Справа № 463/5035/25 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/811/1494/25 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2025 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 травня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0001034 від 30.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України,

за участю прокурора: ОСОБА_8

захисника: ОСОБА_6

ВСТАНОВИЛА:

органом досудового розслідування ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30 травня 2025 року за №0001034.

Слідчий СВ Львівського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції у Львівській області, звернувся з клопотанням до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова, погодженим з прокурором про обрання підозрюваному ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном 60 діб без визначення розміру застави.

Ухвалою слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 травня 2025 року клопотання задоволено та застосовано щодо підозрюваного ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Державній установі «Львівська установа виконання покарань № 19» строком на шістдесят днів, тобто до 28.07.2025 року включно.

Своє рішення слідчий суддя мотивував обґрунтованістю підозри вчинення ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, доведеністю заявлених у клопотанні ризиків, а також тим, що сторона обвинувачення довела, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів передбачених ч.1 ст.176 КПК України не може запобігти встановленим в судовому засіданні ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись із ухвалою слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 травня 2025 року та постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого задоволити частково та обрати підозрюваному ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати житло у певний період доби із встановленням процесуальних обов`язків; розгляд апеляційної скарги проводити у присутності підозрюваного та його захисника.

В обґрунтування апеляційних вимог покликається на те, що оскаржувана ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, такою, що не ґрунтується на обставинах справи і постановленою з порушенням процесуального закону.

Стверджує, що ризики щодо ОСОБА_7 у частині можливості впливати на доказову базу у даному провадженні відсутні, адже у поданому клопотанні не наведено жодного доказу щодо можливості ОСОБА_7 впливати чи якимось іншим чином перешкоджати провести слідчі дії чи вчинити процесуальні дії, які зазначені у клопотанні та й можливість впливу підозрюваного на такі дії відсутня. Ризик переховування від органів досудового розслідування і суду відсутній, ОСОБА_7 має сталі соціальні зв`язки, на його утриманні перебувають двоє малолітніх дітей, ОСОБА_7 офіційно працевлаштований, не може перетнути державний кордон України, оскільки є військовозобов`язаним.

Наголошує, що запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту буде цілком достатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, та буде повністю відповідати цілям кримінального провадження на його актуальному етапі. Крім того, такий запобіжний захід сприятиме участі підозрюваного у допомозі потерпілому та його родині щодо лікування та реабілітації. Неможливість застосування більш м`якого запобіжного заходу у поданому клопотанні жодним чином необґрунтована.

Звертає увагу, що тяжкість покарання, що може бути застосоване до особи за умови визнання її винуватості, не є самостійною і достатньою підставою для встановлення ризику втечі, і така обставина має значення лише у сукупності із іншими релевантними факторами.

Заслухавши доповідь судді, думку захисника підозрюваного ОСОБА_7 на підтримку доводів апеляційної скарги, думку прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, вважає оскаржувану ухвалу законною та обґрунтованою, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із положеннями ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судове рішення в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Частиною 1 ст. 29 Конституції України визначено, що ніхто не може бути заарештований або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу, крім випадків, передбачених ч. 5 ст. 176 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, 30 травня 2025 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001034 5 внесені відомості за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

У межах цього досудового провадження, у цей же день ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Провівши системний аналіз матеріалів справи, колегія суддів погоджується з висновком слідчого судді про обґрунтованість продовження застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Матеріалами справи доводиться обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_7 інкримінованих йому злочинних дій. Так, обґрунтованість підозри ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: даними, що містяться у повідомленнями на спецлінію «102» від 30.05.2025 №21850; протоколі огляду місця події за адресою: м. Львів, проспект Свободи, 5 від 30.05.2025; протоколі огляду відеозаписів від 30.05.2025; показаннях свідків ОСОБА_10 від 30.05.2025, ОСОБА_11 від 30.05.2025;

Наведені докази є фактичними даними, отриманими органом досудового розслідування шляхом проведення слідчих дій, які свідчать, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років.

Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя прийшов до правильного висновку про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України та ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, що свідчить про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

З урахуванням обставин по справі та особи підозрюваного слідчий суддя, на думку колегії суддів, підставно не обрав заставу у межах розміру, визначеному п.2 ч.5 ст.182 КПК України, оскільки злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , вчинений із застосуванням насильства або погрозою його застосування (п.1 ч.4 ст.183 КПК України).

Дані про особу підозрюваного, на які покликається захисник, зокрема на той факт, що підозрюваний має сталі соціальні зв`язки та є працевлаштованим, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, існування передбачених ст. 177 КПК України ризиків не дають переконання у тому, що зазначені стороною захисту соціальні фактори справлять стримуючу дію та забезпечать належну процесуальну поведінку підозрюваного, а відповідно не є підставою для скасування судового рішення та обрання більш м`якого запобіжного заходу.

Доводи захисника про те, що наведені у клопотанні сторони обвинувачення ризики є необґрунтованими, колегія суддів не бере до уваги, оскільки такі спростовуються матеріалами кримінального провадження.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32).

Правових підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу колегія суддів не вбачає та з врахуванням конкретних обставин кримінального провадження та особи підозрюваного вважає обґрунтованим застосування до ОСОБА_7 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів без визначення розміру застави.

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 травня 2025 року щодо підозрюваного ОСОБА_7 є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова від 31 травня 2025 року про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 , підозрюваному у кримінальному провадженні №0001034 від 30.05.2025 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.121 КК України залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4