Дата документу 28.07.2025 Справа № 335/6047/25
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №335/6047/25 Слідчий суддя в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-сс/807/626/25 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.183 КПК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянула 28 липня 2025 року у м.Запоріжжя в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження щодо

ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Канади, уродженця м Торонто, провінція Онтаріо, який неодружений, не має на утримані малолітніх чи неповнолітніх дітей, військовослужбовець певної військової частини, зі слів поживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_7 - в режимі відеоконференції (EASYCON),

підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) - в режимі відеоконференції з приміщенням ДУ «Запорізький слідчий ізолятор»,

захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 .

Захисник підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) адвокат ОСОБА_9 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 20 червня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 серпня 2025 року включно.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що враховуючи існування доведених прокурором ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а також оцінюючи сукупність обставин, а саме: вагомість наявних доказів про причетність підозрюваного до інкримінованого йому кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує останньому в разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого підозрюється, застосування більш м`яких запобіжних заходів, зокрема, домашнього арешту або передачі на особисту поруку, є неможливим.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою застосувати до підозрюваного запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю за місцем його проживання, з покладенням обов`язків передбачених ст.194 КПК України.

В обґрунтування своїх вимог в апеляційній скарзі зазначає, що слідчий суддя у своїй ухвалі висловлював сумнів щодо причетності ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) до інкримінованого йому кримінального правопорушення на цьому етапі кримінального провадження.

Вважає, що ризики, які були встановлені слідчим суддею, є передчасними.

Сторона захисту не погоджується з обґрунтуванням слідчого судді щодо існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки потрапляння його підзахисного на тимчасово окуповану територію є неможливим, останній є військовослужбовцем, має патріотичне татуювання у вигляді Тризуба. Під час затримання у нього було вилучено паспорт громадянина Канади, що в свою чергу позбавляє останнього перетинати кордон. Також не враховано наявність міжнародного договору між Україною та Канадою про взаємоповагу у кримінальних справах, та те, що командир його військової частини надавав клопотання про взяття останнього під особисту поруку. Підозрюваний не вчиняв будь-яких дій з моменту трагедії з метою переховування, хоча мав для цього усі можливості.

Посилається на те, що підозрюваний є військовослужбовцем, позитивно характеризується за місцем служби, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Вважає, що застосовування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з електронними засобами контролю за місцем проживання забезпечить належну процесуальну поведінку останнього.

Зазначає, що сама по собі суворість потенційного покарання не може слугувати єдиною підставою для висновку про наявність у цьому провадженні ризику того, що підозрюваний переховуватиметься від суду, особливо якщо такий ризик відсутній.

На думку апелянта, слідчий суддя до розгляду клопотання підійшла формально та прийняла незаконне рішення.

Стосовно поновлення строку на апеляційне оскарження, захисник підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) адвокатом ОСОБА_9 зазначено, що він отримав повний текс оскаржуваної ухвали 26 червня 2025 року. Перша апеляційна скарга захисником була подана 30 червня 2025 року, однак без клопотання про поновлення строків на апеляційне оскарження. 09 липня 2025 року подана адвокатом ОСОБА_9 апеляційна скарга після отримання ухвали Запорізького апеляційного суду від 02 липня 2025 року.

Згідно з ухвалою слідчого судді, до Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділення відділу поліції № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_11 , погоджене прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ).

Клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням СВ ВП № 1 Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000740 від 19 червня 2025 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходячи військову службу у певній військовій частині, 19 червня 2025 року, приблизно о 00 годин 30 хвилин, в ході раптово виниклих неприязних відносин між ним та раніше не знайомим йому ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), маючи умисел на вбивство, тобто на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, перебуваючи в приміщені квартири АДРЕСА_2 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з метою вбивства ОСОБА_12 , використовуючи невстановлену під час досудового розслідування вогнепальну зброю, яку він утримував у своїй руці, перебуваючи у безпосередній близькості від потерпілого ОСОБА_12 , здійснив близько 7 прицільних пострілів в тулуб потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_12 отримав тілесні ушкодження несумісні з життям, в наслідок яких останній помер на місці.

19 червня 2025 року, в порядку ст.208 КПК України, за підозрою у вчинені особливо тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, було затримано ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19 червня 2025 року, відповідно до п.3 ч.1 ст.276, ч.1 ст.278 КПК України, ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

Заслухавши доповідь судді; аргументи підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ), його захисника, які підтримали апеляційну скаргу; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та вважав, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, переглядаючи оскаржувану ухвалу у межах апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що остання задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.ст.177, 178 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а підставою є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою статті 177 КПК України.

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого, міцність його соціальних зв`язків, наявність у нього постійного місця роботи або навчання, його репутацію, майновий стан, наявність судимостей, дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосування запобіжних заходів, якщо вони застосовувались до нього раніше, наявність повідомлень особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, а також розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа.

На думку колегії суддів, слідчий суддя дотримався цих вимог закону при розгляді клопотання.

З наданих суду матеріалів кримінального провадження убачається, що наведені у клопотанні слідчого підстави для застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) запобіжного заходу у виді тримання під вартою перевірялись слідчим суддею при розгляді клопотання. При цьому, у судовому засіданні заслухані пояснення підозрюваного, доводи його захисника, прокурора, слідчого та з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо застосування запобіжного заходу.

Відповідно до вимог ст.178 КПК України, слідчим суддею врахована вагомість наявних доказів вчинення кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_6 (Пільцмейкер Семюель Майкл), тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, дані про його особу, а також конкретні обставини вказаного кримінального правопорушення.

Як убачається з наданих матеріалів провадження та встановлено слідчим суддею, ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, передбаченого ч.1. ст.115 КК України, яке кваліфікується як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене в умовах воєнного стану.

Обґрунтованість підозри підтверджується доданими до клопотання доказами, а саме: відомостями з протоколу огляду місця події від 19 червня 2025 року за адресою: АДРЕСА_3 ; речовими доказами, які вилучені під час проведення ОМП за вказаною адресою; відомостями з протоколу обшуку від 19 червня 2025 року за адресою: АДРЕСА_1 ; показаннями свідків: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 ; відомостями з протоколу огляду трупа ОСОБА_12 та іншими матеріалами кримінального провадження у своїй сукупності.

Окрім того, як неодноразово зазначав у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими самими переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи суто висунення обвинувачення, що здійснюється на наступній стадії процесу («Мюррей проти Сполученого Королівства» («Murrey v. the United Kingdom»)). Наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які б могли переконати об`єктивного спостерігача в тому, що відповідна особа могла вчинити злочин, однак те, що можна вважати «обґрунтованим», залежить від усіх обставин справи («Кемпбелл і Хартлі проти Сполученого Королівства» («Fox, Campbell and Hartley v. the United Kingdom»)).

У рішенні Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови» № 35615/06 від 13 листопада 2007 року вказано на те, що для того, щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданий у відповідності зі статтею 5 § 1 (с), поліція не зобов`язана мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Також, не обов`язково, щоб затриманій особі були, по кінцевому рахунку, пред`явлені обвинувачення, або щоб ця особа була піддана суду. Метою попереднього тримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозру, яка є підставою для затримання.

Таким чином, слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо нього обмежувального заходу.

Колегія суддів вважає, що надані слідчим та прокурором докази є переконливими, узгоджуються між собою та є достатніми для висновку, що ОСОБА_6 (Пільцмейкер Семюель Майкл) міг вчинити вищевказане кримінальне правопорушення, тобто про те, що підозра є обґрунтованою.

Об`єктивних даних, які б свідчили про те, що надані слідчим докази отримані з порушенням порядку, передбаченого Кримінальним процесуальним кодексом України, колегією суддів не встановлено.

Доводи апелянта про те, що слідчий суддя у своїй ухвалі висловлював сумнів щодо причетності ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) до інкримінованого йому кримінального правопорушення на цьому етапі кримінального провадження, не є слушними та суперечать змісту оскаржуваної ухвали, в якій слідчий суддя зробив висновки про наявність обґрунтованої підозри щодо останнього, при цьому зазначивши, що досудове розслідування ще триває, всі обставини провадження встановлюються.

Також, є передчасними та мають перевірятися під час досудового розслідування і оцінюватись у сукупності з іншими доказами доводи сторони захисту, наведені під час апеляційного провадження, про те, що підозрюваний діяв з метою самооборони.

Перевіряючи доводи клопотання щодо наявності ризиків, про які вказано у клопотанні, слідчий суддя фактично дійшов висновку про те, що ризики, передбачені п.п.1, 2, 3, 4, 5 ч.1 ст.177 КПК України, існують, а саме ризики того, що підозрюваний може: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального право порушення; незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення.

Як зазначено вище, ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, яке є особливо тяжким злочином, за який передбачено суворе покарання виключно у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

З оскаржуваної ухвали убачається, що слідчий суддя при розгляді клопотання врахував фактичні обставини кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вищевказаному кримінальному правопорушенні, наявність свідків у цьому провадженні, а також обставини, передбачені ст.178 КПК України, зокрема відомості про особу підозрюваного, який є громадянином іншої держави та є військовослужбовцем певної військової часини.

Колегія суддів звертає увагу на те, що свідок та безпосередній очевидець події ОСОБА_16 є знайомою підозрюваного, події відбувались за місцем її проживання.

Отже, ризик впливу на останню з боку підозрюваного на думку колегії суддів є високим.

Зважив слідчий суддя на стадію досудового розслідування, а також на те, що органом досудового розслідування на теперішній час не вилучені всі речі, предмети, які можуть мати істотне значення для цього кримінального провадження, зокрема, органу досудового розслідування достеменно ще не відомо про знаряддя вчинення вказаного кримінального правопорушення.

З огляду на фактичні обставини провадження, ступінь тяжкості інкримінованого ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) правопорушення та суворість можливого покарання, а також враховуючи відомості про особу підозрюваного у сукупності, колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про доведеність ризиків, вказаних у клопотанні, і про те, що інші запобіжні заходи будуть недостатніми для запобігання цим ризикам.

Свої висновки слідчий суддя належним чином вмотивував.

У зв`язку з викладеним, застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою є цілком обґрунтованим та відповідає вимогам, визначеним ст.ст.177, 178 КПК України.

Вказані висновки слідчого судді стороною захисту не спростовані з наданням відповідних доказів.

З приводу доводів сторони захисту про те, що застосовування до підозрюваного запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту з електронними засобами контролю за місцем проживання забезпечить належну процесуальну поведінку останнього, колегія суддів звертає увагу на таке.

Під час розгляду клопотання слідчим суддею вирішувалась питання про можливість застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, можливість визначення альтернативного запобіжного заходу, а також розглядалася заява заступника командира певної військової частини про взяття підозрюваного на особисту поруку.

Разом з тим, в ухвалі зазначені обставини, з урахуванням яких слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного інших окрім тримання під вартою запобіжних заходів.

Доводи сторони захисту про протилежне, на думку колегії суддів, не є переконливими з огляду на фактичні обставини провадження, встановлені ризики, відомості про особу підозрюваного.

Окрім того, відповідно до положень ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при застосуванні до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, врахувавши всі підстави і обставини, передбачені статтями 177 та 178 КПК України, обґрунтовано не визначив розмір застави, як альтернативного запобіжного заходу, оскільки, виходячи з наявних матеріалів провадження, кримінальне правопорушення, у якому обґрунтовано підозрюється ОСОБА_6 (Пільцмейкер Семюель Майкл), призвело до загибелі людини.

Колегія суддів притримується такої ж позиції і вважає, що в цьому випадку відсутні достатні підстави для визначення розміру застави, як альтернативного запобіжного заходу щодо підозрюваного.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя врахував всі обставини, з якими закон пов`язує можливість тримання особи під вартою.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, та ті, що заявлені стороною захисту при апеляційному розгляді, на думку колегії суддів, правильності висновків слідчого судді не спростовують.

Твердження сторони захисту в апеляційній скарзі та при апеляційному розгляді про відсутність ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, перевірялися слідчим суддею та спростовані в оскаржуваній ухвалі, яка є належним чином вмотивованою.

Доводи сторони захисту про те, що підозрюваний не вчиняв будь-яких дій з моменту трагедії з метою переховування, а потрапляння останнього на тимчасово окуповану територію є неможливим оскільки він є військовослужбовцем та має патріотичне татуювання, у нього вилучено паспорт громадянина Канади, також існує міжнародний договір між Україною та Канадою про взаємоповагу у кримінальних справах, на думку колегії суддів, самі по собі не зменшують встановлених слідчим суддею ризиків, вказаних вище, та не свідчать про те, що вказаним ризикам можливо запобігти на цій стадії провадження шляхом застосування до підозрюваного менш суворого запобіжного заходу ніж тримання під вартою.

На думку колегії суддів, не зменшує вищевказаних ризиків і те, що підозрюваний ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) позитивно характеризується за місцем служби, має постійне місце проживання, раніше не судимий.

Колегія суддів вважає, що наявні в матеріалах провадження відомості щодо фактичних обставин інкримінованого ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) кримінального правопорушення, ступень тяжкості цього правопорушення, суворість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим у вказаному злочині, у сукупності з відомостями про особу підозрюваного, свідчать про те, що встановлені ризики є високими.

Колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та належним чином вмотивованою.

З матеріалів провадження та з оскаржуваної ухвали убачається, що всі обставини, що мають значення для правильного вирішення клопотання, слідчим суддею дослідженні повно і всебічно, а доводи апелянта про протилежне суперечать матеріалам провадження і змісту цієї ухвали.

Дані про те, що підозрюваний за станом здоров`я не може утримуватися в умовах СІЗО, в матеріалах провадження відсутні.

Отже, підстав для задоволення поданої апеляційної скарги колегія суддів не убачає.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які тягнуть скасування ухвали слідчого судді, при апеляційному розгляді не встановлено.

Керуючись ст.407, 422 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_6 ( ОСОБА_8 ) адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Вознесенівського районного суду м.Запоріжжя від 20 червня 2025 року, якою задоволено клопотання слідчого та застосовано до ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 17 серпня 2025 року включно, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4