Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/6272/25
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 травня 2025 року м. Київ

Слідча суддя Подільського районного суду міста Києва ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

підозрюваного ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 , погоджене прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0001140, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 135 КК України про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчий СВ Подільського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 за погодженням з прокурором Подільської окружної прокуратури м. Києва ОСОБА_7 звернувся до Подільського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

В обґрунтування поданого клопотання вказує на те, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ Національної поліції перебувають матеріали кримінального провадження №0001140, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 135 КК України.

У ході досудового розслідування встановлено, що 29.04.2025 у вечірній час доби, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_1 , розпивали алкогольні напої.

У ході вживання спиртних напоїв, наступного ранку, тобто 30.04.2025 приблизно о 07:00 годині, більш точного часу досудовим слідством не встановлено, між ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , які знаходились біля квартири за адресою: АДРЕСА_2 , виникла словесна сварка на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої останні почали висловлюватися на адресу один одного нецензурною лайкою, та їх конфлікт поступово переріс в штовханину.

Надалі, ОСОБА_8 , знаходячись в загальному коридорі біля кв. АДРЕСА_1 , наніс декілька ударів кулаками в область голови потерпілого ОСОБА_9 та самостійно припинив свої злочинні дії.

В результаті умисних злочинних дій ОСОБА_8 , потерпілому ОСОБА_9 були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма, забій головного мозку з формуванням субдурального скупчення геморагічного вмісту в області ската, що поширюється до турецького сідла. Перелом соскоподібного відростку правої скореневої кістки, розходження потиличного шва.

У цей час із приміщення квартири АДРЕСА_1 , вийшов ОСОБА_4 та побачив потерпілого ОСОБА_9 , який лежав у калюжі крові, з наявними ознаками тілесних ушкоджень, та достовірно розуміючи, що вказані тілесні ушкодження були спричинені ОСОБА_8 , залишив його в загальному коридорі під`їзду за вказаною адресою, біля ліфта на шостому поверсі.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаними про вчинення ОСОБА_8 тяжкого злочину, був зобов`язаний та мав можливість надати допомогу потерпілому ОСОБА_9 , а саме, викликати швидку медичну допомогу для надання медичної допомоги проте, незважаючи на це, ОСОБА_4 , не вжив заходів по наданню першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_9 , не викликав швидку медичну допомогу, не відвіз потерпілого до найближчого лікувального закладу, та умисно залишив потерпілого ОСОБА_9 , який перебував у безпорадному стані, в загальному коридорі шостого поверху багатоквартирного будинку, що за адресою: за адресою: АДРЕСА_3 , без допомоги, та в результаті чого ОСОБА_9 , вимушено опинився в небезпечному для життя стані, був позбавлений можливості вжити заходів для самозбереження, і без сторонньої допомоги не міг вийти з нього.

Таким чином, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюється у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

На підставі зібраних доказів 01.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального

Орган досудового слідства вважає, що з метою забезпечення нормальної процесуальної поведінки підозрюваного та виконання процесуальних рішень у справі, необхідно застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть забезпечити виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також не зможуть запобігти ризикам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити з підстав, викладених в ньому, посилалась на наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та обґрунтованість підозри.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, просили застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Заслухавши прокурора, підозрюваного та його захисника, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали, слідча суддя дійшла наступних висновків.

Розділ ІІ КПК України визначає, що з метою досягнення дієвості кримінального провадження застосовуються заходи його забезпечення, до яких зокрема віднесені запобіжні заходи (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України).

Метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам, передбаченим ч. 1 ст. 177 КПК України.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 176 та ч. 1 ст. 181 КПК України домашній арешт є одним із видів запобіжних заходів та полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі (ч. 2 ст. 181 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У судовому засіданні встановлено, що у провадженні СВ Подільського УП ГУ Національної поліції перебуває кримінальне провадження №0001140, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 30.04.2025, за ознаками вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 1 ст. 135 КК України.

Процесуальне керівництво у вказаному кримінальному провадженні здійснюється Подільською окружною прокуратурою міста Києва.

01.05.2025 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у завідомому залишенні без допомоги особи, яка перебуває небезпечному для життя стані і позбавлена можливості вжити заходів до самозбереження внаслідок іншого безпорадного стану, якщо той, хто залишив без допомоги, мав змогу надати їй допомогу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 263 КК України, віднесено до нетяжкого злочину, оскільки санкція статті передбачає максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років.

У судовому засіданні слідчою суддею встановлено, що копію клопотання про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту підозрюваний ОСОБА_4 отримав у встановлений ч. 2 ст. 184 КПК України строк.

Слідча суддя перевірила наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, що підтверджується наступними доказами:

- довідкою із КНП «КМКЛ ШМД» від 30.04.2025 із діагнозом потерпілого, якому встановлений наступний діагноз: закрита черепно мозкова травма, забій головного мозку з формуванням субдурального скупчення геморагічного вмісту в області ската, що поширюється до турецького сідла. Перелом соскоподібного відростку правої скореневої кістки, розходження потиличного шва;

- протоколом огляду місця події від 30.04.2025 року за адресою: АДРЕСА_2 , яким зафіксовано місце вчинення злочину;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_10 від 30.04.2025 року, яка повідомила як почула бійку в загальному коридорі, підійшовши до дверей побачила, як один чоловік сильно вдарив іншого об її дверні двері;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 30.04.2025 року, яка повідомила, яка повідомила, що є сусідом побачив в середині ліфта потерпілого, який мав кров на обличчі, та травма носу;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 30.04.2025 року, яка повідомила, що в них в квартирі перебував ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які цілу ніч вживали алкогольні напої;

протоколом допиту свідка ОСОБА_15 від 30.04.2025 року, яка повідомила, що потерпілий них в квартирі разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які цілу ніч вживали алкогольні напої. На ранок потерпілий пішов із квартири, та через деякий час знову почав стукати об вхідні двері, після того підійшов до дверей ОСОБА_14 , який почав кричати на потерпілого та разом із ОСОБА_16 силою витягнули із квартири потерпілого;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_17 від 30.04.2025, який повідомив, що бачив кров в ліфті та чув якісь крики;

- протоколом допиту свідка ОСОБА_18 від 30.04.2025, який повідомив, що він зайшов в квартиру АДРЕСА_4 , там побачив потерпілого разом із ОСОБА_16 та ОСОБА_14 , які вживали спиртні напої. Приблизно о 7 год. 00 хв., із кімнати де спав ОСОБА_16 , ОСОБА_14 та ОСОБА_19 почувся незрозумілий шум, та він побачив, що ОСОБА_16 та ОСОБА_14 силою виносять потерпілого із квартири на загальний коридор біля східців;

- протоколом затримання ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України від 30.04.2025 року, у якого під особистого обшуку, були вилучені особисті речі із слідами РБК, в які останній був одягнений під час вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом затримання ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні злочину, в порядку ст. 208 КПК України від 30.04.2025 року, у якого під особистого обшуку, були вилучені особисті речі із слідами РБК, в які останній був одягнений під час вчинення кримінального правопорушення;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 від 30.04.2025, який розказав про те, як трапився конфлікт, також він бачив, як ОСОБА_16 наносить удар кулаком в обличчя, та допоміг ОСОБА_16 віднести потерпілого до ліфту, який в цей час був без свідомості;

- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 01.05.2025.

При цьому оцінка критерію обґрунтованості підозри здійснюється слідчою суддею з урахуванням позиції Європейського суду з прав людини, яка відображена у пункті 48 рішення від 13.11.2007 року у справі «Чеботарь проти Молдови», а також у пункті 175 рішення від 21.04.2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої термін «обґрунтована підозра» означає наявність фактів чи інформації, які могли б переконати стороннього об`єктивного спостерігача, що особа, можливо, вчинила злочин.

Таким чином, оцінюючи наведені прокурором докази обґрунтованості підозри, слідча суддя дійшла висновку, що стороною обвинувачення зібрані у встановленому законом порядку достатні фактичні дані, які свідчать про наявність ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, та про причетність ОСОБА_4 до його вчинення.

Водночас слідча суддя зауважує, що в цьому випадку дотримано стандарт доказування «обґрунтована підозра», який є найнижчим стандартом доказування у кримінальному процесі та не передбачає наявності достовірного знання про вчинення особою кримінального правопорушення, проте є достатнім для вирішення питання про застосування запобіжного заходу. При цьому, доведення стороною обвинувачення вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 135 КК України, має відбутись за найвищим стандартом доказування «поза розумним сумнівом» у змагальному судовому процесі під час розгляду справи по суті.

Оцінюючи наявність на даний час ризиків у кримінальному провадженні, передбачених частиною першою статті 177 КПК України, слідча суддя встановила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Як зазначено у клопотанні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту встановлено наявність наступних ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема підозрюваний ОСОБА_4 може вчинити спробу переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, а також незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Щодо наявності ризику переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Як вже зазначалось вище, інкриміноване ОСОБА_4 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 135 КК України, відноситься до нетяжкого злочину, за вчинення якого передбачено максимальне покарання у вигляді позбавлення волі на строк до двох років.

Зазначена обставина вже сама по собі може бути мотивом та підставою для підозрюваного переховуватися від органів слідства та суду. Це твердження узгоджується із позицією Європейського суду з прав людини, означеною у рішенні по справі «Ілійков проти Болгарії» («Ilijkov v. Bulgaria»), заява № 33977/96 від 26.07.2001 року, §80, зокрема суворість можливого вироку є відповідним елементом в оцінці ризику ухилення, а погляд на серйозність обвинувачення проти заявника дає уповноваженим органам можливість обґрунтовано вважати, що такий початковий ризик був встановлений; також у рішенні по справі «Пунцельт проти Чехії» («Punzelt v. Czech Republic») № 31315/96 від 25.04.2000, § 76, визначено, що при оцінці ризику переховування від правосуддя може братися до уваги (поряд з іншими обставинами) і загроза відносно суворого покарання.

З врахуванням викладеного, на думку слідчої судді, тяжкість інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення та суворість призначення покарання за його вчинення у випадку визнання особи винуватою, може свідчити про наявність ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування чи суду.

Крім того, підозрюваний офіційно не працевлаштований, неодружений, дітей на утриманні не має, тобто відсутні стримуючі фактори, які б запобігли ризику переховування.

Підозрюваний ОСОБА_4 залишив потерпілого ОСОБА_9 з тяжкими ушкодженнями, не викликав швидку медичну допомогу, не покликав сусідів, тобто не вжив жодних заходів за для надання допомоги потерпілому.

Враховуючи викладене, підозрюваний ОСОБА_4 може здійснити спроби переховуватися від органів досудового розслідування чи суду, тобто існує реальний ризик, передбачений п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Перевіряючи наявність ризику впливу підозрюваного ОСОБА_4 на свідків, слідча суддя враховує те, що останній обізнаний про наявність потерпілого, який є знайомим підозрюваного, а також свідків у кримінальному провадженні.

Отже існують реальні підстави протиправного незаконного впливу на вказаних осіб з метою зміни ними показань, так як показання в судовому засіданні останні ще не надавали. Ризик впливу на свідків по вказаному провадженню, які безпосередньо стали очевидцями вказаного злочину має суттєве значення, оскільки саме на показах вказаних свідків ґрунтується підозра.

Крім того, органом досудового розслідування не проведено повного комплексу всіх слідчих та розшукових дій, не встановлені і не допитані всі свідки вказаного кримінального правопорушення.

При цьому вплив на учасників кримінального провадження може здійснюватися шляхом вчинення інших кримінальних правопорушень. Крім того, слідчою суддею враховано обставини вчинення кримінального правопорушення, яке інкримінується підозрюваному ОСОБА_4 , зокрема останній перебував у стані алкогольного сп`яніння, вказане у своїй сукупності із зібраними на момент розгляду клопотання даними про особу підозрюваного свідчить про низький рівень правової свідомості та соціальної відповідальності останнього, а характер вчинених злочинних дій свідчить про зневажливе ставлення до норм моралі та громадського порядку, до норм закону, а також до цінності людського життя та здоров`я, їх недоторканості.

З огляду на викладене, слідча суддя дійшла висновку про обґрунтованість існування ризику вчинення ОСОБА_4 інших кримінальних правопорушень.

Також, слідча суддя відповідно до вимог ст. 178 КПК України враховує відомості щодо особи підозрюваного ОСОБА_4 , який є громадянином України, неодруженим, фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , зі слів підозрюваного раніше не судимий, офіційно непрацевлаштований, не має на утриманні дітей, не є особою з інвалідністю, а отже свідчать про те, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків і має низький рівень соціальної відповідальності.

Слідча суддя з урахуванням обґрунтованості підозри та наявності ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, дійшла висновку, що на даному етапі досудового розслідування застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту є об`єктивно необхідним з метою забезпечення дієвості відповідного кримінального провадження та запобігання вказаних ризиків. Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що не зможе запобігти ризикам вчинення інших злочинів, впливу на свідків та переховування від органу досудового розслідування та суду.

Також, відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

В силу положень ч. 7 ст. 194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на два місяці.

Відповідно до ст. 205 КПК України визначено, що ухвала слідчого судді, суду щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

В силу положень п. 4 ч. 1 ст. 309 КПК України ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту підлягає оскарженню в апеляційному порядку.

Керуючись ст. 176-179, 181, 193 - 194, 309 КПК України, слідча суддя

УХВАЛИЛА:

Клопотання слідчого СВ Подільського УП ГУ Національної поліції у м. Києві ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0001140 від 30.04.2025 про застосування запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - задовольнити.

Застосувати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 , наступні обов`язки:

- не відлучатися із міста Києва без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- заборонити залишати місце свого проживання, а саме адресу: АДРЕСА_2 - цілодобово;

- заборонити спілкуватись зі свідками без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Строк дії ухвали та обов`язків визначити до 30.06.2025 включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

Копію даної ухвали передати для виконання органу Національної поліції за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 .

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу Національної поліції з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у зазначеному кримінальному провадженні.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`яти днів з моменту її проголошення.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала слідчого судді, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідча суддя ОСОБА_1