Справа № 461/1392/25
Провадження № 1-кп/461/347/25
УХВАЛА

підготовчого судового засідання

10.06.2025 року Галицький районний суд м. Львова

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4

ОСОБА_5

ОСОБА_6

захисників ОСОБА_7

ОСОБА_8

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Львові кримінальне провадження, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № 0000979 від 20.05.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України, -

в с т а н о в и в :

до Галицького районного суду м. Львова надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000979 від 20.05.2024 року про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України.

Захисник обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_8 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору.

Клопотання мотивоване тим, що обвинувальний акт, який перебуває на розгляді в суді, взагалі не містить формулювання обвинувачення, оскільки в даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються останні, а сформульоване обвинувачення за своїм змістом є неконкретним. Окрім цього, вказує на те, що обвинувальний акт, наданий стороні захисту прокурором, не скріплено його гербовою печаткою, що є порушенням вимог до реквізитів офіційного документу та має місце відсутність належного підтвердження повноважень прокурора. Також сторона захисту вважає, що прокурором було грубо порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки прокурором були допущені категоричні висловлювання про винуватість. З огляду на вказане, вважає, що обвинувальний акт не відповідає вимогам статті 291 КПК України та потребує усунення зазначених недоліків.

Захисник ОСОБА_7 підтримав клопотання про повернення обвинувального акту.

Обвинувачені ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підтримали думку своїх захисників.

Прокурор заперечив клопотання про повернення обвинувального акту. Вважає, що під час досудового розслідування були дотримані вимоги КПК України, підстав для повернення обвинувального акту немає.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт з додатками, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності з вимогами п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд вправі прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо обвинувальний акт не відповідає вимогам цього Кодексу.

Згідно ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості:

1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;

2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

3-1) анкетні відомості викривача (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);

4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;

5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;

6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;

7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими;

8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);

8-1) розмір пропонованої винагороди викривачу;

9) дату та місце його складення та затвердження.

3. Обвинувальний акт підписується слідчим, дізнавачем та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

4. До обвинувального акта додається:

1) реєстр матеріалів досудового розслідування;

2) цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування;

3) розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування (крім випадку, передбаченого частиною другою статті 297-1 цього Кодексу);

4) розписка або інший документ, що підтверджує отримання цивільним відповідачем копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування не до підозрюваного;

5) довідка про юридичну особу, щодо якої здійснюється провадження, у якій зазначаються: найменування юридичної особи, її юридична адреса, розрахунковий рахунок, ідентифікаційний код, дата і місце державної реєстрації.

Суд зазначає, що підставою для повернення обвинувального акту є його невідповідність вимогам ст.291 КПК України.

Захисник, як на підставу повернення обвинувального акту, зазначає, що обвинувальний акт, який перебуває на розгляді в суді, взагалі не містить формулювання обвинувачення, в даному обвинувальному акті викладені лише зміст підозри, а також ті обставини кримінального правопорушення, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а також кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюються останні, а сформульоване обвинувачення за своїм змістом є неконкретним.

Стосовно некоректного, на думку сторони захисту, формулювання обвинувачення, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Пункт 5 частини 2 статті 291 КПК України передбачає, що обвинувальний акт, серед іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, а також правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Частиною 1 статті 337 КПК України встановлено, що судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею.

Таким чином, при складенні обвинувального акта прокурор має право викласти в ньому ті фактичні обставини кримінального правопорушення, які він вважає встановленими та на підставі цього, на свій розсуд, здійснити кваліфікацію кримінального правопорушення із посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність.

Також сторона захисту вважає, що прокурором було грубо порушено принцип презумпції невинуватості, оскільки прокурором були допущені категоричні висловлювання про винуватість.

Виходячи з змісту ст. 314 КПК України, під час підготовчого провадження, суд першої інстанції не вправі на даній стадії вирішувати питання правильності формулювання обвинувачення, здійснювати дослідження та давати оцінку фактичним обставинам кримінального правопорушення, оскільки з`ясування фактичних обставин вчиненого кримінального правопорушення здійснюється під час судового розгляду обвинувального акту, а не під час підготовчого судового засідання.

У відповідності до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження. При цьому оцінка доказів ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюється кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Дослідження доказів, наданих сторонами, здійснюється безпосередньо в ході судового розгляду по суті, а не на стадії підготовчого судового засідання.

Тобто суд не в праві надавати фактичну оцінку доказам в кримінальному провадженні на стадії саме підготовчого судового розгляду, а тому зазначений захисником, на його думку, недолік обвинувального акту, не може бути підставою для його повернення.

Окрім цього, суд вважає безпідставними доводи захисника про те, що обвинувальний акт, наданий стороні захисту прокурором, не скріплено його гербовою печаткою.

Стаття 291 КПК України містять вичерпний перелік відомостей та реквізитів, які повинен містити обвинувальний акт для того, щоб він вважався таким, який відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Проте, зазначений перелік не містить вимоги щодо скріплення підпису слідчого та прокурора печаткою, а тому завірення обвинувального акту гербовою печаткою, приписами КПК України не передбачено.

Отже, обвинувальний акт складений та затверджений у відповідності до вимог ст. 291 КПК України, підписаний слідчим, прокурором, та належним чином затверджений прокурором

До обвинувального акту додані всі передбачені приписами ч. 4 ст. 291 КПК України додатки, зокрема реєстр досудового розслідування, в якому зазначені дані щодо процесуальних дій, проведених під час досудового розслідування.

При вирішенні клопотання захисника судом враховується, що повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Суд вважає, що викладені у клопотанні сторони захисту про повернення обвинувального акту обставини не є підставою для повернення обвинувального акту прокурору у розумінні ст. 291 КПК України, не перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду та розгляду кримінального провадження по суті і підлягають вирішенню в ході судового розгляду.

За таких обставин, підстави для повернення обвинувального акту в судовому засіданні не встановлені.

Враховуючи, наведене, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт, складений слідчим та затверджений прокурором, відповідає вимогам ст.291 КПК України, відтак, підстав для повернення обвинувального акту прокурору на підставі п.3 ч.3 ст.314 КПК України не вбачається.

Перевіривши підставність надіслання обвинувального акту відповідно до ст. 314 КПК України, заслухавши висновок прокурора та думку інших учасників судового провадження щодо можливості призначення судового розгляду, суд вважає, що кримінальне провадження підсудне Галицькому районному суду м. Львова, підготовлене та підлягає до судового розгляду.

Підстав для прийняття рішень передбачених п.1-4 ч.3 ст.314 КПК України немає.

Оскільки, інших підстав для закриття кримінального провадження не встановлено, заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, оскільки інших клопотань не заявлено, суд вважає, що у відповідності до положень ч.1 ст. 316 КПК України слід призначити судовий розгляд кримінального провадження у відкритому судовому засіданні, а у задоволенні клопотання про повернення обвинувального акту прокурору необхідно відмовити.

Керуючись вимогами ст.ст.291, 314-316 КПК України, суд,-

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання захисника обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 про повернення обвинувального акту прокурору - відмовити.

Кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 302, ч. 3 ст. 303 КК України - прийняти до провадження Галицького районного суду м. Львова.

Справу призначити до судового розгляду у відкритому судовому засіданні в приміщенні Галицького районного суду м. Львова (м.Львів, вул. Чоловського, 2) на 12.06.2025 року о 10.30 год.

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Повний текст складено 10.06.2025.

Суддя ОСОБА_1