Справа № 347/1745/25
Провадження № 1-кс/347/606/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2025 м.Косів

Слідчий суддя Косівського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Косівської окружної прокуратури ОСОБА_4 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за№0000230 від 23.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, -

в с т а н о в и в:

Старший слідчий СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_3 звернувся в суд із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 23.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України.

Клопотання обґрунтоване тим, що 23.08.2025 близько 08:10 год. у с. Пістинь на перехресті вулиць Лесі Українки та вул. Шевченка Косівського району Івано-Франківської області, водій ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керуючи автомобілем марки «AUDI A6», д.р.н. НОМЕР_1 , під час виїзду з вулиці Шевченка на головну дорогу вулиці Лесі Українки, не надав перевагу в русі та допустив зіткнення із мотоциклом "ZONGSHEN", без реєстраційних номерних знаків, під керуванням водія ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який рухався з сторони центру с. Пістинь в напрямку с. Шешори. Внаслідок ДТП водій ОСОБА_6 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому латерального відростка правої великогомілкової кістки зі зміщенням відламків.

23.08.2025 з метою виявлення та фіксації відомостей, щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, старшим слідчим СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майором поліції ОСОБА_3 , в с. Пістинь Косівського району Івано-Франківської області, проведено огляд місця події. В ході проведення зазначеного огляду місця події виявлено та вилучено:

- автомобіль марки «AUDI A6», д.р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , що проживає у АДРЕСА_1 , та перебуває у користуванні водія ОСОБА_5 ;

- мотоцикл марки "ZONGSHEN", шасі № НОМЕР_3 , без реєстраційних номерних знаків, який перебуває у володінні та користуванні водія ОСОБА_6 .

Вилучені транспортні засоби передано на відповідальне зберігання на територію Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, а також визнано речовими доказами.

У судове засідання старший слідчий СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майор поліції ОСОБА_3 не з`явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути клопотання без його участі та задоволити його.

Власник майна у судове засідання не з`явився.

У зв`язку з цим, відповідно до вимог ч. 4 ст. 107, ч. 1 ст. 172 КПК України, судове засідання проведено за відсутності учасників кримінального провадження, без технічної фіксації процесу.

Слідчий суддя, перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у межах якого подано клопотання, та дослідивши докази, наявні в матеріалах, встановив наступне.

Встановлено, що слдчий за погодженням із прокурором звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.

Як передбачено ч. 5 ст. 132 цього Кодексу, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом кримінального правопорушення, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Вимогами п. 1 ч. 2 ст. 170 даного Кодексу передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.

За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 вищевказаного Кодексу, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої ст. 170 цього Кодексу); наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З матеріалів клопотання вбачається, що - автомобіль марки «AUDI A6», д.р.н. НОМЕР_1 та мотоцикл марки "ZONGSHEN", шасі № НОМЕР_3 , без реєстраційних номерних знаків, на які слідчий просить накласти арешт, є речовими доказами у кримінальному провадженні №0000230 від 23.08.2025, розпочатому за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, щопідтверджується постановоюслідчого про визнання зазначених об`єктів речовими доказами від 23.08.2025 року.

Майно, на яке слід накласти арешт, має значення для забезпечення доказів даного кримінального провадження та відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Метою накладення арешту на майно є забезпечення збереження речових доказів.

Доказів негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, власниками майна не надано та слідчим суддею не встановлено, крім того, слід зазначити, що арешт майна носить тимчасовий характер.

Таким чином, враховуючи положення ч. 2 ст. 167 та ч. 2 ст. 170 КПК України, майно, яке має ознаки речового доказу, повинно вилучатися та арештовуватися незалежно від того, хто є його власником, у кого і де воно знаходиться, незалежно від того чи належить воно підозрюваному чи іншій зацікавленій особі, оскільки в протилежному випадку не будуть досягнуті цілі застосування цього заходу - запобігання можливості протиправного впливу (відчуження, знищення, приховання) на вказане вище майно, що, як наслідок, перешкодить встановленню істини у кримінальному провадженні.

Виходячи з викладеного, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність задоволення поданого клопотання, оскільки арешт майна в даному випадку є необхідним для встановлення обставин у кримінальному провадженні та проведення експертизи, що достатньою мірою відповідає критеріям, зазначеним в ч. 2 ст. 167 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 98,167,170-173,309,372 КПК України, слідчий суддя,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання старшого слідчого СВ Косівського РВП ГУНП в Івано-Франківській області майора поліції ОСОБА_3 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000230 від 23.08.2025, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України - задовольнити.

Накласти арешт на речові докази:

- автомобіль марки «AUDI A6», д.р.н. НОМЕР_1 , який згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить на праві власності ОСОБА_7 , що проживає у АДРЕСА_1 , та перебуває у користуванні ОСОБА_5 ;

- мотоцикл марки "ZONGSHEN", шасі № НОМЕР_3 , без реєстраційних номерних знаків, який перебуває у володінні та користуванні ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді клопотання, мають право звернутися з заявою про скасування арешту повністю або частково.

На підставі ч. 1 ст. 175 КПК України ухвала виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1