Справа № 234/1239/21
провадження № 1-в/632/83/25

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2025 року м. Златопіль

Златопільський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у залі суду у відкритому судовому засіданні подання ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання для проходження військової служби за контрактом та встановлення адміністративного нагляду щодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорськ Донецької області, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , який відбуває покарання у ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)», -

В С Т А Н О В И В:

ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» звернулась до Первомайського міськрайонного суду Харківської області з поданням про приведення вироків щодо засудженого ОСОБА_6 , у відповідність до вимог Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів» № 3886-ІХ від 18 липня 2024 (далі за текстом Закон № 3886-ІХ).

В обґрунтування клопотання ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» посилається на те, що Законом № 3886-ІХ вчинення таємного викрадення чужого майна (крадіжки), в сумі до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян віднесено до адміністративних правопорушень та відповідно декриміналізовано, у зв`язку з чим просить засудженого ОСОБА_6 у зв`язку з усуненням караності вчинених ним діянь звільнити від покарання за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року та привести у відповідність вироки Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2019 року та 29 березня 2021 року.

Представник адміністрації ДУ «Первомайська ВК (№ 117)» надав суду заяву про проведення судового розгляду без його участі, на задоволенні подання наполягає.

Засуджений ОСОБА_6 надіслав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, просив подання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні проти задоволення подання не заперечував.

Захисник у судовому засіданні вважала, що, у зв`язку з усуненням караності вчинених засудженим діянь, ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України необхідно звільнити від призначеного покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України (із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України) у зв`язку з усуненням караності діяння.

Згідно із ч. 5 ст. 539 КПК України, неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду клопотання (подання), не перешкоджає проведенню судового розгляду, крім випадків, коли їх участь визнана судом обов`язковою або особа повідомила про поважні причини неприбуття.

Заслухавши прокурора та захисника, дослідивши матеріали особової справи та подання, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 537 КК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України.

Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 539 КПК України, клопотання (подання) про вирішення питання, пов`язаного із виконанням вироку, подається до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

09.08.2024 набрав чинності Закон України № 3886-ІХ «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення та деяких інших законів України щодо посилення відповідальності за дрібне викрадення чужого майна та врегулювання деяких інших питань діяльності правоохоронних органів».

Відповідно до вказаного Закону № 3886-ІХ, стаття 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення була викладена у новій редакції, внаслідок чого дрібним викраденням чужого майна вважається крадіжка, шахрайство, привласнення чи розтрата, якщо вартість такого майна на момент вчинення правопорушення становить до двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положеннями частини 1 статті 3 КК України встановлено, що законодавство України про кримінальну відповідальність становить КК України, який ґрунтується на Конституції України та загальновизнаних принципах і нормах міжнародного права. При цьому зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення (частина 6 статті 3 КК України).

Відповідно до пункту 5 підрозділу 1 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України, для норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації адміністративних або кримінальних правопорушень сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги.

Підпункт 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV Податкового кодексу України визначає, що податкова соціальна пільга визначається у розмірі, що дорівнює 50 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленому законом на 1 січня звітного податкового року, - для будь-якого платника податку.

Таким чином, два неоподатковуваних мінімуми доходів громадян дорівнюють 100 відсоткам розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи, встановленому законом на 1 січня звітного року.

В постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 07.10.2024 у справі № 278/1566/21 зроблено висновок, що Закон України № 3886-IX, яким унесені зміни до ст. 51 КУпАП, є законом про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність у значенні ст. 5 КК України для тих діянь, які до набрання цим Законом чинності вважалися кримінальним правопорушенням, однак після набрання ним чинності підпадають під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 51 КУпАП.

Зміни, внесені Законом № 3886-IX, мають зворотну дію в часі.

У ході з`ясування, чи перевищує вартість викраденого розмір, визначений ст. 51 КУпАП, має братися до уваги розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, установлений на час вчинення правопорушення, з урахуванням положень п. 5 підрозд. 1 розд. ХХ та пп. 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розд. IV Податкового кодексу України.

Згідно з вимогами п. 5 підрозділу 1 розділу ХХ та підпункту 169.1.1 п. 169.1 ст. 169 розділу IV Податкового кодексу України, розмір податкової соціальної пільги складає 50відсотків розміру прожиткового мінімуму для працездатної особи (у розрахунку на місяць), встановленого законом на 1 січня звітного податкового року.

Таким чином, розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи необхідно визначати станом на 01 січня поточного року в якому було вчинено кримінальні правопорушення.

Судовим розглядом встановлено, що вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком.

Зазначений вирок набрав законної сили 19 червня 2019 року.

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1762 грн.

Даним вироком ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень:

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 30 січня 2018 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 809 грн., що станом на день вчинення крадіжки складає суму менше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

-- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 28 лютого 2018 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 1830 грн. 89 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 21 квітня 2018 року року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 821 грн. 71 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_6 покарання за даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України, остаточно до відбуття визначено покарання у виді 04 років позбавлення волі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2020 року залишено без змін.

Зазначений вирок набрав законної сили 22 жовтня 2020 року.

Станом на 01 січня 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921 грн.

Даним вироком ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень:

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 02 жовтня 2019 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 8906 грн. 37 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 02 жовтня 2019 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 5948 грн. 33 коп.., що станом на день вчинення крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Також, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України до 05 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 05 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покрань покарання за даним вироком і покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2020 року, який відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року залишено без змін, остаточно призначено покарання у виді 05 років 01 місяця позбавлення волі.

Зазначений вирок набрав законної сили 29 квітня 2021 року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн.

Даним вироком ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень:

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 02 березня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 1750 грн. 00 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 03 березня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 2695 грн. 82 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму більшу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 04 березня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 1400 грн. 17 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 04 березня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 1597 грн. 69 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 03 квітня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 1750 грн. 00 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань покарання за даним вироком і покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року, остаточно призначено покарання у виді 05 років 06 місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Даний вирок, відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 27 вересня 2021 року, залишено без змін.

Зазначений вирок набрав законної сили 27 вересня 2021 року.

Станом на 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 2102 грн.

Даним вироком ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень:

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 02 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 345 грн. 95 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 07 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 366 грн. 30 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; - крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 08 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 305 грн. 25 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян; - крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 10 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 325 грн. 60 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 11 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 366 грн. 30 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 15 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 325 грн. 60 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 16 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 284 грн. 90 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 20 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 273 грн. 28 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- крадіжки з проникненням (ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 28 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 279 грн. 26 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

- закінченого замаху на крадіжку з проникненням (ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України), що мала місце 02 вересня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 336 грн. 95 коп., що станом на день вчинення крадіжки складає суму меншу двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян;

Кримінальна протиправність діяння, а також його карність та інші кримінально-правові наслідки визначаються тільки Кримінальним кодексом, що діяв на час вчинення цього діяння (ч. 3 ст. 3, ч. 2 ст. 4 КК України).

Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує кримінальну протиправність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності, у тому числі на осіб, які відбувають покарання або відбули покарання, але мають судимість (ч. 1 ст. 5 КК України).

Указане положення цілком узгоджується із вимогами ст. 58 Конституції України, відповідно до якої закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Отже, на теперішній час кримінальна відповідальність за таємне викрадення чужого майна (крадіжка), зокрема, із проникненням настає виключно у випадку, якщо вартість такого майна становить більше двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян встановленого на дату скоєння відповідного правопорушення.

Частиною 2 статті 74 КК України передбачено, що особа, засуджена за діяння, караність якого законом усунена, підлягає негайному звільненню від призначеного судом покарання.

Водночас, суд звертає увагу, що розглядаючи клопотання, подане в порядку статті 537 КПК України, суд позбавлений можливості скасовувати або змінювати вирок, який набрав законної сили, зокрема змінювати кваліфікацію діянь або виключати з мотивувальної частини вироку посилання на епізоди крадіжки, чи призначати інше покарання з урахуванням того, що була усунута караність епізодів, які входили у повторність тотожних кримінальних правопорушень.

Отже, щодо застосування положень Закону України № 3886-IX від 18 липня 2024 року до діянь, за вчинення яких засуджено ОСОБА_6 за вироками Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2019 року, 22 травня 2020 року, 29 березня 2021 року, 01 липня 2021 року, суд доходить таких висновків.

Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2019 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі, на підстав ст. 75 КК України звільнено від покарання з іспитовим строком.

Дійсно частина діянь, за вчинення яких засуджено (епізоди крадіжки, що мали місце 30 січня 2018 року та 21 квітня 2018 року) за ч.3 ст.185 КК України, наразі не можуть вважатися кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення яких останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення яких наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян. Водночас, кримінальне правопорушення, за епізодом, що мале місце 28 лютого 2018 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 1830 грн. 89 коп., за яке засуджений ОСОБА_6 за цим вироком, залишається кримінально караними, оскільки перевищують граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що унеможливлює застосування положень Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року до покарання за цим вироком суду за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки воно було призначено за трьома епізодами, один із яких залишається кримінально караним.

У подальшому, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2020 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_6 покарання за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України та остаточно до відбуття визначено покарання у виді 04 років позбавлення волі.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 22 жовтня 2020 року вирок Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2020 року залишено без змін.

Зазначений вирок набрав законної сили 22 жовтня 2020 року.

Так, кримінальні правопорушення, за які засуджений ОСОБА_6 за цим вироком, залишаються кримінально караними, оскільки перевищують граничної вартості майна, за викрадення якого наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, що унеможливлює застосування положень Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року до покарання за цим вироком суду за ч. 3 ст. 185 КК України.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_6 покарання за даним вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Краматорського міського суду Донецької області від 16 травня 2019 року за ч. 3 ст. 185 КК України ( який залишається незмінним) та остаточно визначено до відбуття покарання у виді 04 років позбавлення волі. Отже застосування положень Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року до покарання за цим вироком є неможливим.

Надалі вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України до 05 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді 05 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань покарання за даним вироком і покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2020 року, остаточно призначено покарання у виді 05 років 01 місяця позбавлення волі.

Епізоди, що кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, які мали місце 02 березня 2020 року ( матеріальна шкода - 1750 грн), 04 березня 2020 року (матеріальна шкода-1400,17 грн), 04 березня 2020 року (матеріальна шкода- 1597, 69 грн), 03 квітня 2020 року (матеріальна шкода- 1750 грн.), наразі не можуть вважатися кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення яких наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, водночас уданому випадку не має вирішального значення декриміналізація дій щодо вищезазначених епізодів, оскільки епізод, що мав місце 03 березня 2020 року (завдано матеріальної шкоди на суму 2695 грн. 82 коп.)- залишається кримінально караним, відтак застосування положень Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року до покарання за цим вироком суду за ч. 3 ст. 185 КК України є неможливим, оскільки воно було призначено за п`ятьма епізодами, один із яких залишається кримінально караним. Крім того, за вказаним вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року ОСОБА_6 також засуджено за ч. 2 ст. 289 КК України, яке є кримінально-караним діянням.

Отже, призначене вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року покарання за сукупністю кримінальних правопорушень на підставі ч. 1 ст. 70 КК України залишається незмінним.

Також залишається незмінним вирок в частині застосування ч. 4 ст. 70 КК України , а саме, призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань покарання за даним вироком і покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2020 року (який залишається незмінним).

Отже застосування положень Закону № 3886-IX від 18 липня 2024 року до покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року є неможливим.

Відтак ОСОБА_6 необхідно вважати засудженим за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, із застосуванням ч. 4 ст. 70 КК України до остаточно призначеного покарання у виді 05 років 01 місяця позбавлення волі.

Водночас, вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у вигляді 03 років 06 місяців позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань покарання за даним вироком і покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року, остаточно призначено покарання у виді 05 років 06 місяців позбавлення волі, з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу. Даний вирок, відповідно до ухвали Донецького апеляційного суду від 27 вересня 2021 року, залишено без змін.

Отже, за даним вироком кримінальні правопорушення, вчинені ОСОБА_6 , наразі не можуть вважатися кримінально караними правопорушеннями, оскільки вартість майна, за викрадення якого останній засуджений, не перевищує граничної вартості майна, за викрадення яких наразі передбачено саме кримінальну відповідальність - 2 неоподатковуваних мінімуми доходів громадян, а відтак, на підставі ч. 2 ст. 74 КК України засудженого від призначеного покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України та за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України необхідно звільнити, що унеможливлює призначення покарання із застосуванням ч.4 ст.70 КК України, а саме, за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань покарання за даним вироком і покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року.

При цьому суд враховує, що на стадії виконання вироків суд не може вирішити питання щодо наявності підстав вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 162 КК України (перекваліфікації його дій) за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, за ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України за епізодами, що мали місце 02 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 345 грн. 95 коп., 07 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 366 грн. 30 коп., 08 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 305 грн. 25 коп., 10 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 325 грн. 60 коп., 11 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 366 грн. 30 коп., 15 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 325 грн. 60 коп., 16 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 284 грн. 90 коп., 20 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 273 грн. 28 коп., 28 серпня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 279 грн. 26 коп., 02 вересня 2020 року, чим завдано матеріальної шкоди на суму 336 грн. 95 коп., адже прийняття такого рішення можливе лише відповідно до ч. 3 ст. 337 КПК України під час судового провадження, а його постановлення в порядку ст. ст. 537, 539 КПК України не передбачено.

З огляду на викладене, суд доходить до висновку, що засудженого ОСОБА_6 на підставі ч. 2 ст. 74 КК України необхідно звільнити від призначеного за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України покарання. У зв`язку з чим засудженого ОСОБА_6 необхідно вважати таким, що засуджений за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України до 05 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до призначеного покарання у виді 05 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань покарання за даним вироком і покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2020 року, до остаточно призначеного покарання у виді 05 років 01 місяця позбавлення волі (покарання за яким підлягало частковому складанню на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, відповідно до вироку Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року).

Керуючись вимогами Закону України № 3886-IX від 18.07.2024, ч. 1, ч. 3 ст. 5, ч. 2 ст. 74 КК України, ст. ст. 372, 376, 537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ДУ «Первомайська виправна колонія (№ 117)» щодо засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 74 КК України звільнити засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від призначеного покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 липня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України, ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст.185 КК України у зв`язку з усуненням караності діяння.

Вважати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що засуджений за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 29 березня 2021 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 03 років 06 місяців позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України до 05 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, до призначеного покарання у виді 05 років позбавлення волі. Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом часткового складання призначених покарань покарання за даним вироком і покарання за вироком Краматорського міського суду Донецької області від 22 травня 2020 року, до остаточно призначеного покарання у виді 05 років 01 місяця позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом 7 (семи) днів з дня її проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Златопільський міськрайонний суд Харківської області, а засудженим протягом того ж строку з дня отримання копії ухвали.

Суддя:ОСОБА_1