Справа № 204/5907/25
Провадження № 1-кс/204/1654/25
ЧЕЧЕЛІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 червня 2025 року Чечелівський районний суд міста Дніпра у складі:

слідчого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю заявника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпрі клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

4 червня 2025 року до суду надійшло клопотання воката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна, в якому просить скасувати арешт майна в частині заборони, а саме: транспортного засобу «CHEVROLET SSR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, vin-код: НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року. В обґрунтування вимог зазначає, що 10 квітня 2025 року ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська було частково задоволено клопотання слідчого про арешт майна, та накладено арешт на майно, підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: незавершена будівництвом будівля гаражу, готовністю 25%, за адресою: АДРЕСА_1 (Кадастровий номер: :06:236:0013); квартира, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 21367427), шляхом накладення заборони відчуження вказаного майна та на транспортний засіб марки «CHEVROLET SSR» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2005 року випуску, vin-код: НОМЕР_2 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом. На теперішній час відсутні підстави для застосування арешту, оскільки немає жодних обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховання, пошкодження, псування, втрати чи знищення майна. ОСОБА_4 позбавлена можливості користуватись належним їй автомобілем, що створює перешкоди у оперативному реагуванні на виникнення таких загроз, як ракетна небезпека та інші прояви агресії російської федерації. Також, вона позбавлена елементарної можливості користуватись власним автомобілем, як з метою робочих поїздок, так і побутових, що також унеможливлює транспортування членів сім`ї до лікарні, магазинів, укриття тощо. Вважає за можливе скасувати арешт в частині надання права користування автомобілем.

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_5 підтримав своє клопотання, зазначив, що заборона користування належним ОСОБА_4 майном суттєво впливає на її життя, оскільки вона не може вільно переміщатись без авто, забезпечувати родичів, позбавлена можливості транспортувати членів сім`ї до лікарні, магазинів, укриття. Тому, просить скасувати захід забезпечення кримінального провадження накладений ухвалою слідчого судді надавши право користування автомобілем.

Прокурор ОСОБА_6 у судове засідання не з`явився, але надав заперечення на клопотання, в якому зазначив, що досудове розслідування триває, а відтак скасування арешту в частині заборони користування автомобілем може призвести до його приховування, пошкодження чи псування, що в свою чергу може негативно вплинути на стадії судового розгляду кримінального провадження.

Вислухавши пояснення заявника, вивчивши подану заяву та додані до неї матеріали, якими обґрунтовується необхідність скасування арешту майна, письмові заперечення, матеріали справи про накладення арешту, вважаю за необхідне задовольнити заяву, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом ГУНП в дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000400 від 12.07.2023 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч. 1, 2 ст. 255, ч. 3 ст. 27, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 27, ч. 3 ст. 368, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 209 КК України.

3 квітня 2025 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушеннях, передбачених за ч. 2 ст. 255, ч. 4 ст. 28, ч. 5 ст. 191, ч. 4 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України.

Ухвалою слідчого судд Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року, було задоволено клопотання старшого слідчого відділу СУ ГУНП в Дніпропетровській області майора поліції ОСОБА_7 про арешт майна, та накладено арешт на майно, підозрюваної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме на: незавершена будівництвом будівля гаражу, готовністю 25%, за адресою: АДРЕСА_1 (Кадастровий номер: :06:236:0013); квартира, за адресою: АДРЕСА_2 (реєстраційний номер майна 21367427), шляхом накладення заборони відчуження вказаного майна та на транспортний засіб марки «CHEVROLET SSR» із реєстраційним номером НОМЕР_1 , 2005 року випуску, vin-код: НОМЕР_2 , шляхом накладення заборони відчуження, розпорядження та користування зазначеним транспортним засобом.

Як вбачається з ухвали слідчого судді про арешт майна, вказаний арешт було накладено з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваної, як виду покарання.

Згідно з вимогами ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу № 11 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Проте, з поданого клопотання про скасування арешту майна, вбачається, що підозрювана ОСОБА_4 , потребує використання вказаного автомобіля заради та забезпечення потреб родини, а накладений арешт в частині заборони користуватися транспортним засобом призводить до порушення її права володіння та користування належним майном.

До того ж, з моменту накладення арешту на майно, органом досудового розслідування проведено всі необхідні слідчі дії з його залученням, вилучене майно не є знаряддям вчинення злочину, не містить на собі сліди злочину чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

При цьому, в суді було встановлено, що необхідність у накладенні арешту та заборони відчуження зазначеного авто, наразі триває та має на меті забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваної, як виду покарання.

У зв`язку з вищевикладеним, та враховуючи, що в судовому засіданні було встановлено наявність підстав для продовження такого заходу забезпечення кримінального провадження як арешт майна з забороною відчуження, розпорядження, слідчий суддя вважає за можливе скасувати захід забезпечення кримінального провадження накладений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року, в частині заборони користуватися транспортним засобом марки «CHEVROLET SSR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, vin-код: НОМЕР_2 .

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст. ст. 170-174 КПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про скасування арешту майна задовольнити.

Скасувати захід забезпечення кримінального провадження накладений ухвалою слідчого судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 квітня 2025 року, в частині заборони користуватися транспортним засобом марки «CHEVROLET SSR», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2005 року випуску, vin-код: НОМЕР_2 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1