ОСОБА_6 від колеги.

В подальшому у ході спілкування працівників поліції з ОСОБА_7 , ОСОБА_6 почав поводити себе неадекватно та виражаючись нецензурно в бік поліцейських, повторно стрімко направився до нас, ігноруючи вимогу не наближатися та дотримуватися визначеної дистанції,

Одночасно з цим інспектор СРПП ОСОБА_9 викликав допомогу нарядів.

В цей момент до працівників поліції під`їхав ОСОБА_11 на мопеді та повідомив що його син катаючись на велосипеді був на проїжджій частині та екіпаж проїжджаючи повз ледь не здійснили на нього наїзд та починає також нецензурно та агресивно виражається в бік поліцейських. В цей момент ОСОБА_6 стрімко та агресивно налаштований із за авто прямує в бік поліцейських не реагуючи на законні вимоги тримати дистанцію, знову долонями обох рук із значною силою б`є старшого сержанта СРПП ОСОБА_9 в область тулуба спереду, після чого інспектор СРПП ОСОБА_9 відштовхує його на безпечну відстань, але ОСОБА_6 продовжує свої неправомірні дії та хватаючи за руки останнього, скорочує визначену ними відстань та аналогічним чином штовхає інспектора СРПП ОСОБА_9 .

В цей же момент до працівників поліції з подвір`я стрімко прямує агресивно налаштований ОСОБА_12 , та діючи умисно групою осіб без попередньої, замахується на сержанта поліції ОСОБА_8 правою рукою в спробі нанести удар від якого останній відхиляється.

ОСОБА_7 користуючись моментом втікає, кинувши пакет з продуктами на ґрунтову поверхню узбіччя.

ОСОБА_12 продовжує свої неправомірні дії поєднані єдиним умислом з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 намагається нанести удар сержанту поліції ОСОБА_8 , в ході чого останній згідно ст. 45 Закону України «Про Поліцію» попереджаючи, застосування сльозогінним газом, на що ОСОБА_12 ігноруючи підіймає з підлоги пляшку пива об`ємом 1,25 л та тримаючи за вужчу частину замахується для нанесення удару, в цей момент інспектор СРПП ОСОБА_9 застосовує сльозогінний газ за для припинення групового нападу на поліцейських, але ОСОБА_12 не припиняє свої неправомірні дії і продовжує замахуватись за для нанесення удару.

В цей момент інспектора СРПП ОСОБА_9 в штовханині з ОСОБА_6 втратив рівновагу впав на підлогу, вдарившись потиличною ділянкою голови об асфальтну поверхню. ОСОБА_12 в свою чергу застосовуючи силу рук замахуючись із за голови кинув цілячись інспектору СРПП ОСОБА_9 в область голови, але пляшка летить поряд та розбивається об асфальт.

В свою чергу діючи за єдиним умислом групою осіб, ОСОБА_6 при повторно наближається до інспектора СРПП ОСОБА_9 , який був зупиняє його повторним застосуванням газу.

В цей час ОСОБА_11 штовхає сержанта поліції ОСОБА_8 двома руками з прикладанням сили в область тулуба та прямує до інспектор СРПП ОСОБА_9 .. Працівники поліції при спробі зупинити правопорушення відходять назад. В подальшому сержант поліції ОСОБА_8 , розуміючи що в обстановці що склалася можливе використання вогнепальної зброї, дістає пістолет з кобури, та гучно голосом попереджає про використання вогнепальної зброї в разі продовження неправомірних дій осіб.

На що ОСОБА_11 , продовжуючи свої неправомірні дії продовжив стрімко рухатись в бік поліцейських нецензурно висловлюючись, принижуючи його честь та гідність, ОСОБА_12 в цей час стоїть біля ОСОБА_11 , та застосовує проти працівника поліції газ сльозогінної дії. Після чого сержант поліції ОСОБА_8 здійснив постріл у повітря вгору. Після неодноразового попередження про безпечну відстань ОСОБА_12 та ОСОБА_11 проігнорували законну вимогу поліцейського та ОСОБА_12 продовжуючи свої неправомірні дії пібігши з балоном в руках потужним напором заприскав в обличчя впритул. Сержант поліції ОСОБА_8 втративши рівновагу та впавши на коліно. В цей момент ОСОБА_11 наносить удар кулаком по голові сержанта поліції ОСОБА_8 , в цей час інспектор СРПП ОСОБА_9 застосовує проти ОСОБА_12 газ, але останній виривається та біжить до сержанта поліції ОСОБА_8 та повторно впритул обличчя заприскує останнього газом. Втративши видимість та розуміючи, що в обстановці яка склалась існує реальна загроза життю та здоров`ю поліцейських, сержант поліції ОСОБА_8 дістав пістолет, сказав гучно про використання зброї, після чого здійснив два постріли направляючи ствол в землю біля себе.

Таким чином, ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні умисного заподіянні працівникові правоохоронного органу побоїв та легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, вчинений групою осіб без попередньої змови, тобто кримінальному правопорушенні, передбаченому частиною 1 статті 28 частиною 2 статті 345 Кримінального кодексу України.

07.09.2025 в порядку ст.208 КПК України слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області було затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 345 КК України.

Підозрюваному забезпечено право на захист.

08.09.2025 старшим слідчим СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 28, частиною 2 статті 345КК України.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового слідства встановлено встановлені під час досудового розслідування наявні ризики передбачені п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме:

?п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, так як у разі направлення до суду обвинувального акту відносно підозрюваного та визнання його судом винним, йому може загрожувати позбавлення волі строком до п`ятироків, тому з метою уникнення відповідальності останній може безперешкодно виїхати за межі міста Олександрії або Кіровоградської області, крім того за для уникнення відповідальності останній може безперешкодно під приводом проходження служби покинути територію міста та області;

?п.3 ч. 1 ст.177 КПК України незаконно впливати, свідків, потерпілого у кримінальному провадженні, з метою уникнення покарання, що йому загрожує в разі визначення його винним, так як підозрюваний усвідомлює, що йому загрожує покарання у вигляді позбавлення волі. Підозрюваний знає особисто свідків, так як це є місцеві жителі села, також підозрюваному відомо які свідчення вони надали під час досудового розслідування (копія протоколів допиту свідків додано до вказаного клопотання), тож з метою зміни ними показів та уникнення відповідальності може впливати наних.

Оскільки ОСОБА_6 ,будучи особою, яка обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного заподіянням тілесних ушкоджень та побоїв працівникам правоохоронного органу, за яке законом передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк до 5 років та те, що підозрюваний веде аморальний спосіб життя, офіційно не працевлаштований та не має постійного джерела доходу та свідками даного кримінального правопорушення є його рідна дитина- це унеможливлює застосування більш м?яких запобіжних заходів, передбачених статтями 179, 181 КПК України,а саме особисте зобов`язання та домашнього арешту.

Застава не може бути обрана, у силу п. 2 ч. 4 ст.183 КПК України враховуючи, що інкримінується підозрюваному злочин пов`язаний зі спричиненням смертілюдині.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк понад 5 років.

Таким чином, метою застосування відносно підозрюваного запобіжного заходуу вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на ньогопроцесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України),незаконно впливати насвідківу цьому кримінальному провадженні(п. 3 ч. 1 ст.177 КПК України).

Підставою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є те, що він обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а також наявність ризиків, котрі дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, впливати на свідків у кримінальному упровадженні.

Метою застосування відносно підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання вищевказаним ризикам.

У судовому засіданні слідчий та прокурор підтримали клопотання, просили його задовольнити та обрати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки встановлена наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, зазначили, що підозрюваний самовільно залишив військову частину, в якій проходив службу.

Захисник просив відмовити у задоволені клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою, просив застосувати більш м`який запобіжний захід у виді домашнього арешту в нічний час доби за адресою проживання підозрюваного, зазначив про істотне порушення строку вручення повідомлення про підозру та небгрунтованість підозри.

Підозрюваний в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання у виді тримання під вартою, просив обрати більш м`який запобіжний захід, а саме запобіжний захід у виді домашнього арешту за адресою фактичного проживання.

Вислухавши пояснення слідчого, підозрюваного, думку прокурора та захисника, перевіривши додані до клопотання матеріали кримінального провадження, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001508 від 07.09.2025 року свідчить про те, що повідомлення про вчинення кримінального правопорушення було внесено до ЄРДР з правовою кваліфікацією за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

07.09.2025 о 23:00 год (фактичний час) в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

08.09.2025 повідомлено ОСОБА_6 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 28, ч. 2 ст. 345 КК України.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення зазначеного кримінального правопорушення доводиться зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: витягом з ЄРДР за №0001508 від 07.09.2025;

-витягом з ЄРДР за №0001508 від 07.09.2025;

-рапортом чергового №26413 від 07.09.2025 року по подію;

-рапортом чергового №26428 від 07.09.2025 року по подію;

-рапортом чергового №26432 від 07.09.2025 року по подію;

-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_8 ;

-протоколом про прийняття заяви про кримінальне правопорушення ОСОБА_9 ;

-протоколом огляду місця події від 07.09.2025, за адресою: АДРЕСА_1 ;

-Копією графіку несення служби;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_7 від 07.09.2025;

-протоколом допиту ОСОБА_13 від 08.09.2025;

-рапортом ОСОБА_9 ;

-протоколом допиту потерпілого ОСОБА_8 від 07.09.2025;

-рапортом ОСОБА_8 ;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_14 від 08.09.2025;

-протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 08.09.2025;

-рапортом ОСОБА_16 ;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 від 07.09.2025;

-повідомленням про підозру ОСОБА_6 від 08.09.2025;

-протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_11 від 07.09.2025;

-повідомленням про підозру ОСОБА_11 від 08.09.2025;

-протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_11 від 08.09.2025.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, визначених у п. 1-5 ч. 1 вказаної статті. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню чи вчинити інше правопорушення.

Відповідно до практики ЄСПЛ, «обґрунтованість підозри, на якій має ґрунтуватись арешт, складає суттєву частину гарантії від безпідставного арешту і затримання, закріпленої у статті 5 § 1 (с) Конвенції, передбачає наявність обставин або відомостей, які переконали б неупередженого спостерігача, що ця особа, можливо, вчинила певний злочин» (K.F. проти Німеччини, 27.11.1997 р., § 57).

Відповідно до п. 219 рішення у справі «Нечипорук та Йонкало проти України» («NechiporukandYonkalo v.Ukraine») від 21 квітня 2011 року, заява № 42310/04 суд повторює, що термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Розглядаючи клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, суд, відповідно до ст. 178 КПК України, крім наявності вищезазначених обставин, повинен врахувати тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа та особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки.

Як зазначено в ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 177 КПК України - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 згідно ст.177 КПК України, є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховатися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні.

Відповідно до ч.3 ст. 176 КПК України суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.

При цьому відповідно до положень ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про таке: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

У розумінні положень, що наведені у численних рішеннях Європейського суду з прав людини («Нечипорук, Йонкало проти України» № 42310/04 від 21.04.2011, «Фокс, Кемпбелл і Харті проти Сполученого Королівства» №№ 12244/86, 12245/86, 12383/86 від 30.08.1990, «Мюррей проти Сполученого Королівства» №14310/88 від 28.10.1994 та ін.), термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення.

Матеріали кримінального провадження дають підстави вважати підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення обґрунтованою, а обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини, потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування, що не виключає можливості застосування до підозрюваного запобіжного заходу. Разом з тим, суд встановив, що підозрюваний має постійне місце проживання, міцні соціальні зв`язки, проживає з цивільною дружиною, на утриманні має неповнолітню дитину, працює неофіційно, раніше не судимий.

Європейський суд з прав людини у рішенні «Мамедова проти Росії» вказав, що, хоча, суворість покарання є визначальним елементом при оцінці ризику переховування від правосуддя чи вчинення нових злочинів, потребує подальшого позбавлення когось волі неможна оцінювати з винятково абстрактного погляду,беручи до уваги тільки тяжкість злочину. Продовження строку тримання під вартою також не можна застосовувати як передбачення вироку у формі позбавлення волі.

У рішенні ЄСПЛ «В.проти Швейцарії» зазначено, що небезпеку переховування від правосуддя не можна виміряти тільки залежно від суворості можливого покарання» її треба визначати з врахуванням низки інших релевантних факторів,які можуть або підтвердити наявність небезпеки переховування від правосуддя, або зробити її настільки незначною, що вона не може слугувати виправданням для тримання під вартою. При цьому треба враховувати характер обвинуваченого, його моральні якості, зв`язки з державою, у якій його переслідували за законом, і його міжнародні контакти («В. проти Швейцарії» (W v Switzerland), 14379/88, 26.01.1993). В своєму рішенні у справі «Адамяк проти Польщі» (Adamiak v Poland), 20758/03, 19.12.2006) Суд нагадує, що в світлі вже встановленої практики Європейського суду наявність серйозних підозр щодо участі у вчиненні тяжкого правопорушення та перспективи ухвалення вироку про значну міру покарання самі по собі не можуть служити виправданням тривалого попереднього ув`язнення.

Окрім того, згідно сталої судової практики, слідчий суддя, суд при розгляді клопотання та вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст.177 КПК, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше (п.9 ч.1 ст.178 КПК). Відповідні дані підлягають обов`язковому врахуванню при вирішенні поданого клопотання, оскільки впливають на достовірність підстав (ризиків) для застосування того чи іншого виду запобіжного заходу.

Крім того, тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходом та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст.177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п.80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України").

Таким чином, слідчий суддя з урахуванням положень ч.4 ст.194 КПК України, даних про особу підозрюваного, який підозрюється у вчиненні нетяжкого злочину, дійшов висновку про можливість застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений у клопотанні, поклавши на підозрюваного обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України, що може забезпечити належну процесуальну поведінку.

Слідчий суддя вважає за можливе обрати міру запобіжного заходу не пов`язану з триманням під вартою, а саме у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Враховуючи особу підозрюваного, наявність місця проживання, обставини самого злочину, слідчий суддя вважає за доцільне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби.

Крім того, слідчий суддя вважає необхідним покласти на підозрюваного, обов`язки, передбачені ст.194 КПК України.

На підставі вищевикладеного слідчий суддя дійшов висновку про часткове задоволення клопотання слідчого.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 485-488, 492 КПК України,-

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_3 , погоджене прокурором Кропивницької Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону ОСОБА_4 в межах кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001508 від 07.09.2025 стосовно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити частково.

Застосувати стосовно підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в нічний час доби за адресою проживання: АДРЕСА_1 , в межах досудового розслідування, тобто починаючи з 09 вересня 2025 року до 08 листопада 2025 року включно.

Покласти на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:

- прибувати до Олександрійського РВП ГУНП в Кіровоградській області та Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області за першою вимогою;

- не залишати місце постійного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 20:00 год до 06:00 год без дозволу суду або прокурора;

- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання.

Копію ухвали після її оголошення вручити підозрюваному, слідчому, прокурору та захиснику.

Роз`яснити підозрюваному положення ч. 5 ст. 181 КПК України, згідно якої, працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Контроль за виконанням ухвали покласти на Олександрійське РВП ГУНП України у Кіровоградській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом 5 діб з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1