01.08.2025 Провадження по справі № 1-кп/940/137/25
Справа № 940/1354/25
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2025 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

захисника обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тетієві кримінальне провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000142 від 08 червня 2025 за ч. 4 ст. 185 КК України за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Голодьки, Тетіївського району, Київської області, громадянки України, з середньою освітою, не одруженої, на утриманні малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , не депутатки, працюючої листоношею АТ «Укрпошта» Тетіївське відділення, раніше не судимої,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,

встановив:

За змістом обвинувального акту та угоди про визнання винуватості ОСОБА_4 обвинувачується у наступному.

Так, у відповідності до Указу Президента України ОСОБА_7 за №64/2022 від 24.02.2022 «Про введення воєнного стану в Україні», на території України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, та після його затвердження Законом України № 2102 ІХ від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» цей Указ набрав чинності, у зв`язку з чим в Україні відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» та ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпочався воєнний стан, який неодноразово продовжувався та діє до теперішнього часу.

Так, 07 червня 2025 року, приблизно о 14 год в АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння ОСОБА_8 , умовах воєнного стану, маючи намір на вчинення крадіжки, переслідуючи корисливий мотив, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно, протиправно, шляхом вільного доступу, здійснила крадіжку мобільного телефоном VIVO Y33S, вартістю 3723, 33 грн, з силіконовим чохлом, вартістю 131,67 грн, який лежав на східцях при вході до будинку. Чим спричинила матеріальної шкоди потерпілому ОСОБА_8 на загальну суму 3855 грн.

У подальшому ОСОБА_4 з місця вчинення злочину зникла та розпорядилася викраденим майном на власний розсуд.

Вказані дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 4 ст. 185 КК України, як як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому в умовах воєнного стану.

01 серпня 2025 року між начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника адвоката ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, відповідно до умов якої сторони повністю погодилися з формулюванням фактичних обставин вказаного кримінального правопорушення та його правовою кваліфікацією за ч.4 ст.185 КК України. Обвинувачена ОСОБА_4 визнала свою винуватість в інкримінованому їй діянню. Також сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, у виді позбавлення волі строком на 5 років. На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинувачену ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 (один) рік та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які в присутності захисника роз`яснені обвинуваченому.

У судовому засіданні прокурор підтримав угоду про визнання винуватості та просив її затвердити, вказуючи, що вона відповідає вимогам КПК України.

Обвинувачена ОСОБА_4 та її захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні просили затвердити угоду про визнання винуватості. ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України,беззастережно визнала, зазначила, що розуміє надані їй законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який буде застосований до неї в разі затвердження угоди про визнання винуватості судом.

Потерпілий в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву відповідно до якої дає згоду на затвердження угоди.

Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої, її захисника, розглянувши угоду про визнання винуватості, перевіривши її на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що укладення угоди є добровільним, відповідає вимогам ст. ст. 469, 472 КПК України, отже вона може бути затверджена судом, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Відповідно до ч. 2 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості може бути укладена за ініціативою прокурора або підозрюваного чи обвинуваченого.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, нетяжких злочинів, тяжких злочинів.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 , відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином.

Відповідно до положень ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , є щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, добровільне відшкодування завданої майнової шкоди.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченій ОСОБА_4 на підставі статті 67 КК України, суд не встановив.

Разом з тим, враховано особу обвинуваченої, яка раніше не судима, працює листоношею в Тетіївському відділення АТ «Укрпошта», на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання.

Правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, існують достатні фактичні підстави для визнання винуватості, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін та інших осіб, виконання угоди обвинуваченим є можливим.

Виходячи з вищевикладеного, судвважає, що вказана угода про визнання винуватості між начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 підлягає затвердженню з призначенням обвинуваченій ОСОБА_4 узгодженого в ній покарання.

Враховуючи особу обвинуваченої, її ставлення до скоєного кримінального правопорушення, яка розкаялася у вчиненому, суд вважає, що її виправлення можливе без реального відбування покарання, тому суд на підставі ст. 75 КК України звільняє ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, покладаючи на неї частину обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Ухвалою слідчого судді Тетіївського районного суду Київської області від 25.06.2025 щодо ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання із строком дії до 16.08.2025.

Відповідно до ст. 124 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченої на користь держави документально підтверджені витрати за проведення експертизи.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись статтями 373, 374, 376, 394, 395, 468, 469, 472-476 КПК України, суд

ухвалив:

Затвердити угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000142 від 08 червня 2025, укладену 01 серпня 2025 року між начальником Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Київської області ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 за участю захисника ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні, передбаченого ч. 4 ст. 185 КК України, за якою призначити їй узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості від 01.08.2025 покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк рахувати з моменту проголошення вироку.

Запобіжний захід ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Голодьки, Тетіївського району, Київської області, проживаючої за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави процесуальні витрати, зокрема за проведення експертизи № СЕ-19/111-25/35885-ТВ від 13.06.2025 в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) гривні 80 копійок.

Після набрання вироком законної сили речові докази у кримінальному провадженні, а саме:

1.Мобільний телефон VIVO Y33S, чохол до телефону та сімкартку оператора ПрАТ «Київстар», передані на зберігання потерпілому ОСОБА_8 , залишити у нього.

2.Відеозапис (який знаходиться на диску) залишити при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

За приписами ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення.

Суддя ОСОБА_9