Справа № 202/2904/25
Провадження № 1-кс/202/5549/2025
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2025 року м. Дніпро

Слідчий суддя Індустріального районного суду міста Дніпра ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

власника майна ОСОБА_4 ,

представника власника майна, адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 , погоджене з прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні, прокурором першого відділу управління процессуального керівництва досудовми розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшло клопотання слідчого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 12.03.2025 року.

З клопотання убачається, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000010 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 впровадила протиправний механізм, направлений на систематичне вимагання та одержання неправомірної вигоди від військовозобов`язаних громадян України за вплив на прийняття посадовими особами військово-лікарських комісій рішень про визнання осіб непридатними до проходження військової служби та подальшим їх виключенням з військового обліку.

Так, ОСОБА_4 , будучи керівником закладу надання медичних послуг ТОВ «ЄДЦ «ЄВРОПА» та обізнаною про порядок проходження військово-лікарської експертизи відповідно до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, з метою отримання неправомірної вигоди для себе, розробила злочинний план, який полягав у вимаганні неправомірної вигоди у осіб, які проходять медичне обстеження для визначення ступеню їх придатності згідно з Додатком 1 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

ОСОБА_4 вступила у злочинну змову з посадовими особами 20 Регіональної військово-лікарської комісії за для прийняття позитивного рішення щодо визначення осіб непридатними до проходження військової служби та подальшого їх виключення з військового обліку з метою отримання неправомірної вигоди, котра у подальшому буде розподілена між всіма учасниками.

Реалізуючи свій злочинний намір, у приміщенні КП «ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОБЛАСНИЙ КЛІНІЧНИЙ ЦЕНТР ДІАГНОСТИКИ ТА ЛІКУВАННЯ ДОР», ОСОБА_4 зустрілася з ОСОБА_7 , де він проходив медичні обстеження, та повідомила, що незважаючи на стан здоров`я ОСОБА_7 , який унеможливлює проходження військової служби, військово-лікарська комісія не прийме рішення про визнання його непридатним до військової служби, а ТЦК та СП не виключить з військового обліку. Для позитивного вирішення вказаного питання ОСОБА_7 має передати ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 8000 доларів США.

Після передачі грошових коштів, ОСОБА_4 зобов`язалась вплинути на прийняття позитивного вирішення посадовими особами 20 Регіональної військово-лікарської комісії щодо визнання непридатним до проходження військової служби ОСОБА_7 та як наслідок виключення його з військового обліку працівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 .

27.03.2025 року ОСОБА_4 , перебуваючи на відкритій місцевості, поруч з будинком 12 площі Соборна у місті Дніпрі, отримала від ОСОБА_7 грошові кошти у розмірі 2500 доларів США, після чого була затримана безпосередньо на місці вчинення злочину співробітниками правоохоронних органів.

28.03.2025 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

29.07.2025 року на підставі ухвали слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра проведено обшук квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , в ході котрого виявлено та вилучено мобільний телефон «Samsung Galaxy A36» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 .

Слідчий указує, що вказаний мобільний телефон може містити відомості щодо злочинної діяльності ОСОБА_4 , направленої на виключення військовозобов`язаних осіб з військового обліку, шляхом підробки офіційних медичних документів та зловживання впливом, зокрема дані щодо звернень певних осіб за наданням завідомо недостовірних медичних довідок для подальшого протиправного використання, матеріалів листування месенджерів, обговорення спільних дій вказаних осіб, а також інших невстановлених на цей час досудовим розслідуванням осіб.

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 29.07.2025 року вилучений в ході обшуку мобільний телефон був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000010.

З огляду на зазначене, з метою збереження речових доказів, слідчий просив накласти арешт на мобільний телефон «Samsung Galaxy A36» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , котрий був вилучений в ході обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 .

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні клопотання слідчог підтримав та просив задовольнити.

Представник власника майна, адвокат ОСОБА_5 , та власниця майна ОСОБА_4 заперечували проти задоволення клопотання.

Вислухавши учасників процессу, дослідивши клопотання із доданими до нього матеріалами, приходжу до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню.

Встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000010 від 12.03.2025 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369-2 КК України.

Ухвалою слідчого судді Індустріального районного суду міста Дніпра від 21.07.2025 року надано дозвіл на проведення обшуку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем фактичного мешкання ОСОБА_4 , з метою виявлення та вилучення документів, чорнових записів, що містять відомості про обставини вчинення кримінального правопорушення, кола причетних осіб; мобільних телефонів, комп`ютерної техніки, носіїв інформації, що можуть містити файли, дані щодо обставин вчинення кримінального правопорушення; інших документів, речей та предметів, котрі можуть містити інформацію про обставини, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні.

На підставі вищевказаної ухвали 29.07.2025 року проведено обшук за адресою: АДРЕСА_1 , в ході котрого вилучено мобільний телефон «Samsung Galaxy A36» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 .

Постановою слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області від 29.07.2025 року вилучений в ході обшуку мобільний телефон був визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000010.

Статтею 131 КПК України визначено, що арешт майна є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Метою накладення арешту є забезпечення збереження речових доказів згідно з п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, та запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного, обґрунтованого та справедливого рішення, слідчий суддя, відповідно до вимог ст.ст. 94, 132, 173 КПК України повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а також наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

З урахуванням встановленого під час розгляду клопотання, вважаю, що слідчим у клопотання і прокуром у судовому засідання не доведена правомірність і необхідність накладення арешту на мобільний телефон «Samsung Galaxy A36» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , з метою збереження речового доказу, котрий належить підозрюваній ОСОБА_4 , оскільки в клопотанні не зазначено і не доведено, яке доказове значення мобільний телефон має у даному кримінальному провадженні,які сліди кримінального правопорушення зберіг на собі вказаний мобільний телефон.

Водночас інформація, що міститься в мобільному телефоні, і може бути використана в якості доказу у цьому кримінальному провадженні, може бути отримана органом досудового розслідування шляхом тимчасового доступу.

Тому слідчий суддя не вбачає правових підстав для накладення арешту на мобільний телефон «Samsung Galaxy A36» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , котрий був вилучений в ході обшуку за місцем мешкання ОСОБА_4 .

Керуючись ст. ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_6 про арешт майна у кримінальному провадженні № 0000010 від 12.03.2025 року на мобільний телефон «Samsung Galaxy A36» ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 з сім карткою НОМЕР_3 , відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1