Справа № 308/990/25
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 травня 2025 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 000388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту на майно,

ВСТАНОВИВ:

До слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшло клопотання слідчого відділу розслідування злочинів загально кримінальної спрямованості СУ ГУНП в Закарпатській області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 000388, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.08.2024 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, про накладення арешту намайно, яке було вилучено 19.05.2025 в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме на мобільний телефон марки Redmi 13 Pro, ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 .

Клопотання мотивоване тим, що відносно даного майна існує сукупність підстав та розумних підозр вважати, що вищевказані предмети та документи є доказами у кримінальному провадженні, відповідають критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України. Є необхідність у накладенні арешту на дане майно з метою збереження речових доказів. На переконання слідчого, існують ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна. Є достатні підстави вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

У судове засідання слідчий не з`явився, однак подав заяву, в якій просить здійснити розгляд клопотання без його участі. Клопотання підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити.

Підозрюваний у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомленим. Причини неявки не повідомив.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому КПК України порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України.

За ч. 4 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 000388, відомості про яке 08 серпня 2024 року внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 332 КК України, що підтверджується витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань.

13 травня 2025 року ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, а саме у організації незаконного переправлення осіб через державний кордон України, керівництво такими діями, сприяння їх вчиненню порадами, вказівками, наданням засобів, за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, щодо кількох осіб та з корисливих мотивів.

Факт вилучення майна, на яке слідчий просить накласти арешт підтверджується матеріалами справи.

Постановою слідчого, дане майно визнане речовими доказами.

Арешт поданий з метою збереження речових доказів, а також з метою конфіскації майна як виду покарання.

На переконання слідчого судді, стороною обвинувачення доведено, що вилучене майно може мати значення речових доказів, позаяк могло зберегли на собі сліди кримінального правопорушення або містити інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, чи бути знаряддям чи засобом вчинення кримінального правопорушення.

Окрім цього, на даний момент є достатні підстави вважати, що вилучене майно належить підозрюваному і суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція кримінального

правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 332 КК України, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 передбачає покарання у вигляді конфіскації майна.

Враховуючи потребу органу досудового розслідування у проведенні слідчих дій з даним майном, а також можливість використати дані предмети в якості речових доказів під час кримінального провадження, слідчий суддя вважає, що на даний момент досудового розслідування, зберігаються ризики приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження даного майна, а відтак є необхідність у його арешті.

Таким чином, слідчий суддя дійшов висновку, що клопотання обґрунтоване та підлягає задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 98, 131, 132, 167, 170-173, 175, 309 КПК України, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на майно, яке було вилучено 19.05.2025 в ході проведення особистого обшуку підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,а саме на мобільний телефон марки Redmi 13 Pro, ІМЕІ № НОМЕР_1 , ІМЕІ 2 № НОМЕР_2 .

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково, яке під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження судом.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1