ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 11-кп/803/2129/25 Справа № 180/767/25 Суддя у 1-й інстанції - ОСОБА_1 Суддя у 2-й інстанції - ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2025 року м. Кривий Ріг

колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника адвоката ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 ,на ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2025 рокупро продовженнядії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України,

в с т а н о в и л а:

в провадженні Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України.

14.05.2025 року до суду надійшло клопотання, в якому прокурор ОСОБА_6 просила продовжити ОСОБА_8 строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 діб, посилаючись на те, що існують ризики невиконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків, а саме: ризик переховування обвинуваченого від суду та ризик вчинення нових кримінальних правопорушень.

УхвалоюМарганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2025 рокуклопотання прокурора задоволено, обвинуваченому ОСОБА_8 продовжено строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 60 днів до 19 липня 2025 року включно.

Суд мотивував своє рішення тим, що на даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

Із вказаним рішенням суду не погодився захисник адвокат ОСОБА_7 , діючий в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі просить постановити ухвалу, якою клопотання прокурора залишити без задоволення. Розглянути питання щодо зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.Зазначив, що обвинувачений має дружину, двох неповнолітніх дітей, батьків, батько є інвалідом Сім`я і батьки потребують підтримки зі сторони ОСОБА_8 . Зазначені обставини підтверджені належними документами, наданими до суду.

На обґрунтування своїх вимог вказує, що взяття під варту є виключним і найбільш суворим запобіжним заходом, який застосовується лише тоді, коли є підстави вважати, що менш суворі запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків і належної поведінки, вважає що є підстави для обрання більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Наголошує, що жодний ризик, передбачений ст. 177 КПК України, прокурором не доведений. Обвинувачений не має сенсу переховуватися від суду, впливати на свідків та скоювати нові злочини не збирається, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином у обвинуваченого не має можливості.

Вважає, що жодним чином не обґрунтовано та недоведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання ризикам, та не забезпечить виконання обвинуваченим процесуальних обов`язків.

Вказує, що застосування більш м`якого запобіжного заходу до обвинуваченого буде достатнім та ефективним заходом забезпечення кримінального провадження. Обвинувачений має постійне місце проживання, має міцні соціальні зв`язки, раніше не судимий.

Заслухавши доповідача, захисника адвоката ОСОБА_7 , який просив апеляційну скаргу задовольнити та змінити обвинуваченому ОСОБА_8 запобіжний захід на більш м`який, прокурора ОСОБА_6 , яка заперечувала проти апеляційної скарги сторони захисту, просила апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, ухвалу суду без змін, дослідивши матеріали судового провадження, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення має бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно зі ст. 2 КПК України, завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

За положеннями ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті (ч. 2 ст. 177 КПК України).

При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі й обставини, зазначені у ст. 178 КПК України.

Згідно із ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

У рішенні від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України» Європейський суд з прав людини дав визначення «обґрунтованій підозрі», згідно з яким цей термін означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення, те, що вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно пов`язують підозрюваного з певним злочином. І вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення обвинувачення.

Розглядаючи клопотання прокурора про продовження застосування запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_8 , суд встановив , що на даний час суду не надано доказів того, що ризики, які існували під час обрання та продовження запобіжного заходу, зменшились або відсутні.

ОСОБА_8 обвинувачується у вчиненні тяжких злочинів, за які передбачено максимальне покарання у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією майна, тому є достатньо підстав вважати, що з огляду на тяжкість покарання, яке загрожує ОСОБА_8 в разі визнання винуватим, він зможе ухилитися від суду та не виконати його процесуальні рішення (ризик переховування).

Також, обвинувачений може продовжити злочинну діяльність, оскільки офіційно не працевлаштований тобто не має офіційного джерела доходу, і хоча раніше не судимий, однак в проваджені Марганецького міського суду Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, тобто йому не вперше інкримінується вчинення злочину, пов`язаного з незаконним обігом наркотичних засобів та психотропних речовин. Крім того, ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення у вчиненні декількох тяжких кримінальних правопорушень.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції у відповідності з вимогами кримінального процесуального законодавства, врахувавши особу обвинуваченого ОСОБА_8 та обставини злочину, за яким йому пред`явлено обвинувачення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, практики Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, обґрунтовано продовжив йому запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, на даний час у ОСОБА_8 відсутні будь-які стримуючі фактори для забезпечення належної, законної поведінки, у разі незастосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а :

апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_7 , діючого в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 21 травня 2025 рокупро продовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно ОСОБА_8 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України, залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді